Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

В серпні 2006 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, 11 березня 2010 року позивач уточнив позовні вимоги і просив суд про визнання суми відшкодування шкоди станом на 01.04.2001 року в сумі 89.46 гривен недійсною, призначенні суми по відшкодуванню втраченого заробітку у звязку з ушкодженням здоровя станом на 01.04.2001 року 229.26грн., зобовязанні Відкритого акціонерне товариства Кривбасзалізрудком зробити перерахунок відшкодування шкоди та передати в відділення виконавчої дирекції довідку про відшкодування шкоди у розмірі 229 грн 26 копійки станом на 01.04.2001 року, зобовязанні відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області зробити перерахунок щомісячної суми відшкодування шкоди починаючи з 01.04.2001 року по цей час на користь [PERSON], зобовязанні відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області погасити заборгованість від перерахунку відшкодування шкоди на його, [PERSON] користь, посилаючись на те, що він працював підземним кріпильником на шОктябрьська яка є структурними підрозділами ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат". 04.07.1984 та 14.08.1989 року під час виконання професійних обов*язків з ним стався нещасний випадок. Висновком МСЕК від 12.01.1994 року йому встановлено 40 % втрати професійної працездатності починаючи з 12 січня 1994 року.У подальшому при проходжені переосвідоцтв % втрати працездатності не мінявся до і лише з 24.10.1995 року йому було встановлено 60% втрати працездатності до 01.11.1996 року. З 01.11.1996 року % втрати працездатності знизився до 40,а з 01.11.1999 року цей процент встановлено безстроково. У зв'язку з ушкодженням здоров'я ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у добровільному порядку провадив йому щомісячні виплати в рахунок відшкодування шкоди здоров'я, виходячи із його середнього заробітку за період липень-серпень 1993 року, що становив 2495021 крб.Це підтверджується наказом №65 від 10.02.1994 року, в який внесено зміни про середній заробіток наказом №642 від 20.09.1999 року. Базовий заробіток не оскаржує. За період з 01 11.1992 р. по 01.05.2000 р. ВАТ «КЗРК» були застосовані наступні коефіцієнти росту тарифних ставок і посадових окладів: 1,25 * 1,75 * 1,33 * 1,5 * 1,97 * 2,94 * 2,1 * 3,0 * 2,0 * 2,0 * 3,0 з 01.01.1996 року 2,5 * 1,25 * 1,3 * 1,265 * 1,226 * 1,217. До розрахунку сум відшкодування шкоди з 01 11.1992 р. по 01.05.2000 р. ВАТ «КЗРК» були застосовані наступні коефіцієнти 1,25*1,75*1,33*1,5*1,97*2,94*2,1*3,0*2,0*3,0* з 01.01.1996 року-1,25*1,15*1,1*1,193 а повинні бути застосовані, згідно, чинного законодавства наступні коефіцієнти: 1,25 * 1,75 * 1,33 * 1,5 * 1,97 * 2,94 * 2,1 * 3,0 * 2,0 * 3,0 з 01.01.1996 року -2,5 * 1,25 * 1,3 * 1,265 * 1,226 * 1,217. Таким чином до 01.01.1996 року йому вірно виплачували відшкодування шкоди і він не має наміру оскаржувати його. За станом на 01.01.1996 року йому сплачували по 89.82 гривня і він вважає,що це було вірно. З 01.01.1996р. тарифні ставки й посадові оклади були збільшені в 2,5 рази, згідно Спільної ухвали адміністрації й профкому від 26.01.1996р. № 1/6, а тому йому слід було сплачувати по 224.55 грн (89.82 х 2.5) щомісяця до 01.11.1996 року, однак розмір відшкодування шкоди був збільшений лише в 1,25 рази й склав112.27 грн. Висновком МСЄК від 01.11.1996 року йому знижено %втрати працездатності до 40%.,тому щомісячно йому повинні були відшкодовувати шкоду у розмірі 149 грн.70 грн, із слідуючого розрахунку сер.зп 374.25 грн х 0.40 %. З 01.06.1997р. на підставі спільної ухвали адміністрації й профкому від 21.05.1997р. № 3\\91\\06 тарифні ставки й оклади були підвищені в 1.25 рази, але розмір відшкодування шкоди перелічений взагалі не був. Згідно наданої довідки ВАТ «КЗРК» зарплата в цей період виросла в 1ю196 раз( червень 1997р : травень 1997 р- 247.57:206.94). З 01.06.97 р. ВАТ «КЗРК» повинний був перерахувати розмір відшкодування шкоди на коефіцієнт 1,25 і виплачувати йому по187.13 грн (ЗП 374.25 х1.25 х0.40%) щомісяця, проте ВАТ КЗРК продовжило виплачувати йому74.85 грн.. Отже, починаючи з 01 червня1997 року йому мали б виплачувати по 187.13 грн. З 01.01.98 р. був введений коефіцієнт 1,3, згідно, сумісної постанови адміністрації ВО " Кривбассруда" і профспілкового комітету від 25.12.97 р. №6/195. Середньомісячний заробіток кріпильника склав згідно довідки ВАТ «КЗРК» 272.88 грн. Розмір відшкодування шкоди 187.13 грн., збільшений в 1,3 рази складатиме 243.27 грн., у перерахунку на 100% - 973.08 грн.. У цьому випадку розмір відшкодування не міняється. З 01.07.1999р.тарифні ставки та посадові оклади були збільшені в 1,265 рази на підставі СПАП №11/13/5 від 30.06.1999 року, у той час як розмір відшкодування шкоди лише в 1,15. Середньомісячний заробіток 457.34. Розмір відшкодування шкоди 187.13грн., збільшений в 1,265 рази складатиме 273.,72 грн., у перерахунку на 100% - 946.88 грн.Відшкодування шкоди залишається незмінним. З 01.01.2000 року тарифні ставки та посадові оклади були збільшенні в 1.226 рази на підставі СПАП номер 16/20/11 від 28.12.1999 року, в той час як розмір відшкодування лише в 1,1 рази. Середньомісячний заробіток 473.02 грн. Розмір відшкодування шкоди 187.13 грн., збільшений в 1,226 рази складатиме 229.42. грн., у перерахунку на 100% - 573.55 грн.,що більше середнього заробітку. Проте,розрахунок відшкодування шкоди необхідно провести із середнього заробітку по професії 473.02 грн х 0.40% = 189.21 грн. З 01.01.2000 року йому слід було виплачувати щомісячно 189.21 грн,йому ж виплачували по 86.08.грн. З 01.05.00р., на підставі Наказу № 159 від 29.05.2000р. тарифні ставки та посадові оклади були збільшену в 1,217 рази, а розмір відшкодування шкоди лише в 1,193 рази. Середньомісячний заробіток прохідника 573.15 грн. Розмір відшкодування шкоди 189.21 грн., збільшений в 1,217 рази складатиме 230.27 грн., у перерахунку на 100% - 575.68 грн., що більше середнього заробітку по професії. Розрахунок із середнього заробітку 573.15 грн х 0.40% = 229.26 З 01.05.2000 року йому слід було виплачувати щомісячно 229.26 грн. і передати цю суму до ФСС НВ. Закон України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві й професійному захворюванні, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 р. набув чинності з 01.04.2001 р. ВАТ Криворізький залізорудний комбінат передало до ВВД ФСС НВ його особову справу з розміром щомісячної суми відшкодування шкоди у розмірі 89,46 грн, в той час як належало 229.26 грн. В грудні 2001 року надали іншу довідку з сумою - 112.95грн. Просив винести рішення яким визнати суму відшкодування шкоди станом на 01.04.2001 року в сумі 89.46 гривен недійсною, призначити суму по відшкодуванню втраченого заробітку у звязку з ушкодженням здоров*я станом на 01.04.2001 року 229.26грн., зобовязати Відкрите акціонерне товариство «Кривбасзалізрудком» зробити перерахунок відшкодування шкоди та передати в відділення виконавчої дирекції довідку про відшкодування шкоди у розмірі 229 грн 26 копійки станом на 01.04.2001 року. Зобовязати відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області зробити перерахунок щомісячної суми відшкодування шкоди починаючи з 01.04.2001 року по цей час на його користь. Зобоязати відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області погасити заборгованість від перерахунку відшкодування шкоди на його користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача ВАТ«Криворізький залізорудний комбінат» в особі [PERSON] позов не визнав, пояснив, що позовні вимоги позивача не засновані на законі, в зазначений позивачем період на підприємстві при зростанні тарифних ставок і посадовихокладів з метою збільшення їх частки в середньомісячній заробітній платі змінювалась лише структура заробітної плати, одночасно зменшувалися інші складові заробітної плати без зміни її з розміру, підстав для проведення перерахування щомісячних страхових виплат не має. Представник відповідача [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях України в м. Кривому Розі в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухав сторони, дослідив матеріали справи, перевірив доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за такими підставами. [PERSON] працював підземним кріпильником на ш.Октябрьська яка є структурними підрозділами ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат". 04.07.1984 та 14.08.1989 року під час виконання професійних обовязків з ним стався нещасний випадок. Висновком МСЕК від 12.01.1994 року йому встановлено 40 % втрати професійної працездатності починаючи з 12 січня 1994 року. У подальшому при проходжені переосвідоцтва процент втрати працездатності не мінявся і лише з 24.10.1995 року йому було встановлено 60% втрати працездатності до 01.11.1996 року. З 01.11.1996 року процент втрати працездатності знизився до 40%, а з 01.11.1999 року цей процент встановлено безстроково. У зв'язку з ушкодженням здоров'я ВАТ КЗРК у добровільному порядку провадив йому щомісячні виплати в рахунок відшкодування шкоди здоров'ю, виходячи із його середнього заробітку за період липень-серпень 1993 року, що становив 2495021 крб. Це підтверджується наказом №65 від 10.02.1994 року, в який внесено зміни про середній заробіток наказом №642 від 20.09.1999 року. Базовий заробіток позивач не оскаржує. До 01.01.1996 року позивачу виплачували відшкодування шкоди з розміром якого він згоден і не має наміру оскаржувати його. За станом на 01.01.1996 року позивачу сплачували по 89.82 гривня. З 01.01.1996р. тарифні ставки й посадові оклади на підприємстві були збільшені в 2,5 рази, згідно Спільної ухвали адміністрації й профкому від 26.01.1996р. № 1/6, а розмір відшкодування шкоди був збільшений в 1,25 рази й склав 112.97 грн. Висновком МСЕК від 01.11.1996 року позивачу знижено процент втрати працездатності до 40%., З 01.06.1997р. на підставі спільної ухвали адміністрації й профкому від 21.05.1997р. № 3\\91\\06 тарифні ставки й оклади були підвищені в 1.25 рази, але зміна розміру відшкодування шкоди не передбачено. Закон України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві й професійному захворюванні, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 р. набув чинності з 01.04.2001 р. Довідка-розрахунок про розмір сум відшкодування шкоди здоровю постраждалому на підприємств ш. «Октябрьська» з вказівкою розміру відшкодування шкоди і застосованих підприємством коефіцієнтів за період з 11.01.94 року по 1.04.01 року була передана до [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях України в м. Кривому Розі, сума розміру відшкодування шкоди в довідці зазначена 112,95 гр. Суд вважає, що з 1 січня 1996 року підприємством суми відшкодування шкоди правильно були збільшені на коефіцієнт росту заробітної плати 1, 25 і підстав для збільшення позивачу з 1 січня 1996 року відшкодування збитку на коефіцієнт росту тарифних ставок і окладів на 2,5, а також з 1 червня 1997 року - на 1,25 згідно з п. 28 Правил відшкодування шкоди не було. Згідно зі ст. 11 Закону України "Про охорону праці", пп. 4, 9 Правил… відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, відшкодування шкоди, завданої працівнику ушкодженням здоров'я, складається з виплати втраченого заробітку (або відповідно частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності. » Відповідно до пп. 22, 28 Правил середньомісячний заробіток, з якого складається або перераховується втрачений потерпілим заробіток, підлягає корегувуванню на коефіцієнти підвищення тарифних ставок і посадових окладів. Враховуючи положення ст. 9 Закону України "Про колективні договори і угоди", галузеві угоди між Міністерством промислової політики, добровільними виробничими об'єднаннями і ЦК України профспілки металургійної і гірничодобувної промисловості України, які є нормами прямої дії, Указ Президента України від 9 січня 1996 року № 41/96 "Про додаткові ї щодо матеріального і морального заохочення працівників вугільної промисловості" та наказ Міністра вугільної промисловості України від 4 березня року № 72, відповідно до яких при зростанні тарифних ставок і посадових окладів, з метою збільшення їх частки в середньомісячній заробітній платі в межах фактичного фонду споживання, при якому змінювалась лише структура заробітної плати, одночасно зменшувалися інші складові заробітної плати без зміни її з розміру, підстав для проведення перерахування щомісячних страхових виплат на коефіцієнт росту посадових окладів і тарифних ставок не передбачено. Суд вважає правомірним не застосування ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у період з 1996 до 2000 року коригуючих коефіцієнтів при перерахуванні розміру щомісячного її відшкодування. З 1.04.2001 року по відповідач ВВД ФСС НВ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області продовжував виплати відшкодування шкоди в розмірі, визначеним ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», а саме 112,95 гр., щорічно перераховуючи щомісячні страхові виплати на відповідні коефіцієнти зростання середньої заробітної плати в галузях національної економіки. Підстав для перерахунку щомісячних сум відшкодування шкоди, які виплачуються позивачу [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області не мається. Заборгованості по виплатам відшкодування шкоди позивачу у відповідача ВВД ФСС НВ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області не має. Суд вважає, що позивач не доказав свої позовні вимоги, в позові слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed