Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідачів, який в подальшому уточнив, про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.08.2006 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 10-20/06-ШД (далі - договір), згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 15000 грн. 00 коп. строком до 08.08.2009 р., а відповідач зобовязався погасити кредит, сплатити за його користування проценти в сумі 0,0001 % річних, у строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач звої зобовязання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит, однак, відповідач в порушення умов договору, взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого за ним рахується заборгованість в сумі 6617 грн. 73 коп. Крім того, 09.08.2006 р., між позивачем та відповідачем полуяк [PERSON] було укладено договір поруки № 10-20/06-ШД-П від 09.08.2006 року, згідно якого остання поручилась перед позивачем за виконання [PERSON] взятих на себе згідно умов кредитного договору. Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідача виник обовязок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобовязання, однак у добровільному порядку відповідачем кредит повернуто не було, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Крім того, 24.06.2010 р., представник позивача уточнив позовні вимоги в частині стягнення судових витрат з відповідача та просив стягнути з відповідача додатково судові витрати пов'язані з повідомленням останнього про час та місце розгляду цивільної справи у розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі та просив ухвалити по справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином /а.с. 69, 78/, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та його представика та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача /а.с. /. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.08.2006року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10-20/06-ШД, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. строком до 08.08.2009 року зі сплатою 0,0001 відсотків річних відповідно до умов договору /а.с. 8-9/. Додатком № 1 до кредитного договору було встановлено графік зниження розміру заборгованості/а.с. 10/. 09.08.2006року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 10- 20/06-ШД-П, згідно якого [PERSON] зобовязалась відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань взятих на себе згідно умов кредитного договору /а.с. 11-12/. Згідно меморіального ордеру № 23/4242315 від 09.08.2006 р., [PERSON] отримав 15000 грн. 00 коп. /а.с. 14/. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, у відповідача наявна заборгованість за договором в сумі 6617 грн. 73 коп., з яких: 322 грн. 90 коп. - сума заборгованості за основним боргом, 0 грн. 03 коп. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам, 2225 грн. 01 коп. - сума заборгованості по комісії, 4069 грн. 79 коп. - сума пені /а.с. 54-55/, оскільки відповідач порушував умови договору та своєчасно не сплачував проценти за користування кредитними коштами та не повертав чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. 06.03.2009 р. позивачем було на адресу відповідача було направлено повідомлення щодо усунення порушень щодо заборгованості за договором кредиту /а.с. 17/, яку відповідач [PERSON] протягом розгляду справи у суді постійно змншував, однак у повному обсязі до закінчення розгляду справи у суді добровільно заборгованість погашено не було. Відповідно до п. 2.1. договору, позивач зобовязався надати відповідачу кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених договором, а відповідач зобовязався погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та у порядку визначеному договором. Відповідно до п. 3.2. договору, позичальник зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за договором, до 08.08.2009 року з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних. Відповідно до п. 3.5. договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього договору у випадку, якщо позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або процентами і комісійною винагородою. Відповідно до п. 3.8. договору, у випадку несвоєчасного поверненню кредиту або несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними ресурсами, як у випадку настання строку повернення кредиту (його частини) та/або строку сплати процентів, так й у випадку виникнення відповідно до умов цього договору зобовязання позичальника повернути кредитні ресурси та сплатити проценти, банк має право видати наказ про примусову сплату боргового зобовязання. Відповідно до п. 6.1. договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення забов'язання боржником. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідо ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконані, заборгованість у повному обсязі не погашена, поручителем [PERSON] зобов'язання за договором поруки не виконані, від їх виконання у добровільному порядку остання ухиляється, тому суд вважає позовні вимоги законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того з відповідачів на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved