overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що відповідачка має малолітню доньку [PERSON], батьком якої є [PERSON] [INFO], який знаходиться в місцях позбавлення волі. Відповідачка вихованням і утриманням дитини не займається, станом її здоровя та навчанням не цікавиться, матеріально не допомагає. Веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями. На протязі 8 років дитина проживає з нею. Посилаючись на викладені обставини, просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та підтвердила, що на протязі 8 років дитина проживала з позивачкою. Вона не цікавиться її життям. Представник органу опіки та піклування Первомайської міської ради позов підтримав та пояснив, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю малолітньої дитини: доньки [PERSON] [INFO]. Встановлений факт, що дитина з 2002 року проживає в сімї позивачки. Відповідачка з дитиною не спілкується, її розвитком, станом здоровя та умовами проживання не цікавиться, не відвідує її, не піклується над її духовним становленням. Негативно характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, матеріальної допомоги не надає. Дані обставини відповідачка не оспорювала. Із показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (сусіди позивачки) встановлено, що вони ніколи не бачили відповідачки, щоб вона провідувала дитину. Зі слів позивачки їм відомо, що мати вихованням дитини не займається, матеральної допомоги не надає, ніде не працює і зловживає спиртними напоями.. Згідно висновку органу опіки та піклування Первомайської міської ради встановлено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачка має реальну можливість виконувати свої обовязки, але таких дій не вчиняла. Ні усно, ні письмово не спілкується з дитиною, не проявляла до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мала таку можливість. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON], яка померла 28.11.2009 року, а саме на житловий будинок, з господарськими будівлями, розташований в с. Махаринці вул. Леніна № 38, Козятинського району Вінницької області Позивачка посилається на те, що [PERSON], померла 28.11.2009 року і після її смерті залишилось спадкове майно, на яке вона залишила на її імя заповіт, за яким померла все майно, в тому числі належний йому житловий будинок, розташований в с. Махаринці вул. Леніна № 38, Козятинського району Вінницька область заповідала в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась у визначений законом шести місячний термін, [PERSON] спадщину вона прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в Козятинську державну нотаріальну контору в установлений законом шестимісячний термін, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок.. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, підтвердила в своїх поясненнях обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача голова [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надіслала заяву, в якій позов визнає, та просить справу розглядати без її участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, взявши до уваги заяву представника відповідача про визнання позову, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача [PERSON] сільської ради Козятинського району позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Судом встановлено і це підтверджується копією свідоцтва про смерть, що [PERSON], померла 28.11.2009 року, і після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок з погосподарськими будівлями, розташований в с. Махаринці вул. Леніна № 38 Козятинського району Вінницької області, позивачка спадщину прийняла. Копією технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду і довідкою характеристикою підтверджується, що [PERSON] мала у власності житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований в с. Махаринці вул. Леніна № 38, Козятинського району Вінницької області. Як вбачається з копії заповіту, то померла [PERSON] заповідала все своє майно на випадок її смерті в рівних долях [PERSON] та [PERSON], при цьому [PERSON] від спадщини відмовилася. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1220,1233 ЦК України, згідно з якими спадщина відкривається внаслідок смерті особи і заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

У вересні 2010 року позивач звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи тим, що квартира [ADDRESS] належить на правах спільної сумісної власності подружжя. Однак після розірвання шлюбу відповідачка змінила свою поведінку щодо можливості використання ним спірного житла і проживання в ньому. Вона стала чинити перешкоди в користуванні квартирою, поміняла замок на вхідних дверях квартири, та не дає ключів від квартира [ADDRESS]. Не пускає його у вказану квартиру. [PERSON] чинить зазначені перешкоди в користуванні квартирою з кінця 2008 року. Оскільки він проживав в квартира [INFO], і зареєстрований у вказаній квартирі, а відповідачка чинить перешкоди в користуванні житлом та незаконно не допускає його проживати в зазначеній квартирі. То просить зобов»язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою № 16 по вул. Шкрумеляка, 22 в м. Коломия, Івано-Франківської області, видати йому набір ключів від замків до вхідних дверей вказаної квартири, та вселити його в квартира [ADDRESS]. Представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги просять їх задовольнити в повному розмірі. Відповідачка [PERSON]М позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечує. Зясувавши обставини, на які сторони посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Судом встановлено, квартира [ADDRESS] належить на правах спільної сумісної власності подружжя. Однак після розірвання шлюбу відповідачка змінила свою поведінку щодо можливості використання позивачем спірного житла і проживання в ньому. Відповідачка стала чинити перешкоди в користуванні квартирою, поміняла замок на вхідних дверях квартири, та не дає ключів від квартира [ADDRESS]. Не пускає позивача у вказану квартиру. [PERSON] чинить зазначені перешкоди в користуванні квартирою з кінця 2008 року. Оскільки позивач проживав в квартира [INFO], і зареєстрований у вказаній квартирі, а відповідачка чинить перешкоди в користуванні житлом та незаконно не допускає позивача проживати в зазначеній квартирі. То слід зобов»язати [PERSON] не чинити перешкоди позивачу [PERSON] в користуванні квартирою № 16 по вул. Шкрумеляка, 22 в м. Коломия, Івано-Франківської області, видати позивачу набір ключів від замків до вхідних дверей вказаної квартири, та вселити [PERSON] в квартира [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 150, 155 ЖК України ст.ст.321, 386, 391ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Самбірський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Самбірського міськрайонного центру зайнятості звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Самбірського міськрайонного центру зайнятості 5 361,84 грн., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] був зареєстрований у Самбірському міськрайонному центрі зайнятості з 17.12.2007 р. із призначенням виплати допомоги з безробіття терміном 360 календарних дні та знятий з обліку 15.02.2008 року у звязку з невідвідуванням центру зайнятості. Згідно останнього запису у трудовій книжці працював у ТзОВ «Ліга приватних інвесторів» з 25.03.2008 р. по 01.11.2008р. на посаді директора регіонального представництва в м. Львів, проте податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (Форма №1ДФ) у Державну податкову інспекцію за весь період працевлаштування не подавався. В судовому засіданні прокурор уточнив позовну заяву та просить зменшити суму позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] кошти за період з 23.12.2008р. по 22.03.2009 р. (90 кал. днів) в сумі 1500 грн. Представник позивача [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований у Самбірському міськрайонному центрі зайнятості з 17.12.2007 р. із призначенням виплати допомоги з безробіття терміном 360 календарних дні та знятий з обліку 15.02.2008 року у звязку з невідвідуванням центру зайнятості. 23.12.2008 р. подав заяву до Самбірського міськрайонного центру зайнятості про надання йому статусу безробітного. При подачі заяви останній вказав, що не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та пенсію не отримує. Оскільки [PERSON] звернувся до центру зайнятості в межах двох років після працевлаштування у ТзОВ «Ліга приватних інвесторів» йому 23.12.2008 надано статус безробітного із призначенням виплати терміном 326 календарних дні. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що випливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно довідки №1306101164 від 12.10.2010 року, вбачається, що [PERSON] за період перебування на обліку у Самбірському міськрайонному центрі зайнятості з 23.12.2008 року по 22.03.2009 року незаконно одержав соціальну допомогу з безробіття у сумі 1 500,00 грн. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до Трускавецького міського суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 9989.14 грн. заборгованості за кредитним договором від 28.03.2008 року № 572/08/03, посилаючись на те, що між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] 28.03.2008 року було укладено кредитний договір № 572/08/03, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 10000.00 грн., який він зобов'язаний був своєчасно погашати та сплачувати відсотки за користування ним, однак свої зобов'язання стосовно своєчасного і в повному обсязі погашення кредиту та сплати відсотків він належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 09.09.2010 року заборгував ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» 9989.14 грн. Представник позивача під час судового розгляду справи підтримав позовні вимоги, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що узгоджується з вимогами статті 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] 28.03.2008 року було укладено кредитний договір № 572/08/03, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 10000.00 грн., який він зобов'язувався своєчасно погашати та сплачувати відсотки за користування ним. Кошти на погашення кредиту та сплату відсотків за кредитним договором від 28.03.2008 року № 572/08/03 [PERSON] своєчасно не вносив, що призвело До виникнення заборгованості, яка станом на 09.09.2010 року становить 9989.14 грн., з яких: 7218.94 грн. заборгованість за кредитом, 1416.16 грн. заборгованість за відсотками, 1354.04 грн. плата за пропуск платежів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON] про стягнення 9989.14 грн. заборгованості за кредитним договором від 28.03.2008 року № 572/08/03 є підставним та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом в якому зазначає, що 25.11.2004року відповідно до розпорядження Літинської райдержадміністрації було видано позивачу державний акт на право власності на земельну ділянку. У вищезазначеному розпорядженні було допущено нормо - проектувальну помилку, а саме номер земельної ділянки та площа земельної ділянки яку виділили позивачу не співпадає з даними, які містяться у документах. 15.04.2009року після звернення позивача про приведення у відповідність номеру земельної ділянки та площі, Літинською райдержадміністрацією було прийнято розпорядження, яким було внесено зміни, а саме у додатку замінили земельну ділянку №483 площею 2.6236га на земельну ділянку № 154 площею 3.0814га. Після звернення до землевпорядної організації для виготовлення нового державного акта, зазначена організація відмовилась виготовляти, мотивуючи тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №363096 не скасовано. Просить скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 363096. Позивач в судове засідання не зявився подав суду заяву в яких просять розглянути справу у його відсутність позов підтримує та просить задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в яких просять розглянути справу у його відсутність, позов визнає. Представник третьої особи в судове засідання не \~з»явився, однак надав суду заяву, в якій \~позовні вимоги визнав повністю, \~не заперечує проти скасування державного акту. Вивчивши документи, які є в матеріалах справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Копії державного акта серія ЯД № 363096 (а.с.10) підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку №483 площею 2.6236га . Копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.11) підтверджує перехід земельної ділянки [PERSON]. у спадок . Розпорядження голови Літинської райдержадміністрації від 25 листопада 2004року №377 (а.с.8) свідчить, про те що позивачу видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Розпорядження голови Літинської райдержадміністрації від 15 квітня 2009року №192 про внесення змін до розпорядження від 25.11.2004року(а.с.5) свідчить, про внесення змін, а саме замінили земельну ділянку №483 площею 2.6236га на земельну ділянку № 154 площею 3.0814га . Відповідно до ст.152 ЗКУ країни власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач звернуся в суд з позовом про визнання права власності на визнання права власності на самочинно збудований гараж. В своїй заяві послався на те, що в 1972 році самочинно, тобто без передбаченого на те погодження з відповідними службами м. Полтави, по вул.. Рєпіна, 21 в м. Полтаві побудував капітальний гараж № 4, загальною площею 17,6 кв.м., що має оглядову яму 2,3 кв.м. Згідно діючого законодавства всі питання щодо визнання права власності на самочинне будівництво розглядаються в судовому порядку. Просив визнати за ним право власності на вказаний обєкт самочинного будівництва. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача - виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що в 1972 році позивач за власні кошти, але без відповідного дозволу, побудував .капітальний гараж № 4. загальною площею 17,6 кв.м., що має оглядову яму 2,3 кв.м. Відповідно до висновку судового експерта [PERSON] № 143-10 від 08.09.2010 року гараж № 4, який розташований по вул.. Рєпіна, 21 в м. Полтаві відповідає вимогам п. 6.3, 6.5, 6.23 ДБН В.23-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів» в частині обємно-планувального рішення Та п. 7.30 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських селищ» в частині розташування гаражу по відношенню до будівель та споруд іншого призначення. Технічний стан гаража № 4, який розташований по вул.. Рєпіна, 21 в м. Полтаві і який відноситься до стану II - задовільний. Гараж № 4, який розташований по вул.. Рєпіна, 21 в м. Полтаві є обєктом завершеного будівництва і придатний для подальшої експлуатації (а.с. 8-14). Мешканці суміжних гаражів підтвердили факт будівництва позивачем власноручно та за власні кошти гаража № 4 по вул.. Рєпіна, 21 в м. Полтаві, не заперечують проти реєстрації права власності за [PERSON] на вказаний самовільно побудований гараж (а.с. 15-28). Згідно ст. 376 ЦК України судом може бути визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 100 000 грн. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Пояснила суду, що 7 жовтня 2010 року вона позичала відповідачу гроші в сумі 100 000 грн., які він зобовязувався повернути не пізніше 10 жовтня 2010 року. Відповідачем зобовязання з повернення боргу не виконано. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю. Пояснив суду, що [PERSON] дійсно позичав гроші у позивача, але не повернув до цього часу через брак коштів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 7 жовтня 2010 року між сторонами по справі укладено договір позики. За умовами договору позивач по справі позичила відповідачеві суму у розмірі 100 000 гривень. Вказану суму відповідач зобовязувався повернути позивачу до 10 жовтня 2010 року. Згідно договору від 7 жовтня 2010 року відповідач позичив у позивача 100 000 грн., зобовязавшись повернути грошові кошти до 10 жовтня 2010 року. Відповідно до вимог ст.11, 60 ЦПК України судом виноситься рішення по справі на підставі доказів, наданих сторонами, а сторони зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження виконання ним зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі викладеного суд вважає, що відповідачем зобовязання по договорах позики виконано не було, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума боргу у розмірі 100 000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів моральної шкоди. [PERSON] та [PERSON]. звернулися в суд з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Ухвалою Снятинського районного суду від 25.08.2010 року обидва позови були об'єднані в одне провадження. Позивачка - відповідачка свої позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON] та [PERSON] завдали їй моральної шкоди, а саме, кричали на неї та обзивали нецензурними словами, чим принизили її честь та гідність. Зазначила, що внаслідок неправомірних дії відповідачів у неї погіршилось здоров'я. Просила стягнути з відповідачів солідарно 10 000 грн. завданої моральної шкоди. Позов [PERSON] та [PERSON] не визнала, просила у його задоволенні відмовити. Відповідачі - позивачі свої позовні вимоги мотивували тим, що [PERSON] постійно їх ображає, вчиняє з ними безпричинні конфлікти, обзиває нецензурними словами. Просили їх позов задоволити та стягнути в їх користь з [PERSON] 1650 грн. завданої моральної шкоди. Позов [PERSON] не визнавати, просили у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, повно та всебічно дослідивши докази по справі, встановивши дійні обставини по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовів слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10,11,60 ІЩК України суд розглядає справу на засадах змагальності сторін, на підставі доказів поданих сторонами та їх представниками, та в межах заявлених вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Допитаний у судовому засідання свідок [PERSON] пояснив, що | між сторонами існують неприязні відносини. Між ними постійно виникають суперечки з приводу дотримання правил добросусідства. Зазначив, що у кінці травня між сторонами був конфлікт, який проявився у суперечці між ними з приводу місцезнаходження причепу та купи гравію. Щодо пояснень сторін, що внаслідок даного конфлікту у них значно погіршилося здоров'я, то суду не представлено належних доказів того, що погіршення їх стану здоров'я сталося внаслідок незаконних дій відповідачів по обох позовах. Сам по собі факт суперечки між сторонами не може бути підставою для стягнення моральної шкоди. Виходячи вищевикладене

Outcome: dismissed