Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

14.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 20 000.00 гривень , З відсотки річних від простроченої суми за несвоєчасне виконання боржником своїх зобов*язань у розмірі 100,00 гривень.та відшкодувати понесені ним судові витрати на загальну суму 321,00 гривня. У судовому засіданні позивач наполягав на своїх позовних вимогах при обставинах викладених ним у позовній заяві та просив позов задовольнити . При цьому він суду пояснив, що оскільки відповідачем були йому неякісно виконані будівельні роботи то замість перебудови відповідач погодився сплатити йому грошима ті збитки які він поніс і це було сторонами оформлено письмовою борговою розпискою. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що позивач шляхом примусу заставив його дати зазначену розписку з підстав чого він звертався до прокуратури, та не згоден з тим що він неякісно виконав будівельні роботи позивачу. Та на задані йому питання пояснив.що вік після його одноразового звернення до прокуратури більше нікуди не звертався та не звертався до суду для визнання цього договору ( боргової розписки ) недійсним. Суд, заслухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : Ухвалою суду відповідачу було відмовлено в прийнятті доказів , заявлених ним в клопотанні.у зв*язку з порушенням порядку їх надання передбачених ст. 131 ЦПК України, отже вони як доказова база по справі не приймаються. В суду не виникає сумнівів пояснення сторін щодо того, що між сторонами існували договірні відносини по проведенню відповідачем позивачу будівельних робіт, та виникшого між ним спору щодо якості його проведення. Між сторонами 13.04.2009 року спірні відносини сторін були врегульовані шляхом укладання письмового договору позикового зобоз*язання відповідно до якого відповідач зобов*язався повернути позивачу борг у розмірі 20 000.00 гривень до 1З квітня 2009 року (а.с.9,23). В статті 1053 ЦК України зазначено: 1.3а домовленістю сторін борг , що виник із договорів купівлі-продажу. Найму майна або з іншої підстави , може бути замінений позиковим зобов*язанням. 2.Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики( от. 1047 ЦК України). Як вбачається з досліджене? розписки ( а.с.9,23 ) вона відповідає вимогам ст.1047 ЦК України. Відповідачем до суду не надано будь-яких доказів щодо повернення суми боргу. Відповідно до ч,2 ст.625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання , на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлено договором або законом. З % річних від простроченої суми з дати порушення умов договору ,до пред*явлення позову складає 100,00 гривень. Позивач позовні вимоги не збільшував. Таким чином право позивача по поверненню йому суми боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми підлягає захисту. Пояснення відповідача , що зазначену розписку його примусили дати силоміць на думку суду не відповідають дійсності, оскільки в самій розписці відповідачем зазначено , що вона надана без будь-якогопримусу і він до суду , незважаючи на тривалий час. з позовом про визнання цьогодоговору недійсним не звертався.Окрім того як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, розписка відповідачем позивачу дана вже після звернення чого до прокуратури , що спростовує доводи відповідачащю вона дана під впливом примусу зі сторони позивача. Крім того відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені позивачем при прд*явлені позову відповідно до розміру задоволених позовних вимог ( а.с.1-2). "

Outcome: approved