Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила суд: -стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON]»', [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу ) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; -стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 01 червня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від зазначеного шлюбу у них є донька - [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач жодним чином не допомагає їй утримувати дитину. Таким чином, вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання доньки та її утримання. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, надавши пояснення які відповідають змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не зявився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу заочно. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні письмові докази по справі, встановив наступні обставини: 01 червня 2007 року було зроблено запис №262 в Книгу реєстрації шлюбів, про реєстрацію шлюбу між позивачем та відповідачем. Під час перебування в шлюбі у позивача з відповідачем народилась дитйна: [PERSON], [INFO]. Позивач потребує матеріальної підтримки на утримання доньки, та її особисте утримання. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини по справі, а також положення чинного законодавства України, яке регулює спірне питання, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у повному обсязі та зобовязати відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі Ул частки всіх видів заробітку ( доходів ) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст.84 СК України передбачено, що право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині, в розмірі Ул частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, до досягнення дитиною, - трьох річного віку. Приймаючи рішення про необхідність задоволення позовних вимог, суд враховував матеріальне становище дитини, яка на час розгляду справи не має самостійного доходу, проживає разом з позивачем, також врахував матеріальне становище позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходив з положення ч.3 ст.88 ЦПК України, якою передбачено, - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved