Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

18.03.2009 року представник ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Дергачівського відділення №5903 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON]. в якому просить суд розірвати кредитний договір №257 від 06.03.2007 року, укладений між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON]. та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість та інші нарахування заданим кредитним договором. Зазначила, що за вкачаним кредитним договором [PERSON] отримала кредит в сумі 11000 грн. строком на 24 місяці зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 05.03,2009 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки. Оскільки позичальник [PERSON] померла 29.08.2008 року, тому банк звернувся до суду з даним позовом до поручителів. Представник позивача в судовому засіданні Бугай 0.(2 позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти позовних вимог заперечували, стверджуючи, що жодних зобов'язань на себе не брали, договорів поруки не укладали: про їх наявність дізналися лише годі, у коли отримали копії позовної заяви та додатків. Наполягають на тому, що підписи виконані не ними, а копії паспортів та інші анкетні дані [PERSON] яка працювала завучем Удянської школи, в якій вони також працюють вчителями, за життя мала можливість вільно отримати, оскільки у неї в кабінеті зберігалися всі особові справи працівників шкоди та велися саме нею. Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Згідно ст. 1:054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязуються повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 612 ч. 1. ч.2 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив. Якщо він не приступив до виконання - зобов'язання або не виконав його у строк, «встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання зобов'язання. що випадково настала після прострочення. 06.03.2007 року між ВАТ .Державний ощадний банк України» в. особі філії Дергачівського відділення №5903 та [PERSON] укладено кредитний договір №257 на суму 11000 гри. Відповідно до п. 1.6 даного Договору сплачення кредиту здійснюється в сумі 'ОО гри. до 10 числа кожного місяця (ах. 7-9). З розрахунку заборгованості за даним договором від 17.03.2009 року вбачається, що загальний борг за договором, включаючи відсотки та інші нарахування, становить 4306.17грн (а.с. 10). Відповідно до ст.553 ч. 1 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свої й обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ч,1. 2 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо:договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальністьпоручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі. що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 06.03.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дергачівського відділення та [PERSON]і. і [PERSON] укладено договори поруки №257/1 та №257/2 відповідно, згідно умов яких Поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищевказаним Кредитним договором перед Кредитором ; тому ж обсязі, що і:Боржник (а.с.11-16). За клопотанням відповідачів по справі в ХНДIСЕ ім. М.С Бокаріуса проведено судово-почеркознавчі експертизи. Згідно висновків експертиз №10173 від 10.11.2009 року та № 1474 від 24.02.2010 року підписи віл імені [PERSON] в договорі поруки №257/2 від 06.03.2007 року на всіх аркушах та від імені [PERSON] в договорі Поруки №257/1 від 06.03.2007 року на всіх аркушах виконані не ними (а.с.77-93. 98- і 03). Висновки позивачем не оскаржені, сумнівів в їх достовірності у сулу немає. Відповідно до ст. 88 ЦГІК України з позивача на користь відповідачів необхідно д стягнути понесені останніми судові витрати на проведення судових експертиз.

Outcome: approved