Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до відповідачів про витребування майна з чужого незаконного володіння, пояснивши суду, що вона є власницею автомобіля [NUMBER], право власності на який зареєстровано на її ім"я в органах МРЕВ ДАІ. Однак на даний час вона не має можливості користуватись даним майном оскільки відповідачі, які з її згоди певний час також користувались даним автомобілем, відмовляються повертати їй автомобіль, посилаючись на те, що він їм також необхідний. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просять витребувати у відповідачів з незаконного володіння спірний автомобіль, технічний паспорт та ключі від даного автомобіля, а також стягнути солідарно з відповідачів завдану моральну шкоду в сумі 1500 грн. та понесені судові витрати . Відповідачі та їх представник судовому засіданні проти позову заперечили, вважають його безпідставним. В підтвердження своїх вимог пояснили, що даний автомобіль є власністю відповідачів, які є батьками позивачки. Вказують, що вони придбали його за власні кошти, позивачка проживала разом із ними та користувлась даним автомобілем. Однак на даний час позивачка проживає окремо, створила свою сім"ю і забажала забрати автомобіль, проте вони його повертати не бажають, оскільки вважають, що він належить їм. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що автомобіль [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) З.В., про що свідчить довідка, видана 2-им ВРЕВ УДАІ УМВС України в Хмельницькій області. Факт того, що спірний автомобіль зареєстрований за позивачем в судовому засіданні було визнано і відповідачами, які пояснили, що технічний паспорт на даний автомобіль дійсно виписаний на ім"я позивача та перебуває у них, оскільки вони користуються спірним автомобілем . При реєстрації права власності на спірний автомобіль в технічному паспорті в графі " особливі примітки " було зазначено, що право керування даним автомобілем мають : [PERSON] та [PERSON], тобто відповідачі по справі. Протягом тривалого часу сторони спільно користувались автомобілем за взаємною згодою, спільно несли витрати на його утримання. Позивач не заперечувала проти цього, оскільки проживала спільно із батьками відповідачами по справі. В даний час у позивача створена своя сім"я, проживає вона окремо, в зв"язку із чим у неї виникла потреба у користуванні автомобілем. [PERSON] просила відповідачів повернути їй автомобіль, технічний паспорт та ключі від нього, однак останні категорично відмовились. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України : Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідачі по справі користувались спірним автомобілем на законних підставах до того часу, доки власник майна позивач не заявила вимогу про його повернення. Невиконання даної вимоги свідчить про те, що автомобіль у відповідачів з моменту такої вимоги перебуває без достатніх на те підстав, оскільки таке володіння суперечить волі власника майна. Ст. 398 ЦК України передбачено, що : Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Згідно вимог п.2 ч. 1 ст. 399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна. Суд не бере до уваги доводи відповідачів про те, що даний автомобіль належить їм, оскільки останніми право власності [PERSON] оспорено не було, такі вимоги в судовому засіданні не ставились, а відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Ст. 400 ЦК України визначено, що : Недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо витребування у відповідачів автомобіля [NUMBER], а також технічного паспорта та ключів до нього (як приналежностей до даної речі) є обгрунтованими та підлягають задоволеню. Крім того, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідачів завданої моральної шкоди. Ч.3 ст. 386 ЦК України встановлено, що : Власник , права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. В даному випадку моральна шкода полягає у душевнх стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із протиправною поведінкою щодо неї самої (п.2ч.2 ст. 23 ЦК України). Ч.3 ст.23 ЦК України визначено, що: Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб… При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. З врахуванням вищевикладених обставин справи, суд не погоджується із сумою моральної шкоди заявленої позивачем, а тому визначає її в розмірі 300 гривень. Крім того,

Outcome: partial