Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 15862 гривень з тих підстав, що він планував купити у відповідача нежитлове приміщення, розташоване в м. Суми по вул. Кірова № 19, 20 лютого 2010 року він уклав з відповідачем договір завдатку, згідно якого передав йому гроші в сумі 5000 доларів США в якості авансу за вказаний об»єкт нерухомості. Проте угода щодо придбання приміщення не відбулася, договір купівлі-продажу вони не уклали і тому він зажадав від відповідача повернення авансу. [PERSON] віддав йому лише 3000 доларів США, тому сума боргу становить 2000 доларів США, що дорівнює 15862 гривні. Хоч укладений між ними договір і має назву завдатку, але насправді передані ним відповідачу кошти не є завдатком, оскільки відповідно до вимог ст. 570 ЦК України завдатком можуть забезпечуватись тільки зобов»язання, що виникають з уже укладених договорів. Оскільки вони з відповідачем договір купівлі-продажу приміщення не уклали, тому передані ним відповідачу кошти не є завдатком, а є авансом, тобто попереднім платежем за приміщення. [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON]: третя особа : ТОВ Квартирне агентство «Мир недвижимости», про стягнення 39470 гривень завдатку та 1500 г ривень моральної шкоди з тих підстав, що 11 січня 2010 року між ним та TOB КА «Мир недвижимости» було укладено договір про надання послуг, за умовами якого він доручив товариству, а товариство зобов»ячалось надати йому інформаційні послуги з питань відчудження належного йому на праві власності нежитлового приміщення, розташованого в м. Суми по вул. Кірова № 19. На виконання умов укладеного договору товариство знайшло потенційного покупця на дане приміщення, а саме [PERSON] [PERSON] погодився придбати в нього приміщення і попросив його вивезти з приміщення сміття і провести до нього світло, що ним було зроблено. Оскільки між ним, [PERSON] та товариством було досягнуто згоди щодо купівлі-продажу позивачем приміщення і ним були виконані всі вимоги позивача, тому 20 лютого 2010 року між ним і [PERSON] було укладено договір завдатку. Він як доказ укладення договору купівлі-продажу приміщення та забезпечення його виконання видав йому гроші в сумі 5000 доларів, що тоді становило близько 40000 гривень [PERSON] зобов»язався сплатити йому грошову суму у розмірі 67000 доларів США в строк до 10 березня 2010 року та зобов»язався підписати у нотаріуса договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. За умовами товариства завдаток, який передається сторонами, зберігається в третьої особи до моменту укладення договору купівлі-продажу. 10 березня 2010 року через представників третьої особи [PERSON] без пояснення будь-яких причин відмовився від укладення договору купівлі-продажу приміщення і отримав в товаристві грошові кошти в сумі 3000 доларів США: 11 березня - 2500 та 12 березня - 500 доларів. Вважала, що [PERSON] є неналежним відповідачем за позовом [PERSON], оскільки фактично грошові кошти від нього він не отримував, а тим більше договір купівлі-продажу між ними не був укладений по вині [PERSON] С.В. Абзацом 3 пункту 2 укладеного між ними договору завдатку від 20 лютого 2010 року було передбачено, що у випадку невиконання умов даного договору з вини покупця сума грошей, що зазначена в п. 1 договору залишається у продавця. Працівниками товариства їм було роз»яснено зміст ст. 570 ЦК України - поняття завдатку та правові наслідки порушення або припинення зобов»язання забезпеченого завдатком. Ч.1 ст. 571 ЦК України встановлено, що якщо порушення зобов»язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Невиконання зобов»язання - відмови від укладення договору купівлі-продажу сталося з вини [PERSON], та завдаток повинен залишитися у нього, а оскільки він повернутий йому, тому просила стягнути з нього на користь [PERSON] 39470 гривень завдатку. Крім того діями [PERSON] йому була заподіяна моральна шкода, оскільки він не виконав умов укладеного між ними договору завдатку - не повернув йому завдаток, а ще й звернувся до нього до суду з позовом, що завдало йому моральних страждань, які він оцінив в 1500 гривень, які просила стягнути з нього на користь [PERSON] Д.П. За ухвалою суду за позовом [PERSON] в якості співвідповідача було притягнуте ТОВ Квартирне агентство «Мир недвижимости». Позивач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, хоч про час судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Його представник [PERSON] позов [PERSON] підтримав у повному обсязі, а зустрічний позой [PERSON] Д.П. не визнав за його необґрунтованістю. Вважав, що між сторонами не був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по вині [PERSON], оскільки в ньому він незаконно провів будівельні роботи, дане приміщення є об»єктом цивільної оборони, має статус бомбосховища і може тільки використовуватись в якості складу. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, хоч про час судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Його представник [PERSON] позов [PERSON] не визнала повністю за його необґрунтованістю, а зустрічний позов [PERSON] підтримала в повному обсязі. Вважала, що [PERSON] не є належним відповідачем за позовом [PERSON], оскільки фактично він не отримував від нього 5000 доларів США, вони за домовленістю сторін перебували в товаристві, яке і повернуло йому 3000 доларів США. Представник відповідача та третьої особи ТОВ Квартирне агентство «Мир недвижимости» позов [PERSON] не визнала повністю за його необґрунтованістю, оскільки за домовленістю між сторонами завдаток знаходився на зберіганні в товаристві до укладення договору купівлі-продажу приміщення, після відмови [PERSON] від укладення договору товариство за згодою [PERSON] 11 та 12 березня 2010 року видало йому 3000 доларів США. Відповідно до умов п.1.2 укладеного договору між товариством та [PERSON] сума договору була встановлена в розмірі 1,5% від ринкової вартості об»акта нерухомості на момент вчинення нотаріальних дій і оформлення розписки- завдатку між продавцем і покупцем є підтвердженням виконання п. 1.1 договору і підставою для 100% оплати послуг виконавця. Згідно умов договору в товаристві залишилися грошові кошти в розмірі 2000 доларів США як оплата за виконану роботу. Вважала, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] необхідно відмовити в задоволенні позовів за їх необґрунтованістю. 11 січня 2010 року між [PERSON] та ТОВ Квартирне агентство «Мир недвижимости» було укладено договір про надання послуг, згідно п. 1.1 якого відповідач доручив, а товариство зобов»язалося надати йому інформаційні послуги з питань відчудження належного йому на праві власності нежитлового приміщення, розташованого в м. Суми по вул. Кірова № 19. Згідно п. 1.2 договору його сума була встановлена в розмірі 1 'і від ринкової вартості об»акта нерухомості і оформлення розписки-завдатку між продавцем і покупцем є підтвердженням виконання п. 1.1 договору і є підставою для 100% оплати послуг виконавця, що підтверджується його копією і ар.с. 67/. З лютого 2010 року між [PERSON] та ТОВ Квартирне агентство «Мир недвижимости» було укладено договір про надання послуг, згідно п.1.1 якого позивач доручив, а товариство зобов»ячалося надати йому інформаційні послуги з питань відчудження або придбання об»акта нерухомості згідно отриманої заявки. З урахуванням об»єму роботи сума договору була встановлена в розмірі 1,5% від ринкової вартості об»акта нерухомості і оформлення розписки - завдатку між продавцем і покупцем є підтвердженням виконання п.1.1 договору і є підставою для 100% оплати послуг виконавця, що підтверджується його копією / ар.с. 78/. Між сторонами та товариством було досягнуто згоди щодо купівлі-продажу [PERSON] належного [PERSON] нежитлового приміщення, розташованого в м. Суми по вул. Кірова № 19, а тому 20 лютого 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого позивач /покупець/ як доказ укладення договору купівлі-продажу приміщення, розташованого в м. Суми по вул. Кірова № 19, видав відповідачу гроші в сумі 5000 доларів США. Позивач зобов»язався сплатити відповідачу грошову суму в розмірі 67000 доларів США в строк до 10 березня 2010 року та підписати договір купівлі-продажу даного приміщення у нотаріуса. У випадку невиконання умов даного договору з вини покупця сума грошей /п.1/ залишається у продавця. За згодою сторін та для виконання умов укладених між сторонами договорів передана [PERSON] грошова сума в розмірі 5000 доларів США була передана да зберігання в товариство до моменту укладення договору купівлі-продажу що підтверджується копією даного договору/ ар.с. 41/. На вимогу позивача [PERSON] вивіз з належного йому нежитлового приміщення Сміття та провів для нього світло. 10 березня 2010 року позивач без пояснення причин відмовився від укладення договору купівлі-продажу належного відповідачу нежитлового приміщення і 11 та 12 березня 2010 року за згодою відповідача [PERSON] отримав в товаристві передані ним раніше грошові кошти в розмірі 2500 та 500, а всього 3000 доларів США, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] Договір купівлі-продажу належного відповідачу нежитлового приміщення не був укладений між сторонами по вині обох сторін, оскільки [PERSON] не повідомив відповідача та товариство про причини відмови ним укласти цей договір і про причини його не укладення він не вказав в своїй позовній заяві, а відповідач не попередив позивача про проведення в даному приміщенні будівельних робіт без відповідної дозвільної та проектної документації і що воно є об»єктом цивільної оборони, що підтверджується копіями відповідних довідок / ар.с. 65, 68/ та показаннями свідка [PERSON] Згідно вимог ст.ст. 635 та 657 ЦК України попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення повинен бути укладений у письмовій формі з обов»язковим нотаріальним посвідченням, оскільки попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним / ст. 220 ЦК України/. Визнання такого правочину недійсним судом не вимагається і відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків. Згідно вимог ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Правочин, щодо забезпечення виконання зобов»язань завжди вчиняється в письмовій формі, а якщо він вчинений з недодержанням письмової форми, то він є нікчемним /ст. 547 ЦК України/. Таким чином передані [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 доларів США за згодою сторін для виконання укладених між ними 3-х договорів були передані на зберігання в ТОВ Квартирне агентство «Мир недвижимости», з яких товариство за згодою відповідача повернуло йому 3000 доларів США, а 2000 доларів США залишило в себе згідно умов п.1.2 укладеного між ний та позивачем договору від 3 лютого 2010 року, що становить вартість виконаних товариством робіт по оплаті послуг, тому йому необхідно відмовити в задоволенні позову до [PERSON] та ТОВ КА»Мир недвижимости» про стягнення 15862 гривень за його необґрунтованістю. [PERSON] та його представник не надали суду відповідних доказів, що між сторонами в установленій законом формі укладався договір завдатку, оскільки укладений між ними договір від 20 лютого 2010 року не є договором завдатку, що між ними був укладений договір про стягнення моральної шкоди і що діями [PERSON] йому була заподіяна моральна шкода, тому йому необхідно відмовити в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення 39470 гривень завдатку та 1500 гривень моральної шкоди за його необґрунтованістю. Його посилання та посилання його представника на п.п.1 і 2 даного договору для стягнення даних грошових сум є безпідставними.

Outcome: dismissed