Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

В січні 2009 року [PERSON] звернувся в суд до TOB „ВВ з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою. Позивач зазначав, що 14.08.2008 року близько 15год.20 хв. він на належному йому автомобілі „ЗИЛ-138, д/н [NUMBER] їхав у с.Сухий Лиман Овідіопольського району Одеської області. При проїзді перехрестя вул.Чорноморців відбулося зіткнення його автомобіля з автомобілем МАЗ 5432-03, д/н [NUMBER] , який належить ТОВ „ВВ, під керуванням [PERSON] , який знаходиться у трудових право відношеннях з ТОВ «ВВ». Винним у дорожньо-транспортній пригоді був визнанний [PERSON] , який порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, що підтверджуєтся копією постанови Корабельного районного суду м.Миколаєва від 19.09.2008р. про притягнення його до адміністративної відповідальності. Внаслідок зіткнення автомобіль позивача одержав механічні ушкодження. Вартість відновлювального ремонту відповідно до Висновку спеціаліста № 192/2008 складає 7695.28 гривень. Крім того, ним додатково були оплачені послуги спеціаліста, який надав Висновок, за договором у сумі 500, 00 грн. Сума невідшкодованої матеріальної шкоди складає 8195.28 гривень., яку позивач просить стягнути з відповідача. Посилаючись на вказані обставини і те, що відповідач добровільно не бажає відшкодовувати матеріальні збитки, просив позов задовольнити. Внаслідок того, що позивачу були заподіяні моральні страждання, які він зазнав у зв`язку з необхідністю відновлювального ремонту та неможливістю використовувати транспортний засіб, він просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює в 5000 грн., а також просить стягнути судові витрати в розмірі 362,00 грн. В подальшому надавав зави про збільшення позовних вимог, пов`язаних з витратами на правову допомогу. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 7695,28 гривень, 500 гривень витрачених на спеціаліста, 5000 гривень моральної шкоди, 4000 гривень витрат на правову допомогу, а всього 17195,28 грн. та судові витрати 362,00 гривень. Представник відповідача\~позов не\~визнав,\~пояснивши,\~що зазначену\~дорожньо-\~транспортну угоду\~він не\~допускав,\~а вартість\~відновлювальних робіт,\~яку нарахувала\~позивачу фірма\~з оціночної\~діяльності,\~завищена;\~машина позивача\~не варта\~таких витрат. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить підтвердження про вручення рекомендованого листа, будь-яких заяв від нього не надходило. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.09. 2008 року по адміністративній справі №3-12102/2008 дорожньо- транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.13.1 Правил дорожнього руху, тому він був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 68 грн., який він сплатив, що підтверджується квитанцією № 253 від 07.10.2008 р. Постанова в зазначеній справі набрала законної сили, а тому у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає встановленим факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , який порушив Правила дорожнього руху. Згідно з наказом №14.08-01 від 14.08.2008р, виданого директором TOB „ВВ водій [PERSON] був закріплений за автомобілем „МАЗ д/н [NUMBER] , з напівпричепом, д/н [NUMBER] . Як вбачається з подорожнього листа № 481800 від 14.08.2008р. та посвідчення про відрядження №536 саме [PERSON] керував зазначеним автомобілем. У відповідності до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок зіткнення декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки транспортний засіб належить TOB „ВВ на праві власності, а [PERSON] знаходився з ТОВ «ВВ» у трудових правовідносинах, позивач вірно звернувся з позовом саме до ТОВ „ВВ, оскільки відповідно до ч.І ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Приказом директора ТОВ „ВВ № 33/1-к від 15.09.2008 р. [PERSON] було звільнено з займаної посади за власним бажанням з 15.09.2008 р. Відповідно до висновку спеціаліста № 192/2008 від 21.08.2008 р. по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріальної шкоди, спричиненного власнику автомобіля ЗИЛ 138, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, розмір матеріальної шкоди складає 7695, 28 грн. За надання висновку спеціаліста позивачем [PERSON] було сплачено 500 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №50 від 04.09.2008р. Відповідач проти зазначеної суми заперечував, але доказів про те, що сума завищена не надав. Позивачем було доведено, що пошкодження вказані у висновку спеціаліста, відображені правильно і повно, а тому сума збитку підлягає стягненню з відповідача в повному об`ємі. Таким чином суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову в частині матеріальної шкоди у розмірі 7695, 28 грн. у відповідності до ст. ст.1166, 1172, 1187, 1188 ЦК України. Вирішуючи питання\~про відшкодування\~компенсації за\~заподіяну моральну\~шкоду,\~суд виходить\~з вимог\~ст.1167\~ЦК України,\~відповідно до\~якої,\~моральна шкода,\~заподіяна громадянину\~діями іншої\~особи або\~організацією,\~які порушили\~його законні\~права,\~відшкодовується особою\~або організацією,\~що заподіяли\~шкоду. Позивач пред`явив вимоги про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 гр. посилаючись на те, що певний час він не міг користуватися пошкодженим автомобілем, чим було порушено його режим роботи. Суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 500 грн., оскільки суд вважає достатніми для поновлення його порушеного права на відшкодування моральної школи з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, ступені вини відповідача та обставин справи. В частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. суд вважає за необхідне задовольнити їх частково в сумі 850 гривень 80 копійок, виходячи з того, що граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006р. № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їк компенсації за рахунок держави. Відповідно до\~ст.88\~ЦПК України\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~у відповідності\~до пропорційно\~задоволених позовних\~вимог понесені\~судові витрати\~у сумі\~128,\~96\~грн.

Outcome: partial