Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання права власності на житлове приміщення. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він має постійне місце проживання за адресою: [INFO]. Оскільки відбував покарання за вчинення злочину, був відсутній за місцем проживання понад 6 місяців. Повернувшись з місць позбавлення волі не може оселитися в квартирі №95 за адресою: м. Полтава, вул. Сапіго,6, оскільки його брат відповідач [PERSON] безпідставно чинить перешкоди, не впускає його до житла. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив усунути перешкоди в користуванні квартирою 95 за адресою м. Полтава, вул. Сапіго,6 та визнати за ним право власності на ? зазначеної квартири. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце, день та час слухання справи, в ході попереднього розгляду справи проти задоволення позову заперечив. Представник третьої особи Виконавчого комітету Полтавської міської ради [PERSON] просив позов задовольнити частково, усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, в частині визнання права власності на ? квартири просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши докази у справі, приходить до наступного висновку. Згідно довідки ГЖЕД 6 від 19.02.2010 року [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] з 15.10.1999 року, на час перебування в місцях позбавлення волі з реєстраційного обліку знятий не був (а.с.7). З довідки про звільнення серії ПОЛ №03034 від 16.02.2010 року вбачається, що позивач [PERSON] відбував покарання в Полтавській виправній колонії №64 за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 02.11.2007 року, звільнився 16.02.2010 року умовно достроково на невідбуту частину 1 рік 02 місяці 29 днів (а.с.8). Згідно паспорту позивача, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.10), останній зареєстрований Київським РВ ПМУ за адресою [ADDRESS]. За повідомленням УГІРФО ГУМВС України в Полтавській області від 02.08.2010 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO].(а.с.29), що також підтверджується довідкою ГЖЕД -6 від 12.03.2010 року(а.с.27), згідно якої за даною адресою зареєстрований позивач та відповідач [PERSON], який є братом позивача. Згідно рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 12.10.2004 року за неповнолітнім, станом на день прийняття вказаного рішення, позивачем [PERSON] збережено право на житло за адресою [ADDRESS]. Відповідно до положень п.7 ч.3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сімї. З положень ч.1 ст.78 ЖК України вбачається, що тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обовязки за договором найму жилого приміщення. Встановивши вище викладені обставини суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Разом з тим в частині визнання права власності в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Як встановлено в судовому засіданні позивач до відповідних органів для проведення приватизації квартири не звертався, відмови щодо приватизації квартири не отримував, а тому його право в цій частині не було порушено. Враховуючи викладене, питання визнання за позивачем права власності на частину квартири [ADDRESS] повинно вирішуватись у відповідності до вище згаданої норми закону. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того з урахуванням відмови в задоволенні позову в частині визнання права власності з позивача підлягають стягненню недоплачені суми державного мита та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial