Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги наступними обставинами. 23.04.1998 року було укладено договір дарування між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округа [PERSON], про що свідчить відмітка в реєстрі №4581. Згідно даного договору [PERSON] подарувала, а позивач прийняв у дар 48/100 частин жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться у місті Дніпропетровську по вулиці Войцеховича, 24. Інша 21/100 частина домоволодіння належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] і, в свою чергу, заповідала належну їй частину жилого будинку [PERSON]. Ще одна 31/100 частина будинку належала [PERSON], який подарував на підставі договору дарування [PERSON] свою частину будинку, що йому належала. Отже, позивачу належало 48/100 частин домоволодіння, з відповідною частиною господарських будівель на земельній ділянці 855 кв.м., на якій в цілому розташовані А-1 жилий будинок, глиновий, житл. площею 30,3 кв.м., загальною площею 57,6, В,Д-сараї дер. маз., Г,г-літ. кух. дер. маз., Е,Ж,И-сараї дощ., З-навіс дощ., К,Л- вбиральні дощ., М-погріб земл, №1-4, І,ІІ-споруд. Третій особі, [PERSON], належало 31/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель на земельній ділянці площею 635 кв.м., на якій в цілому розташовані житловий будинок літ. Б-1, дер.маз., який складається із: 1-1-кухня площею 8.3 кв.м., 1-2 передпокій, площею 10.7 кв.м., житлове приміщення 1-3- площею 17.4 кв.м., житлове приміщення 1-4- площею 8.8 кв.м., веранда ?-1 площею 4.9 кв.м., ? частина огорож № 1,3, у загальному користуванні - огорожа № 2, житловою площею 26,2 кв.м., загальною площею 50,1 кв.м.. Третій особі, [PERSON], належало 21/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель на земельній ділянці площею 855 кв.м., на якій в цілому розташовані житловий будинок Б-1 загальною площею 40,7 кв.м., дер.маз., який складається із: 2-1передпокій, площею 8.7 кв.м., 2-2 - кухня площею 10.2 кв.м., житлове приміщення 2-3- площею 14.5 кв.м., веранди 2- ? - площею 7.4 кв.м., ? частина огорож № 1,3, у загальному користуванні : огорожа № 2 сараї Е,Д, дощ. сарай Ж,гВ,И, літня кухня Г, дощ. вбиральня Л,К, М-погріб земл., дощ. огорожа І-4, мощ. І,ІІ.,загальною площею 50,1 кв.м., Між тим, у 2009 році позивачем розпочалось будівництво самочинного житлового будинку, на використовуваній земельній ділянці. Дане самочинне будівництво проводилося в межах використовуваної земельної ділянки, за кошти позивача, та з додержанням усіх технічних, будівельних та санітарних норм чинного законодавства України. Скарги стосовно самочинного будівництва відсутні. 25.05.2010 спеціалістом КП ДМБТІ [PERSON] було складено акт ідеальних часток, відповідно до якого було обстежено домоволодіння №24 по вул. Войцеховича у місті Дніпропетровську. Було встановлено, що самочинно збудований будинок Н-1 складається із приміщень: 3-1-кухня площею 18,5 кв.м.;3-2-коридор площею 4,5 кв.м.; 3-3-житлова площею 11,1 кв.м.; 3-4-житлова площею 14,9 кв.м., 3-5-житлова площею 11,1 кв.м., 3-6 санвузол площею 4,6 кв.м.; 3-7-житлова площею 7,7 кв.м.; 3-8-кладова площею 3,2 кв.м., споруди №4,1 Крім того, згідно із актом ідеальних часток змінилися частки у звязку із самочинно збудованим житловим будинком літ. Н-1, який розташований на земельній ділянці площею 811 кв.м. і на останню дату обстеження домоволодіння складається із двох житлових будинків літ. Б-1, Н-1 та споруд. Отже, у фактичному користуванні позивача знаходиться: 3-1-кухня площею 18,5 кв.м.; 3-2-коридор площею 4,5 кв.м.; 3-3-житлова площею 8,3 кв.м.; 3-4-житлова площею 14,9 кв.м.,3-5-житлова площею 11,1 кв.м,;3-6-санвузол площею 4,6 кв.м.; 3-7-житлова площею 7,7 кв.м.; 3-8-кладова площею 3,2 кв.м., споруди №4,1, у загальному користуванні: огорожа № 2. Всього 86/100 частин. [PERSON] у фактичному користуванні знаходиться: частина житлового будинку Б-1, яка складається із приміщень: житлове приміщення 1-3- площею 17.4 кв.м., житлове приміщення 1-4 - площею 8.8 кв.м., прибудови б2-1 - площею 9,2 кв.м. веранди б3-1 площею 7,7 кв.м., ? частина огорож № 1,3, у загальному користуванні: огорожа № 2. Всього складає 6/100 частин домоволодіння. [PERSON] (померлій) у фактичному користуванні знаходиться: частина житлового будинку Б-1, яка складається із 2-2 - кухня площею 10.2 кв.м., житлове приміщення 2-3- площею 14.5 кв.м., прибудови б-1 - площею 12,9 кв.м.; прибудови б1-1 площею 8,3 кв.м., веранди б4-1 - площею 5,3 кв.м., ? частина огорож № 1,3, у загальному користуванні: огорожа № 2. Всього складає 8/100 частин домоволодіння. Але у звязку з тим, що [PERSON] померла та склала заповіт на відповідача [PERSON], тому, відповідно, він є фактичним користувачем 8/100 частинами домоволодіння. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Крім того, згідно плану меж земельної ділянки, співвласники здійснили поділ, який затверджено спеціалістом державної служби геодезії, картографії та кадастру [PERSON], (ліцензія серії АВ №232329 від 11.09.2007) сторони досягли добровільної домовленості, що в користуванні співвласників знаходяться наступні розміри земельних ділянок: [PERSON] належить земельна ділянка площею 176 кв.м.; [PERSON] належить земельна ділянка площею 257 кв.м.; [PERSON] належить земельна ділянка площею 417 кв.м. Відповідно до ч. 1,3 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Співвласник, має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням порядку використання спільного майна. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до Постанови Пленуму ВС України №7 від 04.10.91 із змінами та доповненням «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» та ст. 119 ЦК України вимоги про зміну розміру часток можуть бути предявлені як учасниками спільної власності, частка яких збільшилась внаслідок проведеної іншими співвласниками прибудови, надбудови чи перебудови, а також у звязку зі зносом частини будинку, що входила до їх частки. На підставі ч.4, 5 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Відповідно до ч.5. ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Отже, позивачем фактично було виконано поліпшення домоволодіння №24 по вулиці Войцеховича у місті Дніпропетровську, тому він вважає, що має право на визнання за ним права власності на самочинне будівництво. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудований житловий будинок Н-1, який складається із приміщень: 3-1-кухня площею 18,5 кв.м.;3-2-коридор площею 4,5 кв.м.; 3-3-житлова площею 11,1 кв.м.; 3-4-житлова площею 14,9 кв.м., 3-5-житлова площею 11,1 кв.м., 3-6 санвузол площею 4,6 кв.м.; 3-7-житлова площею 7,7 кв.м.; 3-8-кладова площею 3,2 кв.м., споруди №4,1, та розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Войцеховича, 24, без додаткових актів введення в експлуатацію, та визначити ідеальні частки співвласників; винести рішення, яким встановити ідеальні частки співвласників домоволодіння №24 по вулиці Войцеховчиа у місті Дніпропетровську та є спільною частковою власністю, а саме: за [PERSON] право власності на 86/100 частин домоволодіння №24 по вулиці Войцеховича у місті Дніпропетровську, яке складається із приміщень: 3-1-кухня площею 18,5 кв.м.;3-2-коридор площею 4,5 кв.м.; 3-3-житлова площею 11,1 кв.м.; 3-4-житлова площею 14,9 кв.м., 3-5-житлова площею 11,1 кв.м., 3-6 санвузол площею 4,6 кв.м.; 3-7-житлова площею 7,7 кв.м.; 3-8-кладова площею 3,2 кв.м., споруди №4,1, у загальному користуванні огорожа № 2, що розташована на земельній ділянці площею 417 кв.м.; за [PERSON] право власності на 6/100 частин домоволодіння №24 по вулиці Войцеховича у місті Дніпропетровську, яке складається із приміщень: житлове приміщення 1-3- площею 17.4 кв.м., житлове приміщення 1-4 - площею 8.8 кв.м., прибудови б2-1 - площею 9,2 кв.м. веранди б3-1 площею 7,7 кв.м., ? частина огорож № 1,3, у загальному користуванні: огорожа № 2, що розташовані на земельній ділянці плошею 257 кв.м.; за [PERSON] право власності на 8/100 частин домоволодіння №24 по вулиці Войцеховича у місті Дніпропетровську, яке складається із приміщень: частина житлового будинку Б-1, яка складається із 2-2 - кухня площею 10.2 кв.м., житлове приміщення 2-3- площею 14.5 кв.м., прибудови б-1 - площею 12,9 кв.м.; прибудови б1-1 площею 8,3 кв.м., веранди б4-1 - площею 5,3 кв.м., ? частина огорож № 1,3, у загальному користуванні: огорожа № 2, що знаходиться на земельній ділянці площею 176 кв.м. після померлої [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та, посилаючись на ті самі підстави, просив їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи КП ДМБТІ у судовому засіданні залишили на розсуд вирішення питання щодо задоволення позовних вимог. Представники інших третіх осіб не заперечували проти задоволення позову. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 3,5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що самовільний житловий будинок побудований на земельній ділянці, на якій розташоване домоволодіння, а тому спеціального додаткового відведення земельної ділянки для цих цілей не потрібно. Згідно з висновком експерта про технічний стан самочинно побудованого будинку, він відповідає будівельним нормам і правилам та придатний до експлуатації. Таким чином, суд вважає, що позивачем виконані всі передбачені законом умови щодо визнання за ним права власності на самочинно побудований житловий будинок. Так як з наявністю самочинно побудованого будівництва на спільній з іншими власниками земельній ділянці змінились ідеальні частки співвласників спірного домоволодіння, суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки за співвласниками на підставі акту, складеного спеціалістом КП ДМБТІ.

Outcome: approved