overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та після уточнення позовних вимог просила збільшити розмір раніше призначених аліментів на її користь для утримання спільних неповнолітніх дітей до 2300 грн щомісяця. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.12.2008 року за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено позовні вимоги та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON]!' Сергіївни [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 23/100 частин від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Станом на теперішній час виникла потреба у збільшенні розміру аліментів у зв'язку з тяжкою формою невиліковної хвороби - „епілепсії"" [PERSON] та грижі шийного та поясничного відділів хребця, якими хворіє вона сама. Вказує, що не має змоги мати постійний самостійний заробіток, достатній для повноцінного утримання сім'ї та лікування. Тому суми аліментів, яка утримуються з відповідача не вистачає на утримання її дітей, родина перебуває у скрутному становищі та не має змоги купувати продукти харчування та предмети першої необхідності, оплачувати комунальні послуги та лікуватись. Відповідач в судові засідання не з'являвся, причини неявки не повідомив, повідомлявся належним чином, суд визнав його неявку неповажною, постановивши заочне рішення суду відповідно ст. 224 ЦПК України. З'ясовані наступні факти та відповідні їм правовідносини : Сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] (ах. 11,12). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.12.2008 р з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON] та [PERSON] стягнуто 23/100 частин від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено що розмір призначених аліментів може бути змінено в разі зміни матеріального стану платника аліментів. Згідно довідки з головного управління ПФУ в Кіровоградській області стягнення аліментів з відповідача проводиться в сумі 553грн. 52коп., що становить 46% від отримуваної пенсії. Відповідно до ст. 90 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» відрахування з пенсій можуть провадитися на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріальних контор та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до чинного законодавства провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. З пенсії може бути відраховано не більше 50 процентів її розміру. Позивачем не доведено про наявність інших видів доходів позивача крім отримуваної ним пенсії. З урахуванням вимог ст.ст. 182, 183 СК України, дотримуючись принципу справедливості та виваженості суд вважає що позов підлягає задоволенню частково із стягненням аліментів у частці від доходу (заробітку) позивача. На підставі ст.ст. 180, 182 ,183,192 СК України ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

13 травня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пославшись на те, що відповідач проживає окремо, оскільки шлюб між сторонами розірваний, і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка залишилася проживати з матірю і знаходиться на її утриманні. Сторони, належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, проте надали до суду заяви, у яких просили розглянути справу за їх відсутності. При цьому позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а відповідач позов визнав і проти його задоволення не заперечував. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, встановивши обставини та визначивши відповідні правовідносини, прийшов до наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, сторони з 14 жовтня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). З поданих до суду заяв встановлено, що позивач і відповідач проживають окремо, хоча й зареєстровані за однією адресою. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконання батьком його обовязку утримувати дитину. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст.181, 182, 183 того ж Кодексу, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду в частці від доходу його матері, батька, при цьому при визначенні розміру аліментів, суд, окрім іншого, бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів. Враховуючи, що дитина проживає з позивачем, суд вважає, що її фізичне буття забезпечується за кошти матері. Оскільки відповідач не заперечив доводів позивача про стабільність свого матеріального становища, суд вважає, що вимога стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку не є надлишковою, та, з урахуванням рівності обовязків батьків по утриманню дитини, не виходить за межі встановленого Законом прожиткового мінімуму, а тому підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими і у повному обсязі підтвердженими наданими доказами, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача, оскільки позивач під час звернення до суду була звільнена від їх сплати. На підставі викладеного, ст.ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та попросив розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 26 жовтня 2007 року в відділі РАЦС Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 73, посилаючись на те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, вони перестали розуміти один одного через несумісність характерів, майже рік сторони спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, а тому їх сім»я фактично розпалася, примирення і збереження сім»ї не можливе. В шлюбі у них 14 липня 2008 року народилася донька Ангеліна. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечує щодо його задоволення. Суд, за обставин визнаних сторонами, які не підлягають доказуванню, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтересів інших осіб, а також беручи до уваги те, що подружнє життя сторін не склалось, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про надання права на шлюб до досягнення нею шлюбного віку з [PERSON] Заявник у судовому засіданні заявні вимоги підтримала та пояснила , що перебуває на 5 місяці вагітності, батьком майбутньої дитини є [PERSON],який бажає з нею одружитися. Однак, у зв»язку з недосягненням нею шлюбного віку, зареєструвати шлюб без рішення суду є неможливо. Просить також скоротити місячний строк для проведення реєстрації шлюбу, оскільки є вагітна , майбутній чоловік має виїхати за кордон на заробітки. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявні вимоги та пояснила , що заявник є її донькою, бажає, щоб вона взяла шлюб з хлопцем , від якого чекає дитину. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявні вимоги та пояснснив, що зустрічається з заявником, яка від нього вагітна. Має намір з нею одружитися. Заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає : задоволенню з наступних підстав. Згідно паспорта , свідоцтва про народження (а.с.5-6) [PERSON], 12.1993 р.н., уродженка смт.Олександрівка, станом на 02.09.2010 року перебувала на 13 тижні вагітності (а.с. 7). Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до сімейних правовідносин і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Згідно ст. 23 ч.2 СК України - за заявою особи , яка досягла 14-річного віку , за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи викладене , суд приходить до наступного висновку. Заявник не досягла шлюбного віку , перебуває на 5 місяці вагітності , батько майбутньої дитини має намір одружитися з нею. А тому , оскільки надання права на шлюб відповідає її інтересам , заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до ТОВ «Хлібороб», КП «СМБТІ» з тих підстав , що в її власності знаходився майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Хлібороб». Згідно законодавства, як співвласник майна ТОВ «Хлібороб» мала право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 15 квітня 2006 року за її зверненням на загальних зборах співвласників майнових паїв їй було виділено в рахунок майнового паю квартиру №1 по вул. Леніна в с. Н.Сироватка, Сумського району Сумської області, просила визнати за нею право власності на вказану квартиру та зобовязати зареєструвати право власності на неї. Представник позивачки в судове засідання не зявився , хоч про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від нього надійшла письмова заява, в якій просив судовий розгляд справи провести без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Від відповідача - ТОВ «Хлібороб» надійшов лист , в якому він пояснив що позов визнає повністю та просив справу слухати без участі його представника. Представник відповідача КП «СМБТІ» в судове засідання не зявився , хоч про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Позивачці на праві власності належав майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Хлібороб» в розмірі 4632 грн., згідно законодавства , вона як співвласник майна ТОВ «Хлібороб» мала право на виділ у натурі частки із майна що є у спільній частковій власності. [PERSON] звернулась до ТОВ «Хлібороб» із заявою про виділ в натурі її частки. В рахунок своєї частки просила надати їй у власність квартиру [ADDRESS]. Оскільки балансова вартість квартири складала 8081 грн., а розмір її частки становив лише 4632 гри., батько її покійного чоловіка погодився надати їй свою частку паю в розмірі 3449 грн. для того щоб вона отримала всю квартиру , а не її частину. 15 квітня 2006 року на загальних зборах співвласників майнових паїв позивачці було виділено в рахунок майнового паю вище зазначену квартиру. Згідно довідки КП «СМБТІ» вартість квартири №1 по вул. Леніна в с. Н.Сироватка, Сумського району Сумської області становить 38 040 грн/а.с.18/. З метою реєстрації за собою права власності на вище зазначену квартиру відповідачка звернулась до КП «СМБТІ», але їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дану нерухомість, тому необхідно визнати за [PERSON] право власності на квартиру №1 по вул. Леніна в с. Н.Сироватка, Сумського району Сумської області, відмовивши їй в останній частині позову за його необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно її сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона і [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство з 1987 року і до його смерті. 20.07.1998 р. у них народився син [PERSON]. Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем заявниці, а імя та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. При житті [PERSON] визнавав себе батьком дитини, надавав матеріальну допомогу на її утримання, піклувався про неї. Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для призначення пенсії дитині у звязку із втратою годувальника. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у Лугинському районі [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що дійсно при встановленні факту батьківства дитині може бути призначено пенсію в разі втрати годувальника. Заявлені вимоги визнала в повному обсязі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] дійсно з 1987 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Під час спільного проживання у заявниці народився син. [PERSON] при житті визнав дитину своєю, надавав матеріальну допомогу на її утримання, приймав участь у вихованні сина, купував йому одяг, іграшки. Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідків та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 20.07.1998 року народився [PERSON], матірю якого є заявниця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №\~082074. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00004678542 від 13.08.2010 р., запис про батька дитини проведено за вказівкою матері. У графі «батько» зазначений [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП № 141372 від 03.05.2010 р., [PERSON] помер 01.05.2010 року. Відповідно до довідки Великодивлинської сільської ради № 793 від 17.08.2010\~р., дитина проживає разом з [PERSON] В даному випадку діють цивільні правовідносини, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження з урахуванням положень СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Надані заявницею докази дають суду підстави для задоволення заявлених нею вимог про те, що [PERSON] визнавав себе батьком її сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 24.05.2007 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Мельниківської сільської ради. 17.12.2008 року помер і її батько [PERSON]. Посилаючись на те, що вона, як спадкоємець майна померлої матері, згідно ст.1261 ЦК України, пропустила строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що після смерті матері спадщину мав прийняти батько і лише у вересні 2010 року вона дізналася, що він спадкове майно на себе не переоформив, що є поважною причиною, прохала визначити їй додатковий строк для подання відповідної заяви до нотаріальної контори. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері в один місяць, пояснивши, що остання вчасно не звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, так як після смерті матері спадщину повинен був прийняти батько і про те, що він її не переоформив вона не знала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши листа про розгляд справи у відсутності представника та про визнання позову. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з свідоцтва про смерть № 063343, 24.05.2007 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивачка у встановлений законом строк не прийняла. Враховуючи, що позивачка є спадкоємицею померлого спадкодавця, відповідно до свідоцтва про народження № 906411, свідоцтва про укладення шлюбу № 361635, свідоцтва про одруження № 051364, але пропустила строк для прийняття спадщини через те, що на час відкриття спадщини був живий чоловік померлої [PERSON], який мав намір переоформити дану спадщину на себе, але свої спадкові права не узаконив, про що позивачці не було відомо, суд вважає можливим визнати причини пропуску ним строку прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Згідно позовної заяви позивач вказав, що 05.02.2009 року позичив для відповідача 1200грн., які відповідач зобовязався повернути до 05.04.2009 року, про що власноручно написав розписку. Однак, після спливу строків повернення боргу і по даний час відповідач уникає будь-якого спілкування з ним з приводу повернення боргу. Тому просить у примусовому порядку стягнути з відповідача суму боргу. Згідно заяви позивач просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач, згідно заяви позов визнав, просить справу розглянути у його відсутності. Проаналізувавши добуте в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідучих підстав. Відповідно до ст.827 ЦК України, за договором позики одна сторона безоплатно передає другій стороні річ для користування протягом встановленого строку. Якщо після припинення договору, згідно ст.836 ЦК України користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення. Судом встановлено, що відповідно до розписки, відповідач позичив у позивача 1200грн., які зобовязався повернути 05.04.2009 року, однак свого зобовязання не виконав, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою, зацікавлена особа: Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі про встановлення факту належності трудової книжки. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона народилася 20 червня 1931 року, однак при оформленні трудової книжки керівництвом колгоспу «Перше травня» було допущено помилку в написанні її року народження, тобто з замість «1931» року народження записано «1932». Просить встановити факт належності їй - [PERSON] [INFO] трудової книжки виданої 29 липня 1967 року на [PERSON] [INFO] колгоспом «Перше травня» с. Стецева Снятинського району. Оскільки, на даний час виправити помилку у трудовій книжці неможливо, то вона вимушена була звернутися до суду. Заявниця в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить заяву задоволити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Суд дослідивши і перевіривши докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення з наступних мотивів Із свідоцтва по народження заявниці серії ІІ-НМ № 260897 від 22 лютого 1978 року, та паспорта заявниці виданого Снятинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 06.06.1997 року серії СС № 305732 слідує, що [PERSON] народилася 20 червня 1931 року ( а.с. 2,3), а трудова книжка № 1214 видана колгоспом «Перше травня» с. Стецева Снятинського району 29.07.1967 року на [PERSON] [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Всі наведені докази вказують на підтвердження факту, що трудова книжка № 1214 видана 29.07.1967 року [PERSON] «1932» року народження належить [PERSON] «1931» року народження. За таких обставин, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Тому суд на підставі ст.256 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання доньок [PERSON], 23.12.2003р.н., та [PERSON], 23.11.2005р.н. в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітків, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 24.12.1999р. Довгопристанською сільською радою Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано між ними шлюб, актовий запис № 17. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], 23.12.2003р.н., та доньку [PERSON], 23.11.2005р.н. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені, діти проживають разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок на надає. В судовому засіданні позивачка просила позовну вимогу про розірвання шлюбу залишити без розгляду. Позов в частині стягнення аліментів на утримання доньок підтримала в повному обсязі та просила задовольнити його. Відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], 23.12.2003р.н. (актовий запис № 2 від 21.01.2004р.), та доньку [PERSON], 23.11.2005р.н. (актовий запис № 14 від 01.12.2005р.), що підтверджується даними свідоцтв про народження, виданими Довгопристанською сільською радою Первомайського району Миколаївської області. Матеріальної допомоги на утримання дітей, відповідач в добровільному порядку не надає, але має можливість її надавати в розмірі, в якому просить позивачка, поскільки є працездатним, має заробітну плату, про що він не заперечував в суді. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

З 19 липня 2003 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від цього шлюбу сторони по даній справі мають неповнолітніх дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Їхні неповнолітні діти проживають з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою з місця її проживання. З серпня 2010 року позивач припинила з відповідачем шлюбні відносини і перестала вести спільне господарство. Позивач переїхала проживати до іншого помешканння. Являючись батьком неповнолітніх дітей, відповідач зобовязаний надавати щомісячну матеріальну допомогу на їхнє утримання, але в добровільному порядку він свого батьківського обовязку не виконує, і тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про примусове стягнення аліментів на їхніх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Позивач вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх синів має становити ? частина усіх видів його доходів щомісячно, але не менше рівня встановленого діючим Сімейним кодексом України. Матеріальної допомоги відповідача потребує і позивач, оскільки вона не працює в звязку з доглядом за неповнолітнім сином [PERSON] до досягнення ним 3-х річного віку. Позивач вважає, що відповідач в змозі надавати їй щомісячну матеріальну допомогу . Розмір аліментів на утримання позивача також може становити ? частину усіх видів доходів відповідача щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов і прохає суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він знайшов своє підтвердження тим, що відповідач дійсно після припинення сумісного сімейного життя з позивачем ніякої участі в утриманні та вихованні їхніх дітей не приймає, тобто в добровільному порядку він свого батьківського обовязку не виконує, то кошти на утримання дітей мають бути стягнуті примусово. На підставі викладеного і

Outcome: approved