Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

10.06.2010 року до суду звернулася [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області, третя особа Київська обласна державна адміністрація в особі Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови привести у відповідність посвідчення інваліда, зобов'язання видати посвідчення та поновити права на незаконно позбавлені пільги, встановлені Законом України для ветеранів війни - інвалідів війни. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем без законних на те підстав, внаслідок порушення вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відмовлено їй у видачі посвідчення інваліда 2 групи при зміні інвалідності з 3 групи інвалідності на 2 групу інвалідності. Вона неодноразово зверталася до посадових осіб відповідача та інших органів за захистом своїх прав, але як наслідок незаконними діями посадових осіб УПСЗН в м. Славутичі її було позбавлено пільг, передбачених визначеним законодавством. 17.06.2010 року із зустрічними позовними вимогами до суду звернулося [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області до - [PERSON] про визнання недійсним посвідчення інваліда Ш групи та його вилучення. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до листів та роз'яснень Міністерства праці та соціального захисту, статус інваліда встановлюється на підставі довідки, яка містить інформацію про наказ чи розпорядження про залучення особи до складу формувань цивільної оборони. Оскільки такого наказу чи розпорядження не було пред'явлено, то у видачі посвідчення інваліда 2 групи було відмовлено. Раніше видане посвідчення інваліда 3 групи вважає виданим помилково та просить суд визнати його недійсним та вилучити його. Справи об'єднані в одне провадження та розглядаються як заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області та зустрічними позовними вимогами [PERSON] праці соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області до [PERSON] Позивач по первісному позову [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила суду, що в період з 01.05.1986 року по 04.05.1986 року вона, як працівник Чорнобильської бібліотеки у складі формувань цивільної оборони, брала участь у виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які були пов'язані з навантаженням піску в мішки для тушіння реактора 4 енергоблоку ЧАЕС. В зв'язку з виконанням цих робіт отримала інвалідність, спочатку 3 групи, а згодом їй встановлена 2 група інвалідності. Відповідачем 14.08.2007 року було видано посвідчення інваліда 3 групи серія Б № 498248 на підставі довідки [PERSON] з питань надзвичайних ситуацій № 01-08/863 від 31 липня 2007 року та відповідної довідки та акту огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності і причинного зв'язку захворювання з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Після встановлення їй актом огляду МСЕК 2 групи інвалідності, захворювання якого пов'язане з наслідками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вона у встановленому законом порядку 15.02.2010 року звернулася до відповідача за отриманням відповідного посвідчення 2 групи інвалідності, але тільки через два місяці, тобто у квітні 2010 року отримала відповідь про те, що у видачі посвідчення їй відмовлено. За захистом своїх прав зверталася до начальника [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області; [PERSON] з питань надзвичайних ситуацій в м. Києві, прокурора м. Славутича, але позитивного результату не отримала. Натомість посадові особи відповідача відправили у всі організації, які надавали їй відповідні пільги , лист про позбавлення її наданих раніше пільг як інваліду 3 групи, хоча встановленої інвалідності її ніхто не позбавляв. Свої права вважає порушеними та просить їх відновити, шляхом задоволення позовних вимог. Представники відповідача по первісному позову та позивача по зустрічним позовним вимогам у судовому засідання первісний позов не визнали у повному обсязі, просили у їх задоволенні відмовити, а зустрічні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Суду пояснили, що після звернення [PERSON] за отриманням відповідного посвідчення 2 групи, було зроблено запит до Міністерства праці та соціальної політики. Згідно отриманих роз'яснень, оскільки у документах, поданих [PERSON] відсутні відомості про залучення її до складу формувань Цивільної оборони, зокрема наказ або розпорядження, то підстав для встановлення такого статусу не було. У видачі посвідчення їй було відмовлено та запропоновано повернути раніше видане посвідчення інваліда 3 групи. Третя особа по первісному позову Київська обласна державна адміністрація в особі Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у судове засідання не з'явилася. Надіслала суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника. До суду надійшли письмові пояснення Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації у яких вони вважають, що позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області повністю обґрунтовані та такі, які підлягають задоволенню у повному обсязі. Вважають факт участі [PERSON] у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань цивільної оборони повністю підтвердженим документально та такими, які виходять із діючих на період виникнення та ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції положень законодавчих та нормативних актів , які регулювали питання діяльності Цивільної оборони СРСР. При прийнятті рішення про видачу довідки [PERSON] про підтвердження факту участі у складі невоєнізованого формування ЦО Чорнобильського району, яке виконувало завдання по навантаженню в мішки піску в кар'єрах Чорнобильського району, управління виходило з документально підтверджених фактів та висновків, отриманих в ході аналізу обставин, які знаходяться у зв'язку між причиною та наслідком. Видана [PERSON] довідка № 01-08/863 від 31 липня 2007 року повністю відповідає фактичним обставинам та підтверджує її участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі воєнізованого формування підрозділу ЦО Чорнобильського району в період з 01 травні по 04 травня 1986 року, а тому є підставою для видачі посвідчення відповідного зразка з урахуванням встановленої довідкою МСЕК групи інвалідності, з визначенням причини інвалідності. Позовні вимоги позивача [PERSON] підтримують у повному обсязі та вважають їх такими, що підлягають задоволенню. Суд, вислухавши сторони та їх представників, вивчивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] до [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області у повному обсязі та необхідності відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області до [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] - позивач по первісному позову, перебуваючи на посаді старшого бібліотекаря Чорнобильської центральної районної бібліотеки , філія с. Горностайпіль, в період з 01.05.1986 року по 04.05.1985 року приймала участь у навантаженні піску в мішки у кар'єрах м. Чорнобиля та с.Лельов, про що свідчать копія наказу № 31 від 28.04.1986 року та копія маршрутного листа , які додані до матеріалів справи. ( а.с.21,22). За виконання зазначених робіт вона отримала оплату праці у підвищеному розмірі, визначеному законодавством, про що свідчать копія табелю обліку робочого часу; копія наказу по Чорнобильській центральній районній бібліотеці № 73 від 15.12.1986 року; копія наказу Київського обласного управління культури № 138-а-к від 04.12.1991 року; копія платіжної відомості № 209-А на виплату додаткової заробітної плати за навантаження піску , які долучені до і матеріалів справи. ( а.с.23,24,25,26 ). Як видно із довідки № 915/01-12 від 08.07.2009 року, яка видана відповідно до Постанови Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 09.03.1988 року № 122, саме у зазначений період, тобто з 01.05.1986 року по 04 травня 1986 року позивачка [PERSON] була безпосередньо зайнята на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які передбачені Постановою ЦК КПРС , ради міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1497-378 та Постановою ради міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах , відповідно до списку 1.(а.с.27). Положенням про невоєнізовані формування Цивільної оборони та [PERSON] забезпечення їх матеріально - технічними засобами, введеним в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР заступника Міністра оборони СРСР від 06.06.1975 року за № 90 визначено, що невоєнізовані формування цивільної оборони в мирний час створюються для ведення рятівних та невідкладних аварійно - відновлювальних робіт у зонах ураження та катастроф. Невоєнізовані формування цивільної оборони, які можуть використовуватися у мирний час для ліквідації наслідків стихійних бід, великих аварій та катастроф , комплектуються особовим складом шляхом притягнення у зазначені формування в обов'язковому порядку робітників, службовців та колгоспників, підпорядковані начальнику Цивільної оборони району. Як видно із Розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області № 2 від 30.04.1986 року в період проведення робіт по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, необхідно було організувати всебічне забезпечення міроприємств Цивільної оборони. Прийняті рішення, розпорядження видавалися усно, не фіксувалися документально (а.с.67.68). З письмових свідчень [PERSON], який в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС працював головою виконкому Чорнобильської районної Ради народних депутатів, слідує, що невоєнізовані формування Цивільної оборони Чорнобильського районні виконували поставлені завдання по навантаженню піску у мішки у кар'єрах починаючи з другої половини квітня до 5 травня 1986 року. (а.с.69). Усі вище викладені обставини, дають суду вважати, що факт залучення позивачки [PERSON] як колишнього працівника Чорнобильської районної бібліотеки до виконання робіт - навантаженні піску в мішках для гасіння реактора саме у складі невоєнізованого формування Цивільної Оборони Чорнобильського району, в період з 01.05.1986 року по 04.05.1986 року знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи. Відповідно до акту огляду МСЕК та довідки серія КИО - 1 № 332571 від 10.02.2010 року [PERSON] встановлено 2 група інвалідності, захворювання пов'язане з роботами на Чорнобильській АЕС. ( а.с.18,19). 15 лютого 2010 року позивачка звернулася до відповідача з відповідною заявою та надала працівникам органу УПСЗН в м. Славутичі документи на встановлення 2 групи інвалідності та отримання відповідного посвідчення, як інваліда 2 групи. Відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, відповідно до п. З якого до ветеранів війни належать : учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. П. 10 зазначеного Положення визначено, що "Посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико - соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико - соціальною експертною комісією терміну чи зміні групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Отже, нормативні документи, які діють з питань видачі посвідчень такого зразка, не визначають іншого переліку документів, які повинні бути підставою для видачі такого посвідчення, окрім відповідної довідки про залучення осіб до складу формувань Цивільної оборони та довідки медико - соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності та причини інвалідності. Видана управлінням з питань надзвичайних ситуацій довідка № 01-08/863 від 31 липня 2007 року повністю відповідає вимогам, встановленим п.9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", стверджує факт залучення позивачки [PERSON] до складу формувань Цивільної оборони в період з 01.05.1986 року по 04.05.1986 року. Як слідує із тверджень третьої особи, зазначена довідка є чинною, не оскаржена у встановленому порядку та не визнавалася недійсною у встановленому законом порядку. Підставою для зміни групи інвалідності є акту огляду МСЕК та довідка серія КИО - 1 № 332571 від 10.02.2010 року, які також чинні, не оскаржувалися у встановленому порядку та не визнавалися недійсними. Проаналізувавши подані позивачем документи, суд прийшов до висновку, що видана йому довідка № 01-08/863 від 31 липня 2007 року у повному обсязі підтверджує її участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної Оборони, що в повній мірі відповідає вимогам та змісту п.9 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Як видно із досліджених у ході судового засідання матеріалів справи, посадові особи відповідача [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області внаслідок не виконання вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 Положення, грубо порушили права позивачки на отримання посвідчення інваліда 2 групи встановленого зразка, а тому їх дії повинні бути визнані судом неправомірними. Судом встановлено, що заступником начальника [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області не тільки безпідставно відмовлено у видачі посвідчення встановленого зразка ( а.с.10), а й як свідчить копія листа № 1-13/299 від 14.04.2010 року відповідно до листа Головного управління праці та соціального захисту населення Київської облдержадміністрації № 05/661 від 15.03.2010 року надано вказівку начальникам підприємств комунального господарства. [PERSON] Пенсійного Фонду України в м. Славутичі та іншим обслуговуючим організаціям про припинення надання пільг [PERSON] так як вона не має права на отримання пільг згідно з Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Рішення відповідача про припинення надання пільг суду не пред'явлено, а тому припинення надання пільг позивачці відбулося за листом посадової особи відповідача, а не відповідним рішенням державного органу, яке може оскаржитися у встановленому законом порядку. Ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема може бути : визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, а також відшкодування збитків та завданої шкоди. Досліджені судом у ході судового розгляду справи письмові докази позивача безсумнівно підтверджують факт участі позивачки у період з 01 травня 1986 року по 04 травня 1986 року у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної Оборони, а відтак і встановлення відповідної групи інвалідності внаслідок виконання цих робіт та захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що беззаперечно дають право позивачеві на отримання пільг згідно з положеннями, визначеними Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як інваліду війни. Посилання посадової особи відповідача на лист Головного управління праці соціального захисту населення Київської облдержадміністрації, як на підставу при позбавленні пільг позивачки, не може бути визнаний судом як забезпечення правомірності дій відповідача, так як листи носять інформаційно - методичний характер і не можуть бути використані як підстава для прийняття рішення про встановлення чи - відмову у встановленні статусу ветерана війни, встановленого Законом України. Враховуючи, що норма п.9 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чітко встановлює, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали-інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, яка у встановленому порядку не визнавалася неконституційною та зміни до неї не вносилися, суд вважає необґрунтованим прийняття рішення заступником начальника [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області викладене у листі № 1-13/299 від 14.04.2010 року (а.с.95) про припинення надання пільг позивачці [PERSON] Таким чином, оскільки дане порушення вимог чинного законодавства має очевидний характер та порушує гарантовані Конституцією України права громадян на соціальне забезпечення, то позовні вимоги про зобов'язання відповідача поновити незаконно позбавлених пільги, як інваліду 2 групи, який має право на пільги, встановлені Законом України для ветеранів війни - інвалідів війни з 15.02.2010 року підлягають задоволенню у повному обсязі. Як видно із наданих суду листів підприємств (а.с.94,97,98), внаслідок незаконного позбавлення пільг, позивачці спричинено шкоду у вигляді додаткових витрат на оплату ' за електроенергію, житлово - комунальних послуг та не отримання нею встановлених Законом надбавок та доплат до пенсії. Ст.1174 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень відшкодовується державою або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. За таких обставин вимоги позивачки про здійснення відшкодування спричинених їй збитків, шляхом проведення відповідних перерахунків підлягають також задоволенню у, повному обсязі. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області до [PERSON] про визнання недійсним посвідчення інваліда Ш групи та його вилучення у повному обсязі, суд виходив із такого. Ч.З ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Посвідчення інваліда 3 групи серії Б № 498248 видано відповідачем по первісному 1 позову та позивачем по зустрічній позовній заяві [PERSON] праці та соціального їі захисту населення в м. Славутичі Київської області [PERSON] 14.08.2007 року. В обґрунтування своїх позовних вимог, заявник наводив як підстави для визнання посвідчення інваліда війни та необхідності його вилучення виключно листи-у Міністерства праці та соціального захисту населення, якими установлено, що статус інваліда встановлюється на підставі довідки, в якій повинна міститися інформація про наказ чи залучення особи до формувань Цивільної оборони, займану посаду та документів про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на і Чорнобильській АЕС, зокрема листа № 804/0/15-07/014 від 24.12.2007 року, який за його ж твердженням втратив чинність на підставі листа Міністерства праці № 631/0/15-09/04 від 25.05.2009 року, роз'яснення головного управління праці та соціального захисту населення № 05/661 від 15.03.2010 року та листа Міністерства праці та соціальна політики України від 01.03.2010 року № 164/0/15-19/014. Питання про визнання виданого 14.08.2007 року посвідчення інваліда 3 групи недійсним та вилучення його стало тільки після звернення [PERSON] про зміну групу інвалідності. Законодавчими та нормативними документами, які були чинні на час виникнення спірних відносин про видачу посвідчення і на даний час, та які регулюють відносини у даній сфері є : Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Постанова Кабінету міністрів України № 302 від 12 травня 1994 року. Відповідно до п.9 ч.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа : осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Отже, діючі законодавчі та нормативні акти не встановлюють переліку документів, визначеного у зазначеному [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області листі Міністерства праці та соціальної політики, а тому суд знаходить усі підстави вважати зазначений лист таким, що протирічить діючим нормативно - правовим актам та застосуванню не підлягає. Указом Президента України від 03.10.1992 року за № 493 "Про державну реєстрацію нормативно - правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", встановлено, що нормативні акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи і законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації в Міністерстві юстиції України. Оскільки листи за своєю правовою природою не є нормативно - правовими актами, тому можуть мати виключно роз'яснювальний та рекомендаційний характер. Встановлення нових правових норм, зокрема визначення переліку документів, який протирічить діючим законодавчим та нормативним актам, є порушенням законодавства про державну реєстрацію, а тому застосування [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області при вчиненні своїх повноважень не можуть бути визнані судом правомірним. Ст.8 ЦПК України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України, Законів України та міжнародних договорів. Суд застосовує інші нормативно - правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноваження та у спосіб, що встановлюється Конституцією та Законами України. Ч.1, 2 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвижчу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції Україні і повинні відповідати їй. Ч.4 ст.8 ЦПК України передбачено, що у разі невідповідності правового акту Закону України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Виходячи з вищевикладеного, застосуванню до спірних відносин з питань видачі посвідчення інваліда 2 групи позивачці [PERSON] застосуванню підлягають саме норми Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Постанова Кабінету міністрів України № 302 від 12 травня 1994 року, а не листів на які посилається відповідач по первісному позову та позивач по зустрічним позовним вимогам [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області. Оскільки ніяких інших доказів визнання недійсності посвідчення Ш групи інвалідності та необхідності його вилучення, окрім зазначених вище листів, суду не надано, то підстав для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області до [PERSON] немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved