Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

У березні 2010 року позивач звернувся з позовом до КС «Спілка пенсіонерів України» про повернення вкладу та виплату відсотків за депозитний внесок, в якому послався на наступне. Він є членом Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України». 03.06.2008р., він вніс до Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» пайовий внесок у вигляді грошових коштів розміром 20 000 грн. 00 коп. Відповідач зобов'язався сплачувати йому відсотки щомісячно. Але з 03.02.2009 року відповідач припинив сплачувати відсотків у розмірі 433,33 грн. на місяць. Він звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти у зв'язку з закінченням строку дії договору, але йому було відмовлено. З таких підстав він вимушений звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі викладеного суд визнає причини неявки відповідача неповажними. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши доводи позивачки, матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання Сторонами. Згідно ч.2. ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день Платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що позивач є членом Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України», що підтверджується членською книжкою № 0233. 03.06.2008р., позивач вніс до Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» пайовий внесок у вигляді грошових коштів розміром 20 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру № ЗП-030608005 від 03.06.2008 р. Даний факт також підтверджується депозитним договором № ЗП-030608Г від 03.08.2008р. Відповідно до додатку № 1 депозитного договору № ЗП-030608005 від 03.06.2008 р. про графік виплат відсотків до свідоцтва додаткового пайового внеску, відповідач зобов'язався сплачувати позивачу відсотки щомісячно по 433,33 грн. Але виплату відсотків КС зробило не в повному обсязі. Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти у зв'язку з закінченням строку дії свідоцтва (договору), але йому було відмовлено. Своєю відмовою КС порушила умови депозитного договору № ЗП-030608005 від 03.08.2006 р., яким передбачено, що по закінченню перебування суми депозитного внеску у Спілці, Спілка зобов'язується виплатити члену Спілки його суму депозитного внеску та відсотки. Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача по невиконанню договору порушують конституційні права позивача, невиконання своїх зобов'язань відповідачем призводить до скрутного матеріального становища позивача, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved