Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить розділити майно , придбане в період шлюбу з відповідачем та визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири № 40 по пр.. Тракторобудівників у м. Харкові, ? частину паєнакопичень в гаражному кооперативі 2Металіст», ? частину автомобілю «Мерседес Бенц» д.н . 235-16 ХА. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просить визнати, що квартири № 40 по пр.. Тракторобудівників у м. Харкові належить їй на праві приватної особистої власності і не є об*єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 липня 1985р. був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] 29.04.1986р. у них народився син [PERSON]. Приблизно з 1983р. вона перебувала на квартирному обліку і у 1991р. отримала двокімнатну квартиру №72 по вул. Зубарєва, б. № 20 у м. Харкові на склад сім'ї: вона - основний наймач, син - [PERSON], та чоловік - [PERSON] 9 липня 1992р. шлюб між нею та відповідачем був розірваний, про що свідчить актовий запис №563 у відділі РАГС Орджонікідзевського райвиконкому м.Харкова. Після розірвання шлюбу відповідач перейшов жити до свого сина від першого шпюбу [PERSON] у квартиру №23 по пр. 50-річчя ВЛКСМ, б. 76 у м. Харкові, де і реєструвався. У 1994р. [PERSON] приватизував вказану вище квартиру разом зі своїм сином, і, таким чином, на цей час відповідач має право власності на ? частину квартири №23 по пр. 50-річчя ВЛКСМ, б. 76 у м. Харкові. Після розірвання шлюбу вона з сином залишилася жити у 2-х кімнатній квартирі №72 по вул. Зубарєва, б.№ 20 у м. Харкові. 29.06.1994 р. Вона та її син [PERSON] приватизували квартиру №72 по вул. Зубарєва, б.№ 20 у м. Харкові і отримали свідоцтво про право власності, р.№1155, яке було зареєстровано у КП МБТІ» 29.06.1994р., р. № В-11345. Згідно свідоцтва про право власності та данних «ХМБТІ» двокімнатна квартира №72 по вул. Зубарєва, б. № 20 у м. Харкові належала в рівних частинах їй та її сину [PERSON] Вдруге шлюб між нею та [PERSON] був зареєстрований у відділі РАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова 10.04.1998 р., актовий запис №152. та шлюб був розірваний на підставі рішення Московського районного суду (актовий запис від 10.07.2008р.) Після повторної реєстрації 10.04.1998р. шлюбу з відповідачем вона вирішила купити нову трикімнатну квартиру. Для придбання цього житла вона за договором купївлі-продажу від 22.04.1998р., діючи в інтересах неповнолітнього на той час сина, продала належну їй до шлюбу та [PERSON] двокімнатну квартиру №72 по вул. 5арєва, 6.20 у м. Харкові за 16 800 грн., що підтверджується копіями договору купівлі-продажу та розписки покупця квартири [PERSON] Кошти, отримані від продажу вказаної вище квартири, які належали їй на праві особистої приватної власності, оскільки продана двокімнатна квартира на праві власності належала тільки їй та сину, вона 22.06.1998 р. купила на підставі договору купівлі-продажу, р.№ 5-3382 трикімнатну квартиру [ADDRESS] за 18 400 грн. Для купівлі цієї квартири вона використала усі грошові кошти від продажу дошлюбного майна та до 16 800 грн. додала ще 1600грн., які також належали тільки їй на праві особистої приватної власності, оскільки були зібрані нею у період окремого проживання з відповідачем. Таким чином вважає, що квартира [ADDRESS] придбана нею виключно за їїї особисті приватні кошти. Крім того, під час шлюбу з відповідачем з 1998р. по 2008р. було придбане наступне майно, яке є спільною сумісною власністю відповідно до ст. 60 СК України, а саме: Автомобіль «Мерседес Бенц», р.н. [NUMBER], придбаний у 2000 р. і зареєстрований на ім'я відповідача, який я на цей час вона оцінює у 25 000грн. На підставі рішення Кулиничівської селищної ради Харківського району від 26.11.2004р. їй була надана для ведення селянського господарства земельна ділянка, площею 0,1136 га по вул. Садовій, 1-б у с. Кулиничі Харківського району. Пізніше рішенням №300 виконкому Кулиничівської селищної ради від 12.05.2005р. та рішенням №389 виконкому Кулиничівської селищної ради від 21.12.2009р. була надана нова адреса замість «Садової, 1-б» - «Садова, 1-ж». 15.03.2005р. нею був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1136 га; акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за №404. Згідно цього акту вона та [PERSON] є співвласниками вказаної вище земельної ділянки. Наші частки у цьому майні є рівними, однак в державному акті не вказано, що кожен з нас має право власності на 1/2 частину цієї земельної ділянки. 06.03.2004. на підставі договору купівлі-продажу, р. №278 вона та [PERSON] купили кожен по 1/2 частині земельної ділянки по вул. Садовій, 1-б у с. Кулиничі. Їх часткове право власності зареєстроване у відповідних установах. На підставі цього договору 15.03.2005р. нею був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1500 га; акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за №406. Згідно цього акту вона та [PERSON] є співвласниками вказаної вище земельної ділянки. Пізніше рішенням №300 виконкому Кулиничівської селищної ради від 12.05.2005р. та рішенням №389 виконкому Кулиничівської селищної ради від 21.12.2009р. була надана нова адреса замість «Садової, 1-б» - «Садова, 1-ж». Оскільки у договорі купівлі-продажу були визначені частини( по ? частині кожному), то ця земельна ділянка поділу не підлягає. З 2004 року нею спільно з відповідачем був побудований на земельній ділянці площею 0,1500 га по вул.. Садовій 1-ж в с. Кулиничі будинок з мансардою, гаражем, підвалом. Будинок побудований на підставі проектної документації та на підставі рішення Кулиничівсьуої селищної ради Харківського району від 12.05.2004 року, однак по теперішній час будинок не прийнято в експлуатацію, а тому позивачка просить визнати за нею право на ? частину цього будинку. Під час шлюбу з 1985 по 1992 р. відповідачем у 1987 р. був придбаний металевий гаражний бокс № 411 у ГК «Металіст» та він став членом цього кооперативу і повністю сплатив пайові внески, однак відповідач без її згоди передав у власність сину від першого шлюбу [PERSON] Гаражний бокс вона оцінює в 30000 гр., а тому просить стягнути з відповідача на її користь ? частину вартості гаражного боксу та ? частину автомобіля «Мерседес Бенц», який вона оцінює в 25000 гр. Відповідач [PERSON] звернувся до суду зі зустрічним позовом та просить поділити майно подружжя, та визнати за ним право власності на земельну ділянку в с. Кулиничі вул.. Садова 1-Б та автомобіль Мерседес-Бенц, а позивачці виділити спірну квартиру. В позові про визнання права власності на ? частину паєнакопичення в ГК «Металіст» просить відмовити, так як членом гаражного кооперативу є його син [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати, що квартира №40 по вул. 50 річчя ВЛКСМ, б. 76 м. Харкові, придбана на підставі договору купівлі-продажу р.№ 5-3382 від 22.06.1998р., є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], та зобов'язати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру №40 по вул. 50 річчя ВЛКСМ, б. 76 м. Харкові та зобов'язати зареєструвати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру №40 по вул. 50 річчя ВЛКСМ, в м.0. Харкові. В обґрунтування посилається на те, що 29.06.1994р. [PERSON], діючи також і в його інтересах, приватизувала квартиру [ADDRESS] і отримала свідоцтво про право власності, р.№1155, яке було зареєстровано у КП «ХМБТІ» 29.06.1994р., у 2В-11345. Згідно свідоцтва про право власності двокімнатна квартира №72 по вул..Зубарєва, б. 20 у м. Харкові належала йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, , що відповідає ч. 2 ст. 8 Закону України від 19.06.1992 р. «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно з якою передача займаних квартир (будинків) може здійснюватися у спільну сумісну власність членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі. За загальним правилом, згідно ч. 2 ст. 372 ЦК Укрїни частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. В 1997 р. [PERSON] вирішила купити нову квартиру. Для цього їй необхідно було продати належну ним обом двокімнатну квартиру №72 по вул. Зубарєва, 6.20 у Харкові. [PERSON] отримала дозвіл №135/15 органів опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Харкова від 08.07.1997р. на продаж частини приватизованої квартири №72 по вул. Зубарєва, 6.20 у м. Харкові на той час неповвнолітнього [PERSON] Однак у 1997р. квартиру №72 по вул. Зубарєва, 6.20 З.Д. не продала. 10.04.1998р. його батьки вдруге зареєстрували шлюб. На той час він був ще неповнолітнім. Після реєстрації вдруге шлюбу [PERSON] знову вирішила купити трикікімнатну квартиру. Для цього їй також необхідно було продати належну їм двокімнатну квартиру №72 по вул. Зубарєва, 6.20 у м. Харкові. Вона використала дозвіл №135/15 органів опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Харкова від 08.07.1997р. на продаж цієї квартири. Діючи, в тому числі, і від його імені, [PERSON] 22.04.1998р. продала квартиру №72 по вул. Зубарєва, 6.20 у м.Харкові за 16 800 грн. 22.06.1998р. [PERSON] купила на підставі договору купівлі-продажу, р.№ 5-3382 трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Ця квартира була куплена за кошти, одержані [PERSON] від продажу спільної сумісної власності - двокімнатної квартири [ADDRESS]. [PERSON] на порушення його прав власника при купівлі нової квартири [ADDRESS] не оформила, на нього право власності на квартиру, хоча використала здійснення цієї угоди на належні і йому грошові кошти. Вона оформила всю квартиру на своє ім'я. На час купівлі нової квартири йому було дванадцять років, він не знав про порушення його майнових прав та не міг їх захистити. Стаття 175 СК України встановлює, що майно, набуте батьками і дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності. Таким чином вважає, що при розподілі сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] порушується його право власності на частину квартири №40 по пр. 50 річчя ВЛКСМ, б. 76 у м. Харкові. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи , вважає що позови підлягають частковому задоволенню по наступних підставах . Як було встановлено судом, 19 липня 1985р. був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] 29.04.1986р. у них народився син [PERSON]. З 1983р. позивач [PERSON] перебувала на квартирному обліку і у 1991р. отримала двокімнатну квартиру №72 по вул. Зубарєва, б. № 20 у м. Харкові на склад сім'ї: вона - основний наймач, син - [PERSON], та чоловік - [PERSON] 9 липня 1992р. шлюб між нею та відповідачем був розірваний, про що свідчить актовий запис №563 у відділі РАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] перейшов жити до свого сина від першого шлюбу [PERSON] у квартиру №23 по пр. 50-річчя ВЛКСМ, б. 76 у м. Харкові, де і реєструвався. У 1994р. [PERSON] приватизував вказану вище квартиру разом зі своїм сином, і, таким чином, став власником ? частини квартири №23 по пр. 50-річчя ВЛКСМ, б. 76 у м. Харкові. Після розірвання шлюбу [PERSON] з сином залишилася жити у 2-х кімнатній квартирі №72 по вул. Зубарєва, б.№ 20 у м. Харкові. 29.06.1994 р. вона та її син [PERSON] приватизували квартиру №72 по вул. Зубарєва, б.№ 20 у м. Харкові і отримали свідоцтво про право власності, р.№1155, яке було зареєстровано у КП «ХМБТІ» 29.06.1994р., р. № В-11345. Згідно свідоцтва про право власності та даних «ХМБТІ» двокімнатна квартира №72 по вул. Зубарєва, б. № 20 у м. Харкові належала в рівних частинах їй та її сину [PERSON] Вдруге шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований у відділі РАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова 10.04.1998 р., актовий запис №152. та шлюб був розірваний на підставі рішення Московського районного суду (актовий запис від 10.07.2008р.) Після повторної реєстрації 10.04.1998р. шлюбу з відповідачем [PERSON] вирішила купити нову трикімнатну квартиру. Для придбання цього житла вона за договором купівлі-продажу від 22.04.1998р., діючи в інтересах неповнолітнього на той час сина, продала належну їй до шлюбу та [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] за 16 800 грн., що підтверджується копіями договору купівлі-продажу та розписки покупця квартири [PERSON] Кошти, отримані від продажу вказаної вище квартири, які належали їй та її неповнолітньому сину, [PERSON] 22.06.1998 р. купила на підставі договору купівлі-продажу, р.№ 5-3382 трикімнатну квартиру [ADDRESS] за 18 400 грн. Для купівлі цієї квартири вона використала усі грошові кошти від продажу дошлюбного майна та до 16 800 грн. додала ще 1600грн., які також належали тільки їй на праві особистої приватної власності, оскільки були зібрані нею у період окремого проживання з відповідачем. Таким чином квартира [ADDRESS] була придбана за особисті приватні кошти позивачка та її сина від продажу двокімнатної квартири. Крім того, під час шлюбу з відповідачем з 1998р. по 2008р. було придбане наступне майно, яке є спільною сумісною власністю відповідно до ст. 60 СК України, а саме: Автомобіль «Мерседес Бенц», р.н. [NUMBER], придбаний у 2000 р. і зареєстрований на ім'я відповідача, який позивачка оцінює у 25 000грн. та відповідач вартість не оспорює На підставі рішення Кулиничівської селищної ради Харківського району від 26.11.2004р. [PERSON] була надана для ведення селянського господарства земельна ділянка, площею 0,1136 га по вул. Садовій, 1-б у с. Кулиничі Харківського району. Рішенням №300 виконкому Кулиничівської селищної ради від 12.05.2005р. та рішенням №389 виконкому Кулиничівської селищної ради від 21.12.2009р. була надана нова адреса замість «Садової, 1-б» - «Садова, 1-ж». 15.03.2005р. [PERSON] був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1136 га; акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за №404. Згідно цього акту [PERSON] та [PERSON] є співвласниками вказаної вище земельної ділянки. Їх частки у цьому майні є рівними, однак в державному акті не вказано, що кожен з них має право власності на 1/2 частину цієї земельної ділянки. 06.03.2004. на підставі договору купівлі-продажу, р. №278 [PERSON] та [PERSON] купили кожен по 1/2 частині земельної ділянки по вул. Садовій, 1-б у с. Кулиничі. Їх часткове право власності зареєстроване у відповідних установах. На підставі цього договору 15.03.2005р. [PERSON] був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1500 га; акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за №406. Згідно цього акту [PERSON] та [PERSON] є співвласниками вказаної вище земельної ділянки. Рішенням №300 виконкому Кулиничівської селищної ради від 12.05.2005р. та рішенням №389 виконкому Кулиничівської селищної ради від 21.12.2009р. була надана нова адреса замість «Садової, 1-б» - «Садова, 1-ж». Оскільки у договорі купівлі-продажу були визначені частини( по ? частині кожному), то ця земельна ділянка поділу не підлягає. З 2004 року [PERSON] спільно з відповідачем [PERSON] був побудований на земельній ділянці площею 0,1500 га по вул.. Садовій 1-ж в с. Кулиничі будинок з мансардою, гаражем, підвалом. Будинок побудований на підставі проектної документації та на підставі рішення Кулиничівської селищної ради Харківського району від 12.05.2004 року, однак по теперішній час будинок не прийнято в експлуатацію, а тому суд не має права визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частині будинку за кожним, так як доказів, підтверджуючих право власності не мається. Після реєстрації будинку в установленому порядку, сторони мають право звернутися до суду з позовом про поділ майна, а саме цього будинку. В частині позовних вимог про стягнення с [PERSON] на користь [PERSON] ? частини вартості металевого гаражного боксу № 411 у ГК «Металіст» та він став членом цього кооперативу суд вважає необхідним відмовити, так як право власності на гараж ні за ким не зареєстровано, а членом ГК «Металіст» є [PERSON] Твердження відповідача [PERSON] про те, що він також має право на частину спірної квартири, так як він власною працею провір ремонт квартири, суд вважає безпідставними, так як доказів суду не надано, і крім того, проведення ремонту в квартирі та підтримання її в належному стані не може буди підставою для визнання права власності на неї.

Outcome: partial