Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Закрите акціонерне товариство „Київський мясопереробний завод звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за користування жилою площею, про зобовязання не чинити перешкод в користуванні жилим приміщенням, про зобовязання звільнити самовільно зайняту кімнату про виселення. Свої вимоги мотивує тим, що товариство на праві власності володіє гуртожитком в м. Вишневе по вул. Вітянська, 6. Гуртожиток призначений для проживання одиноких громадян, які мають трудові відносини з товариством. Перебуваючи в трудових відносинах з товариством [PERSON] без ордеру проживала та проживає в кімнаті площею 18,3 кв. м жилого блоку № 27 вказаного гуртожитку. В 2003 році [PERSON]О, звільнилась з товариства за власним бажанням. Жилу площу вона не звільнила. Крім того вона самовільно зайняла ще одну кімнату площею 11,9 кв. м блоку № 27 для проживання двох осіб. Фактично займаючи 5 ліжко-місць жилого блоку № 27, [PERSON] лише частково сплачує вартість користування жилою площею в гуртожитку. Її заборгованість становить 10085 , 00 грн., які просив стягнути з позивачки , також просив зобов»язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні належним позивачу на праві власності жилим приміщенням блоку № 27 гуртожитку по вул. Вітянська , 6 у м. Вишневе і виселити [PERSON] з усіма членами її сім»ї із вказаного блоку без надання ім. іншого жилого приміщення. Після неодноразових уточнень позовних вимог позивач просив стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість в сумі 17750 грн. Зобовязати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні належним ЗАТ „Київський мясопереробний завод на праві власності жилим приміщенням блоку № 27 гуртожитку кімнати 11.9 гуртожитку по вул. Вітянська , 6 у м. Вишневе. Зобовязати [PERSON] та [PERSON] звільнити самовільно зайняту кімнату площею 11,9 кв. м жилого блоку № 27. Виселити [PERSON] та [PERSON] із кімнати площею 11,9 кв. м кімнату площею 18,3 кв. м жилого блоку № 27. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача проти позову заперечує. Відповідачка з 30 червня 1986 року по З березня 2003 року працювала в товаристві. Під час її проживання в гуртожитку в неї народився син, [PERSON], [INFO]. Вона та син, [PERSON], є особами різної статі, а тому повинні проживати в різних кімнатах. Вона вносила плату за проживання в гуртожитку встановлені норми оплати не непрозорими і суперечать чинному законодавству. Суд заслухавши представників позивачів та відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закрите акціонерне товариство „Київський мясопереробний завод на праві власності володіє гуртожитком в м. Вишневе по вул. Вітянська, 6, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20 квітня 2005 року. Перебуваючи в трудових відносинах з товариством [PERSON] без ордеру проживала та проживає в кімнаті площею 18,3 кв. м жилого блоку № 27 вказаного гуртожитку. В 2003 році [PERSON] звільнилась з товариства за власним бажанням. Жилу лощу вона не звільнила. Крім того вона в 2009 році самовільно зайняла ще одну кімнату площею 11,9 кв. м блоку № 27 для проживання двох осіб. Фактично займаючи 5 ліжко-місць жилого блоку № 27, [PERSON] лише частково сплачує вартість користування жилою площею в гуртожитку. Її заборгованість станом на 1 травня 2010 року становить 17750 грн. Судом не застосовується строк позовної давності , оскільки відповідачкою періодично вносилися платежі за користування жилою площею. Відповідно до ст. З Житлового кодексу України житлові відносини в Україні регулюються житловим кодексом та іншими актами житлового законодавства України Статтями 127-131 Житлового кодексу У PCP та пунктом 3 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 № 208, передбачено, що гуртожитки це спеціально споруджені або переобладнанні для цієї мети жилі будинки. Згідно ч. 2 ст. 128 Житлового кодексу УРСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Ст. 129 Житлового кодексу УРСР передбачає, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до п. 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 № 208, громадяни, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Ст. 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. П. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 № 208, передбачено, що плата за користування жилою площею в приміщеннях гуртожитків провадиться за встановленими ставками. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 11, 16, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. З, 127-131 Житлового кодексу УРСР, п.п. З, 38, 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 № 208,

Outcome: approved