Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Стрийському районі про стягнення недоплачених сум пенсії як особі, якій встановлено статус «дитина війни» у сумі 5065,10 грн. за період з 1 січня 2006 року но 31 грудня 2009 року. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідно до ст.6 Закону України. Про соціальний захист дітей війни" з 1 січня 2006 р. "дітям війни" повинна виплачуватись щомісячна надбавка у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а відповідачем, всупереч вимогам вказаного Закону, така грошова надбавка їй не виплачувалася. Такі дії відповідача носять неправомірний характер і обмежують її законні права та інтереси гарантовані Конституцією України. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримала повністю, просить суд розгляд справи проводити у її відсутності, та просить позовні вимоги задоволити. Представник Управління пенсійного фонду України у Стрийському районі Піцко 1.В. проти позову заперечила та зазначила, що на законодавчому рівні не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначено за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати вказаний розмір за відсутності поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини, немає бюджетного фінансування передбаченого Законом України «Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії, атому вимоги позивачки є безпідставними. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено правовий статус дітей війни. Визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Статтею 1 Закону України «Про соціальний захист дітей» визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02.09.1945 року) було менше 18 років. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], відноситься до категорії «діти війни» та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Стрийському районі Львівської області та отримує пенсію за віком. Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Згідно ст.1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, правова держава. Частина 2 ст.8 Конституції України встановлює вимогу, що виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Частиною 3 ст.22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні з існуючих прав і свобод. Проте Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було обмежено: пенсії або довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищувалась в меншому, ніж визначено Законом України «Про соціальний захист дітей війни», розмірі і лише дітям - війни- інвалідам: з 1-го січня 2007 року -на 19,00грн., з 1-го квітня 2007 року на 20,30грн., з 1-го жовті 2007 року на 20,55грн. Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та пр внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальні захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи держаної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічної грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповіде до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дай підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України, вичерпний перелік яких закріплений у ст.64 Конституції України. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007р. №6-рп/2007 визнано неконституційними положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджеті 2007 рік», за якими підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону Украй «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на якії поширюється дія Закону України «про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", згідно якого дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальної захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавка встановленої для учасників війни. З дня ухвалення Конституційним Судом України рішень №6-рп/2007 та №10-рп/2008 визнано неконституційними положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджети 2007 рік» втратили, чинність та положення пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а отже, з цього часу відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальне юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок положень статей, що визнані неконституційними. Судом встановлено, що, всупереч рішенням Конституційного Суду України, Управління Пенсійного фонду України у Стрийському районі Львівської області оспорювана позивачкою надбавка з 9 липня по 31 грудня 2007 р. безпідставно не нараховувалася і не виплачувалася, а з 2 травня 2008р. по 31 грудня 2009 р. нараховувалася і виплачувалась не в повному обсязі, чому вимоги позивача в цій частині є підставними. Зміст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не коригувався та вона у 2009 році не була обмежена у дії. На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» і згідно цієї норми мінімальні пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратив працездатність. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Статтею 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2001 року № 489-5, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень. Зазначена стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380,00 грн., з 1 квітня - 406,00 грн., з 1 жовтня - 411,00 грн. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410,06 грн.; 415,11 грн. Статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів" затверджений на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривні, з 1 липня - 482 гривень, з 1 жовтня - 498 гривень. Посилання представника відповідача на те, що величина мінімальної пенсії за віком не застосовується до правовідносин, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», суд не бере до уваги, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком є єдиною соціальною гарантією для усіх непрацездатних громадян, та відповідно до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року №2017 та до Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966 він не може бути меншим за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, оскільки обмеження цих норм тягне за собою не тільки порушення права позивачки, встановленого спеціальним законом, а ще й порушення її конституційних прав, передбачених ст. 22,46 Конституції України. Також, суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії як на причину невиконання покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов»язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Качко проти України»). Що ж до вимог позивачки про зобов'язання виплати оспорювану надбавку за період з січня до 09 липня 2007 року та з січня 2008 до 22 травня 2008 року, то така до задоволення не підлягає, оскільки рішення Конституційного суду України від 09.07.2007р. №6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зворотньої дії в часі не мають, і на період до 09.07.2007року та відповідно до 22.05.2008 року не поширюються. Не підлягає також до задоволення і вимога про виплату надбавки за 2006 рік, оскільки Конституційним Судом України положення ЗУ "Про Державний бюджет України на 2006 рік" в частині обмеження дії ст.6 Закон України "Про соціальний захист дітей війни", неконституційними не визнавалися, дія останньої не була відновлена, а отже вимоги позивача в частині нарахування їй недоплаченої, як дитині війни щомісячної надбавки до пенсії за 2006 рік задоволенню не підлягають. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про правомірність заявлених позовних вимог та їх часткового задоволення.

Outcome: approved