Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

[PERSON] у серпні 2010 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оржонікідзевському районі м. Запоріжжя про покладання зобов»язання у здійсненні перерахунку пенсії. У позові вказала, що вона є постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та інвалідом 3 групи по захворюванню, отримує пенсію як постраждала, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та має право на отримання пенсії у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком за віком та за заподіяну шкоду його здоров»ю 50 % мінімальної пенсії за віком. Відповідачем було порушено її право на отримання відповідної суми пенсії, відмовлено в перерахунку пенсії згідно положень ст.50,54,67,71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», у звязку з чим просить суд зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, відповідно до її заяви та проводити відповідні виплати у подальшому. Позивач у судове засідання не з»явилася, просить розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, направив суду письмові заперечення на позов, у яких вказав, що розмір пенсії позивачці розраховано вірно, а тому підстав для здійснення перерахунку не має. Просить позов залишити без задоволення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, і ця обставина не заперечується сторонами, що позивач є постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та інвалідом 3 групи по захворюванню, отримує пенсію як постраждала, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Статтею 49 Закону № 796-ХГІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до : категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до статті 54 цього Закону, якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2-ї групи, щодо яких установлено причинний зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими за 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії І призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 3 групи - у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною 1 статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-1У „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-1 У) встановлюється в РОЗМІРІ визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-1 У, не є перешкодою для застосування - зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних з нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону № 796-ХП, застосуванню піддягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Відповідно до частини третьої статті 67 Закону №796-ХГІ у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначеної відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсій здійснюється' з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Законом України ..Про державний бюджет на 2008 рік" затверджувались розміри прожиткових мінімумів на одну особу, яка втратила працездатність, а також вносились зміни до Закону №796-ХП, н тому числі в ст.ст.50, 54. згідно яким розміри нарахувань визначалися з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.200Н року №1 рп/2008 визнано неконституційним положення пункту 28 розділу II Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік». Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Суд встановив, що позивач є інвалідом 3-ї групи, постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і віднесена до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок цієї аварії, одержує пенсію на теперішній час як постраждала від аварії на Чорнобильській АЕС та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50, 54 Закону № 796- ХП. [PERSON] звернулася до УПФУ із заявою про призначення і нарахування їй пенсії на підставі ст.ст.50. 54 Закону № 796-ХП, проте їй було відмовлено, оскільки нарахування і виплати проводились у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Нарахування пенсії не відповідають розмірам пенсії, встановленим ст.ст.50, 54 Закону № 796- ХП в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік". Законом №796~ХП Кабінет Міністрів України не уповноважений на свій розсуд, змінювати, у тому числі зменшувати, конкретні розміри пенсій, компенсацій і допомог, встановлених цим Законом. Частиною 1 статті 67 зазначеного Закону було встановлено, що конкретні розміри всіх передбачених ним доплат, пенсій та компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до з м і н и індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами ^ визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а її статтею 75 встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція України не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів. Таким чином, вихідним критерієм обчислення цих виплат є мінімальна пенсія за віком. Отже, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над незаконними актами, відповідач повинен був здійснити нарахування та виплату пенсії виходячи із розмірів, встановлених 'Законом №796-ХП. Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" передбачено, що прожитковий МІНІМУМ застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки це суперечить вимогам статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд вважає безпідставними і огляду на наступне. Частиною 3 ст.. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом І ч. 1 сі. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"). Відсутність підстав для застосування мінімальної о розміру пенсії за віком, який встановлено ч, 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до правовідносин, що виникають внаслідок визначення розміру пенсій на підставі інших Законів ніж вищезазначений, дає підстави стверджували про наявність прогалин у законодавчому регулюванні виплат, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", при цьому проталина полягає в частині відсутності механізму визначення мінімальної пенсії за віком, від розміру якої мають підвищуватись пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Нормами чинного процесуального законодавства, зокрема п.8 ст. 8 ЦПК України забороняється відмова в розгляді та вирішення справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, а тому, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулам подібні правовідносини (аналогія закону). Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" є підзаконним нормативним актом і не повинна застосовуватись відповідачем як така, що суперечить Закону, який мас вищу юридичну силу.

Outcome: approved