overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, з 2003 року по 2007 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу. Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2007 року було видано виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на її користь аліментів у розмірі % частини заробітку (доходів). Посилаючись на те, що відповідач у період з січня 2008 року по квітень 2010 року присудженні аліменти не сплачував, просить стягнути заборгованість у розмірі - 13 812,11грн. та неустойку за прострочення - 6 827,20грн.. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення, пояснивши, що більш ніж два роки відповідач ухиляється від сплати присуджених аліментів. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 року, який 15.08.2007 року розірвано, актовий запис №393. Від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження 1-ФП №163891, актовий запис №478 від 20.08.2004 року. Як вбачається з довідки виданої державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції заборгованість по аліментам [PERSON] згідно виконавчого листа №2-4970 за період з січня 2008 року по квітень станом на 01.05.2010 року складає 13 812, 11грн. нараховано згідно середньої плати по Миколаївській області за даними головного управління статистики. У відповідності до ч.З ст. 195 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. Згідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованності з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Отже заборгованість по сплаті аліментів за 2008 рік складає 2248,88грн. пеня у розмірі 1% за один день прострочення - 6,16грн., а всього 4496,80грн., за 2010 рік заборгованість - 2331,12 грн. пеня 1% - 19,42грн., а всього 2330,40грн.. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 206 грн. та 120 грн. витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2005 року відділом РАЦС Тарутинського районного управління юстиції Одеської області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 33. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не можуть знайти взаєморозуміння у спільному житті, тому позивач просить шлюб розірвати Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження цієї сімї суперечить інтересам сторін, а позивач вже створив нову сімю. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народилася донька - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що у теперішній час вона самостійно виховує та утримує дитину, яка продовжує навчатися, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1А частині заробітку (доходів) до закінчення останньою навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення при цьому пояснивши, що відповідач має постійну роботу, а в неї недостатньо грошей, щоб утримувати доньку. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в нього ще є діти та хвора дружина. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 22.08.1995 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.11.1995 року (актовий запис №584). Від спільного проживання народилася донька - [PERSON], [INFO] (актовий запис №2942), в свідоцтві про її народження батьком вказаний - [PERSON]. У теперішній час донька проживає з матірю та знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні, що підтверджується довідкою ЖБК «Темп-2» за №48 від 30.06.2010року. Згідно довідки, виданої Миколаївською академією перукарського мистецтва Київського університету культури за № 045 від 18.06.2010р., [PERSON] навчається на денній контрактній формі навчання першого курсу по спеціальності модельєр- перукар, стипендію не отримує. Термін навчання становить 2 роки з 01.09.2009року до 01.07.2011року. Як вбачається з довідки, виданої з місця роботи позивачки №1183 від 07.07.2010 року, остання працює старшою камерницею на ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» та її середня заробітна плата складає 1400грн.. Судом встановлено, що відповідач одружений та має двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з ним, що стверджується довідкою ОСББ «Рассвет» від 28.07.2010 року №87. Згідно довідки з місця роботи від 29.07.2010р. №08/04-184, [PERSON] працює слюсарем-ремонтником 6 розряду та його середньомісячна заробітна плата становить 1276грн.. Згідно зі ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу). Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати: 120,00 грн. на інформаційне-технічне забезпечення у звязку з розглядом цивільної справи та судовий збір в сумі 51,00 грн. На підставі ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що у них різні погляди на подружнє життя та проблеми сімї, внаслідок чого вони близько шести років, як припинили підтримувати подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, за таких обставин вона дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила суду, що протягом останніх шести років подружні стосунки ними не підтримуються, вони проживають окремо, а тому [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газета "Урядовий курєр" (а.с.19), причин своєї неявки відповідач суду не повідомив, суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.І ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими у повному обсязі та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.11.1988 р., від шлюбу неповнолітніх дітей не мають (а.с.8, 9). Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, остаточно припинило шлюбно-сімейні стосунки, протягом останніх шести років спільного господарства не ведуть, проживають окремо, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів подружжя та різні погляди на спільне життя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, просить суд строк для примирення не надавати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

В лютому 2009 р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання. Позивач вказує на те, що між ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» та відповідачами укладено договір про надання населенню послуг з централізованого опалення та підігріву питної води, згідно умов якого відповідачі зобовязувались своєчасно в строк до 10 числа місяця наступного за розрахунковим, оплачувати за отримані послуги теплопостачання. Проте відповідачі не виконали свої обовязки, своєчасно не сплачували за послуги з теплопостачання, у звязку з чим станом на 1 листопада 2008 року за спожиті послуги утворилась заборгованість в сумі 794 грн. 23 коп. Посилаючись на те, що добровільно погасити борг відповідачі не бажають, та відповідно до ст.ст..64, 67, 68 ЖК, ст..ст.509,510,526,530 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку 794 грн. 23 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов уточнив, а саме, просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за період з 1 травня 2007 року по 1 серпня 2010 року у розмірі 2209 грн. 74 коп. Просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, вказуючи на те, що необхідно застосувати позовну давність до вимог позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON], вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачі у справі проживають в [INFO] та є споживачами послуг з теплопостачання, які надає за цією адресою позивач ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». Згідно ст.ст. 64, 67, 68 ЖК, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 23, 33 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний своєчасно, в установлений договором чи законом термін оплачувати надані послуги. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі свої зобовязання не виконують, оплату за вказані спожиті послуги не здійснюють, в звязку з чим виникла заборгованість, яка за період з 1 травня 2007 року по 1 серпня 2010 року складає 2209 грн. 74 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання підлягає задоволенню. Посилання відповідачки [PERSON] на необхідність застосування строку позовної давності суд вважає безпідставними, оскільки позивач просив стягнути заборгованість за надані послуги за період з 1 травня 2007 року по 1 серпня 2010 року, а з позовом до суду звернувся 26 лютого 2009 року. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави у рівних частках з кожного із відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі вимоги позову підтримали, посилаючись на відсутність відповідача за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців. При цьому позивачі просили про розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши доводи позову, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочок [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], в якої в якості членів її сімї зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як пояснила [PERSON], шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в 1995 році, офіційно шлюб розірвано у 2001 році. З лютого 2006 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає без поважних причин, участі у сплаті комунальних витрат не приймає, його речі в квартирі відсутні. Пояснення позивачки [PERSON] підтвердили позивачі [PERSON], [PERSON] Крім того, факт не проживання відповідача підтверджується актом про не проживання (а.с.4), витягами з особового рахунку (а.с.5,6,18,19) та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд дійшов висновку про відсутність відповідача понад шість місяців в жилому приміщенні квартири [ADDRESS] без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення вказаної квартири. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору міни квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], № 1760, що був укладений між сторонами 11.05.2001 року та посвідчений наБН «Едвайс-Консульт» за №1760. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали. Відповідачка [PERSON], яка діє від свого імені та від імені [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову визнала. Третя особа свого представника до суду не направила, причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю позивачів, відповідачів та третьої особи, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 11.05.2001 року сторони уклали договір міни, за яким [PERSON], [PERSON] отримали у власність квартиру [ADDRESS], що раніше належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2001 року р. № 2- 676, зареєстрованого КП ММБТІ 29.03.2001 року за р. № 16026, [PERSON], [PERSON] отримали у власність квартиру [ADDRESS], що раніше належала позивачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.08.1996 року, зареєстрованого КП ММБТІ 18.10.1996 року за р. № 18256. Даний договір посвідчений на БН «Едвайс-Консульт» за №1760. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими передали одні одним у власність одну спірну квартиру в обмін на іншу квартиру. При цьому право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі вказаного договору зареєстровано 01.06.2001 року КП ММБТІ за [PERSON] та [PERSON] Відповідно витягів з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 05.08.2010 року на час укладення договору міни, а саме, 11.05.2001 року заборона на відчуження даних обєктів нерухомості була відсутня. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.ст.227, 241, 242 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.328, 715, 716 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору міни та відбулося його повне виконання, однак посвідчити договір не можливо у зв'язку із перереєстрацією права власності на предмети договору. Тому вимоги позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити. Позивач пояснила, що після розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі [PERSON] . Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 04.11.2006 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу підлягає стягненню з обох сторін. Після розірвання шлюбу позивачці присвоїти прізвищі [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

ВАТ Всеукраїнський акціонерний банк звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103Б-50 від 20.06.2008 року в розмірі 6140 грн. 64 коп., посилаючись на прострочення відповідачкою грошових зобовязань за вищевказаним договором. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримала. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини свої неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності представника позивача та відповідачки в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 20.06.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 103Б-50, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 5000 грн. строком до 17.06.2011 року з розрахунку 24% річних. Відповідно до п.п. 1.3, 2.4, 2.5.1, 3.3, 3.3.3, 4.2, 4.3 Договору [PERSON] зобовязалася щомісячно повертати частиш кредитних коштів та сплачувати проценти за користування кредитними коштами згідно умов визначених п. 2.5.1 Договору не пізніше визначеного п. 1.3 Договору терміну, а у разі несвоєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом сплатити банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів, визначеної п. 1.1, якщо прострочення сталося більше ніж на 7 календарних днів - сплатити банку штраф у розмірі 25% від суми неналежно виконаного грошового зобов'язання. Однак відповідачка свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі не виконувала, що привело до виникнення заборгованості по поверненню кредиту та сплаті відсотків в розмірі 6140 грн. 64 коп.. з якої заборгованість за тілом кредиту - 4220 грн. 27 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 12"- грн. 34 коп., заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 646 грн. 03 коп. На час розгляду справи вказана заборгованість не погашена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 553, 554, 611, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачка не виконала зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 103Б-50 від 20.06.2008 року в розмірі 6140 грн. 64 коп. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 181 грн. 41 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22Б-50 від 22.10.2007 року в сумі 4640,66 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3113,63 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 1055,81 грн. та заборгованості по штрафним санкціям в сумі 471,22 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 22.10.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем був укладений кредитний договір№ 22Б-50 (далі - Договір) , згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 4200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, строком до 21.10.2010 року. Відповідач зобов'язався щомісячно до дати , встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівки в сумі не менше чергового платежу. Однак, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 12.04.2010 року заборгованість склала 4640,66 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3113,63 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 1055,81грн.. та заборгованості по штрафним санкціям в сумі 471,22 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 22Б-50 від 22.10.2007 року в сумі 4640,66 грн., що складається з за оргованос. за тілом кредиту в сумі 3113,63 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 1055,81грн. та заборгованості по штрафним санкціям в сумі 471,22 грн., тобто позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі 171,00 грн.

Outcome: approved