Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати повністю незаконним наказ директора державного підприємства «Чернігівторф» [PERSON] № 31-к від 10 червня 2010 року, поновити його на посаді директора філії «Смолинський торфозавод» державного підприємства «Чернігівторф», стягнути з державного підприємства «Чернігівторф» середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 6148 грн. 50 коп., 3000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, свої вимоги мотивує тим, що він з .01.10.2008 року працював на посаді директора філії «Смолинський торфозавод» державного підприємства «Чернігівторф». Філія «Смолинський торфозавод» є структурним підрозділом державного підприємства «Чернігівторф» без права юридичної особи. 10.06.2010 року відповідно до наказу директора ДП «Чернігввторф» [PERSON] № 31-к позивача було звільнено з займаної посади за п. 1 ст. 41 КЗпП України. Позивач вважає даний наказ незаконним, звільнення його з займаної посади було здійснено з грубим порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав: Наказ № 31-к від 10.06.2010 року не містить жодних фактичних даних, що підтверджують порушення трудової дисципліни та недбале виконання трудових обов'язків. Посилання у наказі на не підготовку площі по видобутку фрезерного паливного торфу та невиконання комплексу болотно-підготовчих та гідротехнічних робіт до сезону торфовидобутку носять загальний характер та жодними документальними доказами не підтверджені, навпаки, про активні намагання позивача покращити показники діяльності філії свідчать неодноразові доповідні записки директору державного підприємства «Чернігівторф». Відповідно до ст.. 147 КЗпП України звільнення є одним із заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни. Враховуючи, що позивача звільнити з роботи за нібито скоєння грубого порушення трудових обов'язків, таке звільнення є заходом стягнення за порушення трудової дисципліни і повинно було відбуватися з дотриманням ст.. 148, 149 КЗпП України. До 30.03.2010 року (до дня відпустки) ніяких зауважень з боку керівництва до позивача не було. У період з 03 березня по 09 червня 2010 року позивач перебував у щорічній відпустці. 10.06.2010 року у перший день виходу на роботу після щорічної відпустки, позивачу було запропоновано ознайомитись з наказом про звільнення, з яким він не погодився. Зі змісту наказу не вбачається, коли саме був виявлений проступок та як саме позивач порушив трудову дисципліну, з вимогою надати письмові пояснення до позивача ніхто не звертався. Відповідачем при звільненні позивача було порушено і п.1 ст. 41 КЗпП України, так як позивач своїх трудових обов'язків не порушував. Незаконне звільнення позивача з посади призвело до порушення його права на труд, у зв'язку зі звільненням з роботи позивач тривалий час перебуває у стресовій ситуації, нервує, болить серце, перебував на лікарняному, відчуває моральні страждання, пов'язані з ушкодженням здоров'я, порушені нормальні життєві зв'язки та стосунки позивача з оточуючими людьми, у тому числі друзями та колегами по роботі, порушено звичайний уклад життя, створена неможливість продовження активного громадського життя. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 3000 грн. При визначенні розміру моральної шкоди позивач виходив із ступеня, характеру, обсягу й тривалості душевних страждань, яких з вини відповідача зазнав. На даний час позивач перебував в вимушеному прогулі 25 днів (кількість днів прогулу з 11 червня по 7 липня 2010 року), за цей час відповідач зобов'язаний виплатити на користь позивача заробітну плату в сумі 6148,50 грн., середньоденна заробітна плата становить 245,94 грн. 06.08.2010 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 9837,60 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що роботи не проводилися в зв'язку з тим, ще не було за що купувати паливно-мастильні матеріали, з даним питанням він звертався письмово в червні-липні 2009 року і по мірі можливості проводились роботи. Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просив відмовити, пояснив, що актом перевірки підготовки до торф сезону філії "Смоленський торфозавод" від 08 червня 2010 року встановлено ряд порушень в діяльності філії "Смоленський торфозавод" і ці порушення сталися внаслідок порушення позивачем посадової інструкції директора, а саме п. 2.1.1 порушення здійснення поточного (оперативного) керівництва філією, організації виробничої, господарської діяльності, забезпечення виконань завдань головного підприємства. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач працював у відповідача, що підтверджується копією наказу від 01.10.2008 року № 44-к (а. с. 6), згідно наказу від 03.03.2010 року № 14-к (а.с.7) позивачу надано щорічну відпустку за період роботи з 01.04.08 року по 31.03.9 року терміном 34 календарних днів з 03 березня по 06 квітня 2010 року включно, згідно наказу від 26.03.2010 року № 20-к (а.с.8) позивачу продовжено щорічну відпустку за період роботи з 01.04.08 року по 31.03.09 року терміном 11 календарних днів у зв'язку з перебуванням на лікарняному листку з 15.03.10 року по 25.03.9 року включно, згідно наказу від 06.05.2010 року № 25-к (а.с.9) позивачу надано щорічну відпустку за період роботи з 01.04.09 року по 31.03.10 року терміном 34 календарних днів, з 06 травня по 09 червня 2010 року включно. Згідно наказу від 10.06.2010 року № 31-к (а.с.5) позивача 10.06.2010 року звільнено з посади директора філії «Смолинський торфозавод» за одноразове грубе порушення трудових обов'язків згідно п.1 ст. 41 КЗпП України, підставою зазначено, що всупереч своїм посадовим обов'язкам, передбаченими посадовою інструкцією, через недбале виконання своїх трудових обов'язків директором філії "Смоленський торфозавод" [PERSON] не вжив заходів по відновленню повноцінної роботи філії. Не підготовлені площі по видобутку фрезерного паливного торфу. Із площі сировинної бази нетто 108 га підготовлено тільки 40 га. Не виконаний комплекс болотно-підготовчих та гідротехнічних робіт до сезону торфовидобутку. Відповідно до акт)' від 08.06.2010 року ( а. с. 42-44 ) комісія прийшла до висновку, що болотно-підготовчі і гідротехнічні роботи восени минулого року (після закінчення сезону) не проводились. В ЗВ'ЯЗКУ З тим, що була сніжна зима, сніг практично знаходився на полях і канавах до початку квітня. Тому хоч-би частково провести чистку каналів і підготовку площ до торфосезону було неможливо із-за підтоплення полів від розливу. Крім того, техніка для виконання болотно-підготовчих і гідротехнічних робіт була не відремонтована. Для того, щоб вийти на виконання плану червня місяця потрібно: терміново провести переукладку мостів на 2-3 полях, при можливості, 4 поле підготовити до видобування торфу, провести профілювання площ на 2,3,4 полях. Відповідно до акту від 10.06.2010 року (а. с.42-44) [PERSON] при звільненні з роботи ознайомився з наказом № 31-к від 10.06.2010 року , дав письмове пояснення про незгоду з наказом та відмовився отримати трудову книжку та грошовий розрахунок при звільненні. Згідно листа від 19.08.2010 року № 11/7 [PERSON] повторно було повідомлено, про те, що йому необхідно з'явитися до відділу кадрів та бухгалтерії підприємства за адресою: м. Чернігів, вул. Борисенка, 35а для отримання трудової книжки та повного розрахунку заробітної плати при звільненні. Згідно з п.1 ст.41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірвано у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків. В п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду. Актом перевірки підготовки до торфсезону філії "Смоленський торфозавод" від 08 червня 2010 року встановлено ряд порушень в діяльності філії "Смоленський торфозавод", а саме не здійснення болотно-підготовчих і гідротехнічних робіт восени минулого року (після закінчення сезону), на думку відповідача це сталося внаслідок неналежного виконання позивачем посадових обов'язків: не здійснення поточного (оперативного) керівництва філією; організації виробничої, господарської діяльності; забезпечення виконань завдань головного підприємства і саме це зазначено підставою звільнення відповідача відповідно до наказу № 31-к від 10.06.2010 року. З акту перевірки підготовки до торфсезону філії "Смоленський торфозавод" від 08 червня 2010 року вбачається, що порушення мало триваючий характер. Звільнення працівника на підставі п.1 ст.41 КЗпП України, у разі якщо порушення має триваючий характер не допускається. Факту одноразового грубого порушення трудових обов'язків позивачем відповідач не довів, крім того зі змісту наказу вбачається наявність декількох порушень позивачем трудових обов'язків визначених п. 2.1.1 Посадової інструкції директора філії "Смоленський торфозавод" державного підприємства "Чернігівторф", тому наказ Державного підприємства "Чернігівторф" № 31-к від 10 червня 2010 року про звільнення [PERSON] 10 червня 2010 року з посади директора філії "Смоленський торфозавод" за одноразове грубе порушення трудових обов'язків згідно пункту 1 статті 41 КЗпП України має бути визнаний незаконним, а [PERSON] має бути поновлений на посаді директора філії Смоленський торфозавод" Державного підприємства "Чернігівторф". В порядку ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі, суд приймає рішення про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 13280 грн. 76 коп. ( без відрахування обов'язкових платежів) ( 54 робочих дня * 245.94 грн. середньоденної заробітної плати = 13280, 76 грн.) Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих ч зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем не надано суду доказів в обгрунтування підстав завдання моральної шкоди, які зазначені в позовній заяві, тому в частині стягнення моральної шкоди суд відмовляє. Згідно з нормами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1% від задоволеної суми вимог про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, як передбачено п. а ч.1 ст. З Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито", що становить 141 грн. 31 коп. та на користь Головного управління державного казначейства України у Чернігівській області - 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ. Згідно п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді директора філії Смоленський торфозавод" Державного підприємства "Чернігівторф".

Outcome: partial