overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про надання їй права на укладення шлюбу, посилаючись на те, що вона народилась 09.07.1994 року. В серпні 2009 року вона познайомилася з [PERSON], [INFO], між ними виникло почуття взаємної симпатії, почали зустрічатися і покохали один одного. В травні цього року вона завагітніла від [PERSON] і має намір народити дитину. В липні 2010 року вони з [PERSON] вирішили одружитися і звернулися з відповідною заявою до відділу РАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв»язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, і запропоновано звернутися до суду із заявою про надання права на шлюб. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вони кохають один одного, мають намір створити сім»ю, вести спільне господарство, виховувати майбутню дитину. Її мати (батько помер) і батьки її майбутнього чоловіка не заперечують проти реєстрації шлюбу. Заявниця в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням позов задовольнити, а справу розглядати у її відсутність. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив заяву [PERSON] задовольнити та справу розглядати у його відсутність. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила заяву [PERSON] задовольнити та справу розглядати у її відсутність. Представник зацікавленої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції міста Києва в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що заявниця [PERSON] [INFO], є особою, яка не досягла шлюбного віку. Відповідно до висновку, виданого Центральною районною поліклінікою 31.08.2010 року, заявниця перебуває на обліку по вагітності, терміном шістнадцять тижнів (станом на дату видачі довідки). Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Статтею 18 СК України передбачено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Судом встановлено, що укладення шлюбу заявниці з [PERSON] відповідає інтересам заявниці, протягом останнього часу вони проживають разом, однією сімєю, мають намір узаконити свої стосунки. Батько заявниці помер 08.01.2009 року. Мати заявниці та батьки [PERSON] не заперечують проти реєстрації шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

КП "Броваритеплоенергомережа" звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON], проживаючого в м, Бровари, вул. Красовського, б. 2-А кв. 25 боргу за надані послуги з теплопостачання. Відповідач протягом тривалого часу не сплачує кошти за отримані послуги з теплопостачання, борг на момент звернення до суду з даним позовом становить 1 126,45 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Пояснила, що відповідач попереджений про суму боргу та необхідність його сплати. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Тому суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ІДПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. КГІ "Броваритеплоенергомережа" надає послуги теплопостачання в квартиру відповідача. Власником квартири є [PERSON] . Відносини між сторонами регулюються "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Відповідно до п. 18 зазначених Правил плата за послуги з теплопостачання повинна вноситись щомісячно не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Інформація про нарахування у вигляді квитанцій відповідачу надавалася щомісячно та своєчасно. У зв"язку з тим, що відповідач від послуг не відмовлявся та постійно ними користується, позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування відповідно до затверджених тарифів. У судовому засіданні було встановлено, що позивач надавав послуги, але відповідач не оплачував наданих йому послуг. Відповідно до форми № 3 відповідач зареєстрований за адресою [INFO], б. 2-А кв. 25 . (а.с.5 ). право власності на квартиру належить відповідачу, (а.с.4). Заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 126,45 грн. (а.с. 6). Відповідач про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки(а.с. 11,14). В порушення вимог ст. 162 ЖК України відповідач порушує строки сплати коштів за комунальні послуги з теплопостачання. На підставі ст. 162 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

КП "Броваритеплоенергомережа" звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON], проживаючого в [INFO], б. 300-В, кв. 84 боргу за надані послуги з теплопостачання. Відповідач протягом тривалого часу не сплачує кошти за отримані послуги з теплопостачання, борг на момент звернення до суду з даним позовом становить 3 368,58 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Пояснила, що відповідач попереджений про суму боргу та необхідність його сплати. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений. Заяв, заперечень проти позову не надав. Тому суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. КП "Броваритеплоенергомережа" надає послуги теплопостачання в квартиру відповідача. Власником квартири є [PERSON] Відносини між сторонами регулюються "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Відповідно до п. 18 зазначених Правил плата за послуги з теплопостачання повинна вноситись щомісячно не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Інформація про нарахування у вигляді квитанцій відповідачу надавалася щомісячно та своєчасно. У зв"язку з тим, що відповідач від послуг не відмовлявся та постійно ними користується, позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування відповідно до затверджених тарифів. V судовому засіданні було встановлено, що позивач надавав послуги, але відповідач не оплачував наданих йому послуг. Відповідно до форми № 3 відповідач зареєстрований за адресою [INFO], б. 300-В кв. 84. (а.с,5 ), право власності на квартиру належить відповідачу, (а.с.4). Заборгованість відповідача перед позивачем становить 3 368,58 грн. (а.с. 6). Відповідач про час, місце розгляду справи був повідомлений, (а.с. 15). В порушення вимог ст. 162 ЖК України відповідач порушує строки сплати коштів за комунальні послуги з теплопостачання. На підставі ст. 162 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

КП "Броваритеплоенергомережа" звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON], проживаючого в [INFO], б. 4 кв. 35 боргу за надані послуги з теплопостачання. Відповідач протягом тривалого часу не сплачує кошти за отримані послуги з теплопостачання, борг на момент звернення до суду з даним позовом становить 2 008,56 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Пояснила, що відповідач попереджений про суму боргу та необхідність його сплати. Еіідповідач в судове засідання не з"явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Тому суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. КП "Броваритеплоенергомережа" надає послуги теплопостачання в квартиру відповідача. Власником квартири є [PERSON] Відносини між сторонами регулюються "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Відповідно до п. 18 зазначених Правил плата за послуги з теплопостачання повинна вноситись щомісячно не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, інформація про нарахування у вигляді квитанцій відповідачу надавалася щомісячно та своєчасно. У зв"язку з тим. що відповідач від послуг не відмовлявся та постійно ними користується, позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування відповідно до затверджених тарифів. У судовому засіданні було встановлено, що позивач надавав послуги, але відповідач не оплачував наданих йому послуг. Відповідно до форми № 3 відповідач зареєстрований за адресою [INFO], б. 4 кв. 35 . (а.с.5 ), право власності на квартиру належить відповідачу, (а.с.4). Заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 008,56 грн. (а.с. 4). Відповідач про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки(а.с. 11,15). В порушення вимог ст. 162 ЖК України відповідач порушує строки сплати коштів за комунальні послуги з теплопостачання. На підставі ст. 162 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

28 квітня 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час продовжує навчання в Житомирському агротехнічному коледжі. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення аліментів на час навчання сина. Відповідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] народився 27 вересня 1991 року в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 24 травня 1996 року зроблено запис за №302 (а.с.4). [PERSON] дійсно навчається на денному відділенні Житомирського агротехнічного коледжу, терміном навчання до 30 червня 2012 року (а.с.7). Згідно ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази на\~ умовах змагальності і в межах заявлених позовних вимог, суд задовольняє позов\~ про стягнення аліментів на повнолітню дочку у звязку з навчання, оскільки [PERSON] продовжує навчання після досягнення повноліття, не досяг 23 річного віку, потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району, третя особа: комунальне підприємство «Архітектор» про визнання права власності на житловий будинок з господарськими побудовами та на самочинне будівництво посилаючись на те, що вона має на праві власності житловий будинок з господарськими побудовами, які розташовані : вул. Леніна, 139а, в с. Нехвороща, Новосанжарського району, Полтавської області. При виготовленні технічного паспорту виявилося, що є самочинні прибудови, а саме: гараж - літ. «В», гараж - літ. «Г», вбиральня - літ. «Е», літній душ - літ. «Е1» та погріб - літ. «Д».- В даний час вона має намір продати вказаний житловий будинок з господарськими побудовами, що і змусило її звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є лист № 2-17/87 від 15.09.2010 року в якій Нехворощанська сільська рада, Новосанжарського району, прохає справу розглянути без участі її представника, позов визнає. Представник третьої особи - комунального підприємства «Архітектор» в судове засідання не зявився, надав до суду, заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує та висновок №53 від 01.09.2010 року про відповідність самочинного будівництва державним будівельним нормам і правилам. Вислухавши позивача, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити , виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом . Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно технічного паспорту на садибний ( індивідуальний) житловий будинок за адресою вул. Леніна, 139а в с. Нехвороща, Новосанжарського району, Полтавської області користувачем є [PERSON] (а.с. 6-10). Згідно висновку № 53 від 01.09.2010 року комунального підприємства «Архітектор» самовільні побудови рекомендовано узаконити (а.с. 18-23). Виходячи з наведеного та оцінивши всі обставини справи суд вважає, що можливо задовольнити вказаний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 січня 1984 року у Обтівській сільській раді Кролевецького району Сумської області, актовий запис №1, мотивуючи свої вимоги наступним чином. Вона з відповідачем з 21 січня 1984 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, за час шлюбу народились діти, які на даний час повнолітні. Незважаючи на те, що вони проживають разом в одній квартирі, з середини 2009 року припинені подружні стосунки, оскільки за час спільного проживання в сім'ї часто виникали сварки, що призвели до неприязливих між ними стосунків. Вони неодноразово припиняли сімейні та подружня стосунки, а потім відбувалося примирення, яке було нетривалим. Незважаючи на те, що проживають в одній квартирі, однак господарство ведуть окремо. На думку позивачки сім'я розпалася, примирення не відбудеться, шлюб носить формальний характер. Шлюб у обох перший. У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згоден, оскільки вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне проживання неможливе. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 21 січня 1984 року, який у обох перший. За час шлюбу народилось троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Сторони з середини 2009 року припинили подружні стосунки, незважаючи на те, що проживають в одній квартирі, оскільки між ними часто виникали сварки, не було взаємопорозуміння і взаємоповаги один до одного, були різні погляди на ведення домашнього господарства, що призвело до виникнення між ними неприязних відносин. Сторони декілька разів припиняли подружні стосунки, але послідуючі примирення були нетривалими. Сторони домашнє господарство ведуть окремо, незважаючи на те, що проживають в одній квартирі. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

ВАТ ' Лубнигаз ' звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування природним газом, мотивуючи тим, що відповідач являється абонентом ВАТ ' Лубнигаз' , мешкає за адресою с. Засулля вул. Тарасенка 62, Лубенського району Полтавської області. В зв'язку з не оплатою за споживання природного газу відповідач має заборгованість за період 01.10.2008 по 01.07.2010 р. в розмірі 2286грн.25 коп. у добровільному порядку борг не погашений. ВАТ Лубнигаз ' прохає стягнути з відповідача вищевказану суму боргу за використаний природний газ. В судовому засіданні представник ВАТ ' Лубнигаз ' позовні вимоги підтримав , прохає стягнути з відповідачки суму боргу в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. З'ясувавши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9.12.1999 р. № 2246 , Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року встановлено зобов'язання споживача по щомісячній оплаті використаного природного газу, відповідно до встановлених норм споживання та цін на газ. Відповідно до ст. 20 ч.3п.5 ЗУ 'Про житлово-комунальні послуги' споживач зобов'язаний сплачувати житлово комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін , чого не виконує відповідач.. В судовому засіданні встановлено , що заборгованість відповідачки мешканки [INFO]. за користування газом за період 01.10.2008 по 01.07.2010 р. складає в 2286грн.25 коп., у добровільному порядку борг не погашений, що підтверджується розрахунком ВАТ 'Лубнигаз'. Спору у сторін по розміру заборгованості немає. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу , мотивуючи тим, що 10.02.2010р. за усною домовленістю він позичив відповідачці 1700 грн. з зобов'язанням останньої повернути кошти до 01.04.2010 року про що [PERSON] складено розписку. Станом на 13.08.2010р. відповідачка своїх зобов'язань не виконала , на прохання повернути гроші не реагує. Позивач прохає стягнути з [PERSON] на його користь 1700 грн. боргу. У судовому засіданні позивач свої вимоги зменшив, прохаючи суд стягнути з відповідачки 1400 грн. так як частину боргу вона повернула та стягнути понесені всі судові витрати. Відповідачка позов визнала, підтверджуючи суду, що 10.02.2010р. вона позичала кошти в сумі 1700 грн. у [PERSON] зобов'язуючись їх повернути до 01.04.2010р. про що написала розписку . Своїх зобов'язань станом на час розгляду справи не виконала через відсутність коштів. Дослідивши обставини, докази справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що 10.02.2010 р. за усною домовленістю [PERSON] позичив відповідачці 1700 грн. з зобов'язанням останньої повернути кошти до 01.04.2010 року про що [PERSON] складено розписку. Однак своїх зобов'язань станом на 01.04.2010р. [PERSON] не виконала. Станом на 15.09.2010р. відповідачка частково повернула [PERSON] 300грн в зв'язку з чим розмір не повернутої суми позики складає 1400 грн. У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики, чого не виконує відповідачка. Згідно ст. 1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, таку розписку [PERSON] складала підтвердивши цей факт у судовому засіданні Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, чого не виконує відповідачка. На час розгляду справи відповідачка свої зобов'язання щодо повернення коштів [PERSON] не виконала, всю суму позики не повернула, що дає суду підстави для стягнення з неї 1400грн. на користь позивача. Спору у сторін щодо розміру заборгованості позики немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2010 року в задоволені позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі. В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» просить скасувати рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення ПрОТ] рішенням тим, що судом при ухваленні рішення неповно зясовані обставини, що мають значення для справи та невірно дано оцінку наданиг доказам. Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову посилаючись на те що позивач не надав доказів того, що відповідачі буди своєчасно повідомлег про дострокове стягнення заборгованості. Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільк висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому, відповідно до п. ст. 309 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав. В судовому засіданні безспірно встановлено, що 19 лютого 2008 року між сторонами були укладені кредитний договір та договір поруки (а.с. 10,17). Відповідно до п. 35 вказаного договору кредиту банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів на них, неустойки відповідно до умов договору в разі несвоєчасного та не в повному обсязі повернення кредитної заборгованості. Відповідачка [PERSON] (до шлюбу [PERSON]П.) умови кредитного договору виконувала не належним чином. Ці обставини підтверджуються наявними в справі фінансовими документами. Не оскаржував ці обставини в суді першої і апеляційної інстанції відповідач [PERSON] Згідно п. 35 договору кредиту про дострокове повернення кредитних ресурсів банк зобовязаний своєчасно повідомити позичальника. Як вбачається із матеріалів справи банком 26 січня 2009 року така вимога відповідачам вручена, про що свідчать їх власноручні підписи (а.с. 2 - 30). В суді апеляційної інстанції відповідач [PERSON] ці обставини підтвердив. Відповідно до п. 2.2 договору поруки , поручитель відповідає в тому же обємі, що ї боржник. При таких обставинах, відповідно до ст.ст. 526, 527, 625, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню виходячи з розрахунку суми заборгованості по кредитному договору № 004/08-ФА/04 від 19 лютого 2008 року відносно [PERSON] станом на 01 вересня 2010 року. Відповідно до.ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, які документально підтверджені позивачем.

Outcome: approved