overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача з постановлениям заочного рішення у справі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16 лютого 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання між сторонами почали виникати сварки, що призвели до втрати почуттів любові один до одного. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.І ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Тому, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

13 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою. Посилався на те, що є спадкоємцем майна матері [PERSON], яка померла 31.12.2008 р. Державним нотаріусом йому відмовлено у прийнятті спадщини, оскільки відповідними документами не підтверджуються родинні відносини між заявником і померлою матірю. Вказав, що у його свідоцтві про народження і свідоцтві про смерть матері її по батькові записано російською мовою «Парферовна», а в інших документах українською мовою «Панфилівна. Таким чином, виникла необхідність встановити, що померла [PERSON] за життя була матірю заявника. Родинні відносини іншим шляхом встановити не може. Вказана обставина перешкоджає отриманню свідоцтва про право власності на спадкове майно у державній нотаріальній конторі. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив заяву задовольнити, оскільки не має іншої можливості прийняти спадщину. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, зі змісту свідоцтва про смерть вбачається, що 31 грудня 2008 року у віці 84 років в с. Криворіжжя Новоодеського району Миколаївської області померла [PERSON]. Даний запис по батькові спадкодавця співпадає із записами виконаними у належній їй формі № 1 та паспорті громадянина України, а також в правовстановлюючому документі на земельну ділянку. В той же час у свідоцтві про народження [PERSON], тобто заявника, його матірю записана [PERSON] «Парферовна» (російською мовою), а у формі № 1 позивача по батькові мати записана «Панфіловна» (українською мовою). Таким чином, проводячи порівняльний аналіз правовстановлюючих документів, що встановлюють особу померлої і заявника та документі, який посвідчує право власності на земельну ділянку, ураховуючи покази свідків, суд дійшов висновку, що неоднаковий запис по батькові спадкодавця в різних документах є помилкою, що допущена при перекладі з російської на українську мову. За такого, слід визнати, що за життя померла була рідною матірю заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON], 31.01.97. року народження. В позовній заяві позивач посилається на те, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. За заявою [PERSON], її неповнолітня дитина [PERSON], 10.09.04. влаштована до Балтської загальноосвітньої школи-інтернату № 2. За період навчання дитини в закладі, мати неповнолітньої, дівчинку не відвідувала, відмовилася від її виховання та утримання. Відповідач до судового засідання не зявлялася з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлена була своєчасно. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] являється матірю неповнолітньої [PERSON], 31.01.97. року народження. Батько дитини записаний зі слів матері згідно ст. 135 СК України. Через небажання займатися вихованням та утриманням неповнолітньої [PERSON], [PERSON] влаштувала дитину до Балтської загальноосвітньої школи-інтернату № 2. За час перебування дитини у закладі, мати рідко її відвідувала, про те останніх два роки взагалі дитину не відвідувала, ні в усній ні в письмовій формі дитиною не опікувалася, матеріально не забезпечувала, про що свідчать акти дирекції Балтської ЗОШ-інтернату № 2 від 23.04.09., 04.03.10. Як вбачається з характеристик Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області № 288 від 28.10.08., № 134 від 15.04.10. [PERSON] не проявляла до своєї доньки батьківського піклування, ухилялась від виконання батьківських обовязків щодо виховання, утримання, здоровя дитини, на території села зарекомендувала себе з негативного боку. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.59., як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обовязок виховувати, ростити дитину найважливіший обовязок матері та батька закріплений статтею 150 СК України, проігнорований відповідачкою по справі, оскільки судом встановлено, що дитина покинута матірю, що дає суду підстави вважати, що відповідачка ухиляються від виконання батьківських обовязків, що є підставою, відповідно до ст. 155 СК України, для покладення на неї відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав на підставі ст. 164 СК України це спосіб захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи інтереси неповнолітньої,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в Рівненській міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 30% від заробітку. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] не заперечує, однак просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії 1-ГЮ № 030905 від 27 серпня 2010 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження 1-ГЮ № 086498 виданого відділом запису актів громадського стану 13 січня 2000 року. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має постійне місце роботи, де отримує стабільний , регулярний заробіток, на рівні мінімальної заробітної плати. Як слідує з ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з того, що позивач отримує мінімальну заробітну плату, винаймає квартиру, де оплачує житлово-комунальні послуги, то суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частки від усіх видів заробітку. На підставі ст.. ст.. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності документа заінтересована особа управління Пенсійного фонду України у Новоушицькому районі посилаючись на те, що не може оформити пенсію по інвалідності, так як допущена помиль.. в прізвищі у трудовій книжці №566 виданої колгоспом ім. Тімірязєва Новоушицького району. В судове засідання заявник зявився та підтримав заявлені вимоги, просить суд встановити факт належності йому трудової книжки №566 виданої колгоспом ім. Тімірязєва у Новоушицькому районні. Заінтересована особа представника у судове засідання не направили, проте подали до суду письмову заяву у якій проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують, просять справу слухати без їх представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, вважає що заява підлягає задоволеню з наступних підстав: Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. З листа управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі № 3312/05 від 20.09.2010 року суд вбачає відмову управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі [PERSON] в оформлені документів для призначення пенсії. Відповідно до копії паспорта [PERSON] серії НА 027159 виданого ЗО січня 1996 року Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області суд вбачає, що прізвище в трудовій книжці № 566 виданої колгоспом ім. Тімірязєва Новоушицького району Хмельницької області - записано не вірно. Таким чином, суд вважає, що факт належності трудової книжки № 566 [PERSON] виданої 13 січня 1969 року колгоспом ім. Тімірязєва Новоушицького району Хмельницької області на імя [PERSON] Терентієвича - підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право для призначення пенсії по інвалідності, що передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд винести рішення про визнання за ним права власності на автомобіль марки ЗАЗ 1102, н.з. АІ 9985 АТ, посилаючись на те, що спірний автомобіль був ним прибданий в СВК "Горбані", але оформлений по дорученню. Представник відповідача позов не визнав посилаючись на те, що автомобіль не було продано та здано в оренду. Кошти сплачені позивач в СВК "Горбані" це плата за оренду автомобіля. З пояснень сторін, досліджених судом доказів допитаних свідків встановлено наступне. Відповідно до усної угоди [PERSON] Купив, а СВК "Горбані" в особі [PERSON], продало автомобіль марки ЗАЗ 1102, н.з. АІ 9985 АТ, за який було сплачено 1100 грн. Дана угода не була укладена письмово, а була видана генеральна довіреність на ім"я дружини позивача. В 2008 році позивач звернулись у МРЕВ зприводу зняття автомобіля з обліку для подальшого продажу, але отримали відповідь, що для цього крім довіреності від підприємства, необхідно мати його печатку. При зверненні до діючого керівництва СВК "Горбані" щодо переоформлення автомомбіля на своє ім"я, позивачу було відмовлено Позов підлдягає задоволенню з наступних підстав. З показів свідка [PERSON] Слідує, що він на той час був головою СВК "Горбані" та підтверджує, що в дійсності мала угода купівлі-продажу автомобіля, а не договір оренди, як пояснив представник відповідача. Позивач сплатив за спірний автомобіль 1 100 грн. в касу. Автомобіль був в не робочому стані, тому вирішили видати генеральне доручення, на ім"я дружини позивача. Свідок [PERSON] показав, що він допомагав позивачу ремонтувати спірний автомобіль, який був в неробочому стані. Приблизно на купівлю запчастин позивач витратив 2 500-3000 грн. В судовому засіданні підтвердив свої' позовні вимоги. Свідок [PERSON] Показала про те, що в дійсності мала угода купівлі-продажу автомобіля, а не договір оренди, як пояснив представник відповідача. Позивач сплатив за спірний автомобіль 1 100 грн. в касу. Автомобіль був в не робочому стані, тому вирішили видати генеральне доручення, на ім"я дружини позивача. Із квитанції до прибуткового кассового ордеру сліду, що позивач сплатив за втомобіль 1 100 грн. В силу ч. З ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином суд вважає, що в дійсності між сторонами було укладено договір купівлі продажу спірного автомобіля, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Заявник просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON], яка померла 22.12.2009 року в с. Стовп'яги Переяслав-Хмельницького району Київської області, є рідною матір'ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні заявники свою заяву підтримали і просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб до суду не з'явився на адресу суду надіслав лист в якому не заперечує проти позовних вимог. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. 22.12.2009 року померла - [PERSON] Після смерті [PERSON] заявники звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадщини, де їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду по питанню встановлення факту родинних відносин. Відповідно до свідоцтв про народження заявників, їх мати -записана не [PERSON] а за прізвищем їх батька - [PERSON], оскільки вони проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Факт родинних відносин а саме. Що тетеря М.О та [PERSON] 0.0 є синами [PERSON]І підтвердили свідки [PERSON]М та [PERSON] Встановлення даного факту має для заявників юридичне значення, оскільки необхідне їм для оформлення спадщини. Чинне законодавство України не передбачає іншого порядку встановлення цього факту. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

06 липня 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 28.09.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Вишнівській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З чоловіком гарної сімї не створили, втратили любов та повагу один до одного, між ними склались неприязні відносини. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не одноразово не зявлялася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у заочному порядку, та винести по справі заочне рішення, так як в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, у них склалися неприязні відносини. У звязку з чим подальше спільне життя подружжя та збереження ними шлюбу суперечить інтересам сторін. Roman;font-size:12pt;"> pan>> style="font-family:Times New Roman;tag3:11pt;">

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача про відшкодування вартості не облікованої електроенергії 694,26 грн. У своєму позові позивача вказав, що 27.01.2009 року контролерами Центральних районних електричних мереж проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією за адресою: м. Запоріжжя, вул.Скворцово,85 де мешкає відповідач по справі [PERSON] Перевіркою було встановлено: самовільне підключення поза приладу обліку, без облікове споживання електроенергії, розкрадання електроенергії. По цьому факту було складено акт і зроблено розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії в сумі 694 грн. 26 коп. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просить стягнути з відповідача 694,26 грн. і судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення представника позивача, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Із акту № 00100611 від 27.01.2009 року вбачається, що за адресою: м. Запоріжжя, вул.Скворцово,85 встановлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення до електромережі поза приладом обліку. Відповідно до п.п.48,53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінета Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 передбачено, що споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії без приладів обліку. У разі виявлення представником фактів розкрадання електричної енергії складається акт. Відповідно до абзаців 4,5 п.53 Правил визначено, що розмір завданих збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживаниия електроенергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НРЕК (постанова № 562 від 04.05.2006 року). Відповідно до п.1.1 цієї Методики вона застосовується у випадку виявлення порушень, зазначених у п.48 Правил за без облікове споживання електроенергії без дозволу енергопостачальника, самовільного підключення до мереж енергопостачальника, пошкодження приладу обліку. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що за адресою, де мешкає відповідач по справі вул.Скворцово,85 в м.Запоріжжі, встановлено факт порушення Правил користування електричною енергією для населення. Тому, суд приходе до висновку, що позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» до [PERSON] знайшов своє підтвердження і обгрунтування у судовому засіданні і підлягає задоволенню у повному обсязі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Прокурор Врадіївського району звернувся на адресу Врадіївського районного суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про повернення боргу в розмірі 3000 грн. В судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги та пояснила, щоу вересні місяці 2009 року [PERSON] передала в борг під розписку гр. [PERSON] кошти в сумі 3000 грн., які остання зобовязалася повернути в строк до 01.10.2009 року. В порушення зазначеного договору позики гр. [PERSON] жодних коштів гр. [PERSON] не повернула. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеним такі факти: -Позивач [PERSON], [INFO] та є особою похилого віку (пояснення прокурора, копія заяви форми № 1); -Відповідач [PERSON] отримала в борг від [PERSON] кошти в сумі 3000 грн. та зобовязалася їх повернути 01.10.2009 року (пояснення прокурора, копія розписки); -Відповідач [PERSON] у добровільному порядку не повернула [PERSON] борг в сумі 3000 грн. (пояснення прокурора, письмові пояснення [PERSON], [PERSON]І.). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що між сторонами склались правовідносини з приводу позики. При прийнятті рішення суд керується ч. 1 ст. 1049 ЦК України згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таих обставин позов прокурора обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, повязані з викликом відповідача в суд через оголошення у пресі в розмірі 135,11 грн.

Outcome: approved