Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

06.07.2010 року [PERSON] подав даний позов, а згодом його уточнив. В обгрунтування позову посилається на те, що 25.03.2009 року при звільненні відповідач в порушення норми ст. 116 КЗпП України виплату всіх належних йому сум не здійснив. Тому остаточно просить стягнути з нього 16593,30 гривень середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні. В судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій вказав, що позов повністю підтримує, просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Зазначив про обізнаність про особливості такого розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак його представник в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомлено, поважності причин неявки за матеріалами справи не вбачається, заяви про розгляд справи у його відсутності не надано. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Надано заперечення а.с. 14, згідно до яких відповідач визнає існування заборгованості по виплаті середнього заробітку за затримку заробітної плати. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. З наданої до суду трудової книжки на ім'я [PERSON] вбачається, що за наказом № 2 від 09.03.2004 року він був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська геофізична компанія», на посаді генерального директора перебував з 01.05.2007 року. Наказом «Української геофізичної гсмпанія» № 12-к від 25.03.2009 року [PERSON] звільнено з 25.03.2009 року, за = бажанням за станом здоров'я а.с. 3-4. У нень звільнення - 25.03.2009 року відповідач повного розрахунку з [PERSON] не різне яж і протягом квітня-серпня 2010 року. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, або не пізніше наступного дня, власник або уповноважений ним орган повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно наданої відповідачем довідки від 05.07.2010 року середньомісячна заробітна плата [PERSON] на час звільнення становила 3318,66 гривень, а середній заробіток за затримку остаточного розрахунку 3318,66 гривень х 5 місяців (квітень-серпень 2010 року) = 16593,30 гривень. Згідно ст.ст. 10, 60 ЩЖ України на засадах змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Тягар доказування відсутності заборгованості при звільненні покладений на власника або уповноважений орган. Відповідач всупереч свого процесуального обов'язку, передбаченого ст. 60 ЦПК України, не спростував доводів позивача, не надав суду допустимих доказів на обгрунтування своїх заперечень проти заявленого позову. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved