overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач КП „ВРЕЖО №1 звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку та при будинкової території та комунальним послугам, вказавши що, відповідачі мешкають за адресою: вул. [PERSON], б. 21-а, кв. 5 в м. Запоріжжя, однак не в повному обсязі сплачують плату за утримання будинку та прибудинкової території та комунальні послуги, у звязку із чим за період з 01.02.2002 року по 01.07.2010 рік утворилась заборгованість за витрати по технічному обслуговуванню будинків і прибудинкової території та за комунальні послуги у розмірі 9410 грн. 31 коп. Вказану суму позивач просить стягнути в судовому порядку, а також судові витрати. Відповідачі до судового засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час слухання справи завчасно повідомлялися, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надали, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки КП „ВРЕЖО №1 від 16.07.2010 року за адресою: вул. [PERSON], б. 21-а, кв. 5 мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON] (відповідачі). Відповідно до виписки з особового рахунку заборгованість відповідачів за період з 01.02.2002 року по 01.07.2010 рік складає 9410 грн. 31 коп. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени родини наймача, які мешкають разом з ним, несуть солідарну відповідальність по зобовязанням з договору найму жилого приміщення. У відповідності до ст. 68 ЖК України відповідачі повинні своєчасно вносити плату за утримання будинку та при будинкової території та спожиті комунальні послуги, але свої обовязки виконують частково. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України, зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно з рішенням Запорізької міської Ради № 57 від 30.09.2009 р. «Про звільнення від оплати державного мита», при зверненнях до судів загальної юрисдикції з питань стягнення заборгованості за житло та комунальні послуги КП „ВРЕЖО 1 звільняється від попередньої оплати держмита розгляду справи. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 04 листопада 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Галицького району м. Львова, актовий запис № 364, від якого мають двох неповнолітніх синів. Позивач звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружнє життя із відповідачем у них не склалося, вони виявились людьми із різними поглядами на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного вплинуло на їх сімейні стосунки, постійно тривали сварки, скандали, що виникали на побутовому грунті та негативно впливали на їх сімейне життя. Крім того, відповідач зловживав спиртними напоями, що супроводжувалось неодноразовим нанесенням позивачу тілесних ушкоджень, приниженням її гідності, також останній неналежно матеріально забезпечує сімю, не приділяє належної уваги вихованню дітей. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також вказала, що вона та відповідач хоча проживають разом, проте близько девяти місяців не підтримують подружніх відносин та близько одного року не ведуть спільне домашнє господарство, вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб між ним та відповідачем розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив та пояснив, що він не має наміру зберегти сімю, хоча він та позивач проживають разом, проте близько девяти місяців не підтримують подружніх відносин та близько одного року не ведуть спільне домашнє господарство, згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони хоча проживають разом, проте близько девяти місяців не підгримують подружніх відносин та близько одного року не ведуть спільне домашнє господарство. Крім того, як вказала позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення змісту заповіту, складеного її тіткою [PERSON], посвідченого секретарем Перелітської сільської ради 21.09.2004 року, реєстр № 60 в частині посилання у змісті заповіту на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ОД-ОЗ № 0101705 (розмір у заповіті не вказано). Свої вимоги позивач мотивує тим, що при житті її тітка [PERSON] склала на її імя запозіт на земельну частку (пай). 09.10.2009 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3,41 га, яка розташована на території Перелітської сільської ради згідно державного акту на право власності на землю серії ОД 076262. По причині того, що в заповіт від 21.09.2004 року [PERSON] не внесла відповідних змін після отримання державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт був виданий після складання заповіту, а тітка позивачка була юридично неусвідомлена. тому свідоцтво про право на спадщину позивач отримати не може, в зв'язку з чим звернулась до суду з позовом, і надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача та третьої особи до судового засідання не зявились, надіславши на адресу суду заяви, в яких позов визнали в повному обсязі, заперечень, доповнень не мають, просять розглянути справу без їх участі. Ознайомившись з доводами позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, п [PERSON] мала на праві приватної власності земельну частка (пай) згідно сертифікату серії ОД-ОЗ № 0101705 (розмір якої у заповіті не вказано), яку вона заповіла своїй племінниці [PERSON], однак, після того, як на вказану землю був виданий державний акт на право земельну ділянку, [PERSON], будучи юридично неусвідомленою, не внесла відповідних даних до заповіту, посвідченого секретарем Перелітської сільської ради від 21.09.2004 року, реєстр № 60, тому позивач має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вищевказаною земельною ділянкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт прийняття неї спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка, [PERSON], померлого 19.11.2009 року, та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований на земельній ділянці розміром 1200 м.кв., по вулиці Дімітрова,6 в м. Балта Одеської області, який раніше належав [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що її чоловіку [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Дімітрова,6 в м. Балта Одеської області, згідно договору дарування серії ААН № 172087 від 09.12.1998 року. За свого життя [PERSON] заповіту щодо належного йому майна не складав. 19.11.2009 року [PERSON] помер. Позивач поховала чоловіка, проживає в житловому будинку, підгримує його, господарські будівлі у належному стані, користується присадибною ділянкою, речами, предметами домашнього вжитку покійного, в неї на руках знаходяться правовстановчі документи на будинок, технічна документація на нього, тобто, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті чоловіка. Крім позивача спадкоємців першої черги за законом немає. Але, по причині юридичної неосвіченості, у встановлений законом строк, позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина позбавила позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном. З цього приводу позивач змушена звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні її представник за дорученням [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без його участі у відповідності із вимогами законодавства України. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що чоловікові позивача [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці Дімітрова,6 в м. Балта Одеської області, після смерті чоловіка позивач, як спадкоємець першої черги за законом (крім неї інших спадкоємців першої черги за законом немає), фактично прийняла спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним спадковим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати строк на| прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та надати йому шість місяців для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, в числі якої земельні Ділянки розмірами 2,67 га та 2,97 га, яка відкрилась після смерті його батьків [PERSON], який помер 20.09.2007 року та [PERSON], яка померла 16.09.2009 року. Представники відповідача та третьої особи до судового засідання не зявились, надавши суду заяви, в яких визнали позовні вимоги, просять розглянути справу без їх участі у відповідності із законодавством України. Суд, переглянувши матеріали, що є у справі, дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] при житті мав на праві власності земельні ділянки розмірами 2,67 га та 2,97 га згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ОД №№: 025300, 025301. 20.09.2007 р. помер [PERSON], 16.09.2009 р. померла [PERSON] Після їх смерті позивач, як єдиний спадкоємець за законом першої черги, прийняв у користування, розпорядження та володіння вказану земельну ділянку, однак, через хворобу, своєчасно не звернувся до нотаріальної контори І заявою про прийняття спадщини за законом. В судовому засіданні підтвердився факт своєчасного та фактичного прийняття позивачем в спадщину земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] підтверджено поважність пропуску строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, укладену між нею та відповідачкою, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 3200 кв.м. по вулиці Незалежності,? в с. Сінне Балтського районі Одеської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона у серпні місяці 2010 року уклала з відповідачкою угоду купівлі-продажу вище вказаного будинку і сплатила відповідачці гроші у сумі 16000 грн., про ло була складена відповідна розписка, а відповідачка передала їй правовстановчі документи, технічну документацію на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями. Але, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що відповідач не зявляється до нотаріальної контори для оформлення угоди купівлі- проодажу. Вказані обставини позбавили позивачку права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. Позивачка в судове засідання не з»явилася, однак, у відповідності до ст. 158 ЦПК України надала суду клопотання, в якому просила розглянути її справу без неї, задовольнивши її у повному збсязі, а для захисту її інтересів в суді просила допустити адвоката [PERSON] Відповідачка до судового засідання не зявився, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в тсвному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідачці на праві приватної власності згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 25.04.2008 року, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці Незалежності,7 в с. Сінне Балтського району Одеської області, який вона продала позивачці, що угода купівлі-продажу будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивачка є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивачі, просять ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності на 1 / З частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 16 по вулиці Ворошилова в селі Дмитрівка Болградського району Одеської області в рівних частках, посилаючись на те, що вони у встановленому законом порядку прийняли цю частку будинку з господарсько-побутовими будівлями у спадщину після [PERSON], померлого 07.02.2005 року, але оформити і одержати свідоцтво про право на спадщину по закону вони не можуть у зв'язку з тим, що померлий своєчасно не оформив свідоцтво на право власності на вказану частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. Відповідач позов визнав. Позов підлягає задоволенню. Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями № 16 по вулиці Ворошилова в селі Дмитрівка Болградського району Одеської області на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: [PERSON], його дружина [PERSON] і їх син [PERSON]. Кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 3 частці вищеназваного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. Наведене підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради про склад і тип двору за № 9996 від 26.11.2009 року, а також технічним паспортом. 07.02.2005 року [PERSON] - чоловік позивачки [PERSON] і батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. На день його смерті позивачі по цій справі були прописані і проживали в вищеназваному житловому будинку, що підтверджується довідкою № 9996 від 26.11.2009 року, виданою Дмитрівською сільською радою. Таким чином обидва позивачі, як спадкоємці по закону, фактом своєї прописки і проживання в вищеназваному житловому будинку своєчасно прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 07.02.2005 року (ч.З ст. 1268 ЦК України ) в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожний. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Згідно з рішенням Деражнянського районного суду від 14 червня 1994 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], починаючи з 25 травня 1994 року, до повноліття дитини. [PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що відповідач сплачує аліменти на її користь в розмірі, який не відповідає потребам дитини, а тому вона просила встановити розмір аліментів 500 грн. щомісячно. Представник позивачки у судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності. В заяві позивачка уточнила позовні вимоги і просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, визнаючи уточненні позовні вимоги, не заперечуючи щодо стягнення з нього на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд приймає до уваги те, що відповідач не працює, проте стан здоровя його є нормальним, інших утриманців він не має, тому суд вважає вірним встановити розмір аліментів 300 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 7642,41 грн. заборгованості по аліментам та 11396,41 грн. неустойки за невиконання обовязку щодо сплати аліментів. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 12.04.2010 вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачкою зі сплати аліментів у розмірі 7642,41 грн. Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Сума заборгованості по аліментам не підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки обовязок сплати даних сум вже покладений на відповідача і щодо цього проводяться виконавчі дії. Таким чином, позов підлягає задоволенню в частині стягнення неустойки.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

16.08.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 43/2401 від 10.09.2007 року в сумі 8767 грн. 39 коп. та суми судових витрат, мотивуючи, що відповідачем порушено умови договору, погашення кредиту здійснювалось несвоєчасно. До початку розгляду справи по суті представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про розгляд справи сповіщався у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, із завою про відкладення розгляду справи не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] за договором № 43/2401 від 10.09.2007 року було надано кредит в сумі 16500 грн. 00 коп. на період до 10.09.2010 року, зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 24 % річних, згідно графіку погашення. Позичальник не виконав в період дії договору в повному обсязі свої обов'язки, що призвело до виникнення заборгованості, яка разом з нарахованими відповідно до умов договору відсотками і штрафними санкціями склала 8767 грн. 39 коп. грн., в тому числі: сума кредиту - 5920 грн. 29 коп., відсотки - 2267 грн. 34 коп., плата за пропуск платежів - 579 грн. 76 коп., в зв'язку з чим у позивача, відповідно до умов договору та в силу положень ч.2 ст. 1050 ЦК України виникло право вимагати в повному обсязі заборгованості по кредиту, процентах, сплати штрафу та відшкодування збитків. Відповідно до ст.ст. 1048-1052 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. За вказаних обставин суд вважає, що суму заборгованості необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, задовольнивши позов. Також з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені при зверненні до суду судові витрати.

Outcome: approved