Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] міської ради про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки, в позовній заяві вказала, що 02.04.2004 року вона купила квартиру №1 в двоквартирному будинку №2 по вул. Шептицького в м. Сокалі. Її сусідом і власником квартири №2 є відповідач [PERSON], який сам там не проживає, а здає квартиру в найм. Земельна ділянка, що біля будинку, для його обслуговування перебуває у їх з відповідачем спільному сумісному користуванні. В травні 2008 року позивач повідомила відповідача [PERSON] про своє бажання приватизувати частину земельної ділянки, на, що він відповів, що йому ніколи і пообіцяв передзвонити, чого не зробив. В грудні 2008 року працівники земельного кадастрового бюро приходили проводити встановлення в натурі та погодження меж земельної ділянки, відповідача не було, хоча позивач повідомила йому про це по телефону. Внаслідок встановлення меж, земельна ділянка позивачки виявилась незначно більшою, відповідач дізнавшись про це сказав, що погодиться, якщо позивач віддасть йому одну кімнату. Дану кімнату вона може продати відповідачу, але він не хоче купити, оскільки бажає, щоб йому її передали безоплатно. Згодом, коли відповідач ознайомився із складеним актом визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 03.12.2008р., підписати його відмовився, оскільки такий поділ його не влаштовує. Після цього відповідач сам ходив з даного приводу у міську раду, робив оцінку вартості будівлі. Весною цього року позивач вдруге замовила проведення працівниками земельно-кадастрового бюро встановлення в натурі та погодження меж земельної ділянки, однак, при повторних замірах частка земельної ділянки позивачки є більшою. На підставі складеного акту визначення та погодження зовнішніх меж від 06.04.2009р. земельно-узгоджувальна комісія при [PERSON] міській раді з питань землі, архітектури та комунального майна 07.04.2009р. склала акт, яким пропонує закріпити, розроблений земельно-кадастровим бюро розподіл території за будинком по вул. Шептицького,2\\1 - площею 418 м. кв., а за будинком по вул. Шептицького, 2\\2 - площею 370 м. кв. Однак, і з цим варіантом розподілу території відповідач не погоджується, нічого іншого не пропонує. Своїм небажанням піти на зустріч, пасивною поведінкою в цьому питанні, відповідач перешкоджає їй приватизувати частину земельної ділянки, яка знаходиться у їхньому спільному сумісному з ним користуванні, оскільки без його згоди позивач не зможе цього зробити. Просить усунути перешкоди в приватизації частини земельної ділянки, яка знаходиться у їх з відповідачем [PERSON] спільному сумісному користуванні за адресою м. Сокаль, вул. Шептицького,2а, які проявляються в ухиленні від погодження меж земельної ділянки, зобов"язати [PERSON] міську раду видати їй державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку плошею 418 м. кв. згідно розробленого земельно-кадастровим бюро розподілу території. В запереченні на позовну заяву відповідач [PERSON] вказав, що позовні вимоги [PERSON] вважає безпідставними, оскільки відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8183069 від 29.08.2005р., йому належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Вказане право власності він набув на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] 03.08.2005р. Квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається із кухні, тамбура та двох житлових кімнат, загальною площею 52,4 кв. м., житловою площею 33,1 кв. м. Будинок, в якому розташована квартира не перебуває на обліку в КП "Сокальжитлокомунсервіс". Квартира подарована йому батьком [PERSON], який помер 24.01.2006р. Згідно технічного паспорта на квартиру, до неї належить прибудова лінійним розміром 3,75 м. х 1,92 м., площею 7,2м. кв. За життя батько зі згоди сусідів, які мешкали в квартирі №1, самовільно перебудував коридор, збільшивши його лінійні розміри до 7,08м. х 3,37м. та його площу до 23,85 кв. м., тим самим збільшивши загальну площу належної йому квартири до 69,05 кв.м. За змістом договору дарування, коридор рахується тамбуром. Відповідно до довідки ДКП "Червоноградське МБТІ" від 26.01.2009р. № 85 вартість добудови становить 29581грн. На день смерті батька вказана прибудова узаконена не була, тому в технічний паспорт на квартиру її внесено за старими розмірами. Про те, що прибудова не узаконена йому стало відомо у 2009 році, коли позивачка, яка мешкає в квартирі №1 написала скаргу у відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства [PERSON] РДА. Спеціалістом відділу проведено обміри самовільно збудованої прибудови та складено протокол про самочинне будівництво. У зв"язку із тим, що самочинно збудована прибудова не узаконена, хоча будувалася за згодою попередніх сусідів, загальна площа його квартири у відношенні до площі будинку є меншою, а відповідно і меншим буде розмір належної йому земельної ділянки та збільшення її розміру на користь позивачки. Оскільки позивачка не надавала згоди на узаконення самочинного будівництва через [PERSON] міську раду, а у нього наявна лише згода попередніх сусідів, які проживали в будинку під час будівництва його батьком прибудови, він звернувся до Сокальського районного суду із позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власнсоті на самочинне будівництво. Прибудова збудована на земельній ділянці, що належить [PERSON] міській раді, земельна ділянка під будівництво прибудови в первинних розмірах відводилася разом із будівництвом будинку, порушень будівельних норм і правил спеціалістом відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства [PERSON] РДА не виявлено. Розміри прибудови збільшено без відповідного проекту і дозволу. Земельною ділянкою під прибудовою його сім"я користується понад 20 років і влаштування на ній прибудови на момент її спорудження не порушувало прав інших осіб. Крім того, позивачка просить зобов"язати [PERSON] міську раду передати їй у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель розміром 418 кв.м., в той час як рішенням ХVІ сесії V скликання [PERSON] міської ради від 23.09.2008р. № 265 їй надано у власність земельну ділянку площею 315 м. кв., тобто позивачкою значно збільшено розмір належної їй земельної ділянки. Щодо погодження меж земельної ділянки, то він не відмовляв позивачці в узгодженні меж, а лише пояснив, що розподіл та визначення меж земельної ділянки буде проведено після узаконення ним самочинного будівництва і встановлення дійсного розміру загальної площі належної йому квартири з тим, щоб в подальшому йому було визначено розмір земельної ділянки відповідно до розміру його частки в будинку, виходячи із загальної площі його квартири. Покликання позивачки на акт земельно-узгоджувальної комісії від 06.04.2009р. при [PERSON] міській раді не заслуговує на увагу, оскільки, розміри земельної ділянки, що пропонуються до передачі у власність позивачці визначено в супереч рішенню міської ради №265 з 315 м. кв. до 418 кв. м. безпідставно, а змін у рішення сесії ніхто не вносив. Крім того, такий варіант розподілу земельної ділянки між ним та позивачкою дійсно його не влаштовує, оскільки порушує його право на належну йому земельну ділянку, а з врахуванням того, що позивачка має намір на вказаній земельній ділянці проводити будівництво нового житлового будинку також і його право на проведення будівництва, згідно з дотриманням відповідних норм. Просить відмовити у задоволені позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити, в обгрунтування надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, додатково повідомила, що відповідач своїми діями чинить позивачці перешкоди у приватизації належної їй частини земельної ділянки, квартири тепер являються окремими будинками і за ними слід визначити земельні ділянки для їх обслуговування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, додатково повідомив, що позивачка порушує його право на земельну ділянку для обслуговуваня його житлового будинку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила в повному обсязі, в обгрунтування навела обставини, викладені у письмовому запереченні. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, в обгрунтування повідомив, що спірна земельна ділянка не може бути передана будь-кому із співвласників у приватну власність, оскілька така ділянка виділена для обслуговування цілого будинку, тому, повинен бути виданий один державний акт на право спільної сумісної або часткової власності. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З дослідженого в судовому засіданні витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 27.04.2004р. ДКП "Червоноградське МБТІ", встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] в цілому на праві приватної власності. В свою чергу, згідно із витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 29.08.2005р. ДКП "Червоноградське МБТІ" - квартира [ADDRESS] належить [PERSON] в цілому на праві приватної власності. З оглянутих в судовому засіданні витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, поверхових планів та експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, складених ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ» встановлено, що квартири №1 та №2 в будинку №2 по вул. Шептицького в м. Сокалі, є окремими квартирами у двоквартирному будинку, належать [PERSON] та [PERSON] окремо кожному на праві приватної власності. В свою чергу, відповідно до п. В ч. 2 ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Таким чином, земельна ділянка площею 0,0788 га в м. Сокалі, по вул. Шептицького, 2 належить на праві спільної сумісної власності співвласникам житлового будинку, а саме позивачу [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договром або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частини. Поділ земельної ділянки, яка є у спільінй сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. В свою чергу, відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", якщо при вирішенні судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначився або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. З дослідженого акту земельно-узгоджувальної комісії при [PERSON] міській раді з питань землі, архітектури та комунального майна встановлено, що за наслідками розгляду заяв [PERSON] та [PERSON], комісія пропонує закріпити розроблений земельно-кадастровим бюро розподіл території за квартирою № 1 в будинку по вул. Шептицького, 2 - площею 418 м.кв., а за квартирою № 2 вказаного будинку площею 370 м.кв. В свою чергу, згідно із рішенням ХХІІІ сесії V скликання №219 від 15.10.2009р., вирішено внести часткові зміни у рішення №265 ХVІ сесії V скликання від 23.09.2008р., відповідно, передати [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 418 м. кв. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул. Шептицького, 2\\1, замість 315 м. кв. згідно розподілу житлової площі. Вказане рішення є чинним. Разом з тим, відповідно до п. 5.3. Технічних вказівок щодо визначення меж земельних ділянок спільної сумісної та спільної часткової власності фізичних і юридичних осіб на забудованій території у населених пунктах, земельна ділянка, необхідна для розміщення та обслуговування будинку (будівлі, споруди), який перебуває у власності декількох осіб, розподілу в натурі (на місцевості) не підлягає і належить цим особам на праві спільної (часткової або сумісної) власності. При цьому видається один правовстановлюючий документ, до якого додається перелік співвласників (співкористувачів) із зазначенням їх земельних часток. Крім цього, відповідно до п.19 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При предявленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Таким чином, в ході розгляду справи, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками окремих квартир у двоквартирному будинку по вул. Шептицького,2 в м. Сокалі, земельна ділянка, що розташована біля будинку по вул. Шептицького,2 перебуває у їх спільній сумісній власності. З дослідженого в судовому засіданні кадастрового плану земельної ділянки з експлікацією угідь по вул. Шептицького, 2, складеного ПП «Земельно-кадастрове бюро» встановлено, що у випадку виділення співвласникам у приватну власність окремих частин земельної ділянки будуть перешкоди відповідачу [PERSON] у проході з вулиці на подвір»я та інш. Таким чином, роздільне користування частинами земельної ділянки в даному випадку неможливе.

Outcome: dismissed