overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 08.05.1993 року, актовий запис № 834. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - Костянтина, [INFO] та доньку -Анастасію, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинили своє існування з лютого 2009 року, в сім»ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань, втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу. Вказала, що примирення між ними не можливе. Просила витрати за розірвання шлюбу покласти на відповідача. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у зворотньому поштовому повідомленні, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи даних та доказах. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 0 8.05.1993 року, Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 834. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] 0.0. про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою по справі зареєстрували шлюб 26.02.2008 року актовий запис № 201. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - Івана, [INFO]. Зазначає, що почуття взаємоповаги і взаємопорозуміння відсутнє. Спільне господарство не ведеться, в сім'ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Шлюбні відносини припинили своє існування з вересня 2009 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати, витрати за отримання свідоцтва покласти на нього. Доповнив, що примирення між ними не можливе. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги визнала, не заперечували проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 26.02.2008 року в Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 201 (а.с.4). Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на нього, як повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивач зазначив, що він є сином позивача, з якого до його повноліття стягувалися аліменти. [PERSON] є студентом І курсу фінансового факультету денної форми навчання Харківського національного економічного університету, змушений оплачувати кошти за навчання, проїзд, проживання у гуртожитку, придбання продуктів харчування. В цьому зв?язку позивач просив стягнути аліменти з відповідача на свою користь на період навчання до досягнення ним віку 23 років в розмірі 500 грн. щомісяця. Відповідач проти позову заперечує і показав що 500 грн. щомісяця він не в змозі виплачувати позивачці, а зможе тільки 300 грн. і не заперечує проти стягнення з нього вказаної суми . Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі є сином відповідача. [PERSON] є студентом І курсу фінансового факультету денної форми навчання Харківського національного економічного університету, оплачує кошти за навчання, проїзд, проживання у гуртожитку, придбання продуктів харчування. Згідно з довідкою № 7263 від 27 жовтня 2009 року, [PERSON] є студентом І курсу фінансового факультету денної форми навчання Харківського національного економічного університету. Вартість навчання становить 8370 грн.. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: Стан здоровя та матеріальне становище дитини. Стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Інші обставини, що мають істотне значення . З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, він в змозі надати матеріальну допомогу в сумі 300 грн. щомісяця.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин того, що вони не зійшлися характерами, часто сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. З липня місяця 2010 разом не проживають. В цьому звязку позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням справу заслухати у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 1996 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, намагання суду примирити подружжя успіху не мали, а тому зберегти сімю не вбачається можливим. Суд вважає необхідним при оформленні розірвання шлюбу витрати покласти на відповідача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - управління Пенсійного Фонду України в Новопсковському районі в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо не здійснення йому перерахунку пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст. 40,42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"; зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у Новопсковському районі провести перерахунок та виплату йому пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік , в якому заробітна плата склала 1650 грн. 43 коп., починаючи з 30.07.2010 р. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він у липні 2010 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії , так як він після призначення пенсії продовжував працювати більше 24 місяців. При здійсненні перерахунку пенсії відповідач врахував показник середньої заробітної плати працівників на застраховану особу по Україні за 2007 рік, чим порушив вимоги ч.І ст. 40 зазначеного Закону, та не взяв до розрахунку показник середньої зарплати за календарний рік, що передує року перерахунку, тобто за 2009 рік. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує, посилаючись на те, що після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення деяких змін до законодавчих актів України», яким були внесені зміни до ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», фактично відсутня правова норма, що визначає право на проведення перерахунку пенсії та порядок перерахунку. За таких обставин, відповідач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] Зіаддіна Гурбан Огли про розірвання шлюбу. Свій позов вона обґрунтувала наступним: 12 квітня 1996 року між позивачем та відповідачем, відділом реєстрації актів громадського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений запис № 143. Із-за психологічної несумісності, характерів створити міцну сімю не вдалося. Різні погляди на життя, світобачення негативно впливали на відносини, на заміну відчуттям любові та пошани прийшло нерозуміння та незадоволеність один одним. Між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки і розбіжності з різних причин. Спільне господарство сторонами не ведеться. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Примирення між сторонами неможливе, оскільки сімя розпалась остаточно та не може бути відновлена. Шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами не можливе, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання зявилась позовні вимого підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, ознайомившись та дослідивши наявні матеріали справи і надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 1996 року між позивачем та відповідачем, відділом реєстрації актів громадського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений запис № 143. Із-за психологічної несумісності, характерів створити міцну сімю не вдалося. Різні погляди на життя, світобачення негативно впливали на відносини, на заміну відчуттям любові та пошани прийшло нерозуміння та незадоволеність один одним. Між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки і розбіжності з різних причин. Спільне господарство сторонами не ведеться. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Примирення між сторонами неможливе, оскільки сімя розпалась остаточно та не може бути відновлена. Шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами не можливе, тому позивач просить розірвати шлюб. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб між жінкою та чоловіком ґрунтується на їх доброї волі. Відсутність бажання одного із подружжя припинити шлюбні відносини є підставою для припинення таких відносин за умов неможливості одну зі сторін змушувати перебування в сімейних стосунках з іншою. Підстав для відмови в розірвання шлюбу передбачених ч. 2, ст. 110 Сімейного Кодексу України судом встановлено не було.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якої просила встановити факт , що її батько [PERSON] та її мати [PERSON] на момент смерті матері являлися подружжям. В своєї заяві [PERSON] пояснила, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження. У 1937 році між батьками заявниці було укладено шлюб. Після смерті батьків вона звернулася до нотаріуса з наміром прийняти спадок від батьків, для чого їй знадобилося свідоцтво про шлюб, яке було втрачено. У 2009 році [PERSON] звернулася з запитом до відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, де було зареєстровано шлюб її батьків, але їй було повідомлено , що архів за 1937 рік не зберігся і ніяких відомостей їй надати не зможуть, що підтверджується відповідними повідомленням № 763/07-22 від 211.05.2009 року. Заявниця також вказує, що доказом того що її батьки перебували в шлюбі є копії їх паспортів в яких є штамп про реєстрацію шлюбу. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що відповідно до законодавства України суди можуть встановлювати факти що мають юридичне значення для реалізації конституційних прав громадян, коли відсутні необхідні правовстановлюючі документи і судове рішення є єдиним засобом захисту їх інтересів з метою подальшої реалізації субєктивних прав. Вказане, зумовлює необхідність в судовому порядку встановлювати факт що має юридичне значення. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала. Від представника зацікавленої особи: Третій Приморський відділ реєстрації актів цивільного стану до суду надійшла заява про підтримку заявлених вимог та прохання слухати справу за відсутністю їх представника. Суд, заслухавши пояснення та оцінивши доводи заявниці, заслухавши пояснення свідків [PERSON], [PERSON] перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про можливість задоволення заявленої вимоги, виходячи із нижченаведених обставин. Так , в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження. У 1937 році між батьками заявниці було укладено шлюб. Після смерті батьків вона звернулася до нотаріуса з наміром прийняти спадок від батьків, для чого їй знадобилося свідоцтво про шлюб, яке було втрачено. У 2009 році [PERSON] звернулася з запитом до відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, де було зареєстровано шлюб її батьків, але їй було повідомлено , що архів за 1937 рік не зберігся і ніяких відомостей їй надати не зможуть, що підтверджується відповідними повідомленням № 763/07-22 від 211.05.2009 року. Доказом того, що її батьки перебували в шлюбі є копії їх паспортів в яких є штамп про реєстрацію шлюбу. Відповідно п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає вправи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо підтвердження факту родинних відносин між фізичними особами необхідне заявникові для одержання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію та інші.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

28.07.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 04.11.2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у виконкомі Коліївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 4. За період проживання у шлюбі у них народились син - [PERSON]. [INFO], та дочка - [PERSON] ,[INFO]. Проте спільне життя з відповідачем не склалось.В сім»ї постійно виникають сварки та конфліктні ситуації.Чоловік зловживає спиртними напоями.Пропиває предмети домашнього побуту.Ображає її нецензурними словами.Фактично шлюбні відносини і ведення спільного господарства вони припинили. Вказані обставини змусили позивачку звернутися до суду з даним позовом. Просить розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб. Просить звільнити її від судових витрат при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання з»явилась,позовні вимоги повністю підтримала, на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з»явився,хоча був повідомлений про деньлас та місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву про визнання позову і розгляд справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, оскільки подальше збереження сім'ї є дійсно неможливим і розірвання шлюбу цілком відповідатиме інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 28 червня 1995 року та визнати за ним, спадкоємцем за законом, право власності на 1\\3 частини квартири [ADDRESS], вартістю 10706 грн., що належав [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло №542 від 16 жовтня 1993 року посилаючись на те, що після смерті матері залишилось спадкове майно, яке позивач фактично прийняв оскільки постійно проживав з нею, доглядав її, після смерті поховав на сільському кладовищі. У нього на руках знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно, але, звернувшись до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено в зв'язку з тим, що в свідоцтві про його народження прізвище матері та по батькові записано "Свйонтик Ганна Вікентійовна", а в свідоцтві про смерть матері її прізвище та по батькові записано "Свентек Ганна Вікентіївна", однак рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 12 травня 2010 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує, претензій до спадкового майна не має. Суд заслухавши покази позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №325635 доведено, що [PERSON] померла 28 червня 1995 року; рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 12 травня 2010 року доведено встановленням факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про право власності на житло №542 від 16 жовтня 1993 року згідно якого [PERSON] належало право власності на 1\\3 частини квартири [ADDRESS], яка складаються з приміщень: коридору 17-1, кімнати 17-2, кухні 17-3, к ладової 17-4, санвузла 17-5, загальною площею 36.0 кв.м., житловою площею 19 кв.м., довідкою голови вуличного комітету №733 від 10 липня 2010 року про те, що [PERSON] після смерті матері проживав в її квартирі, інші спадкоємці спадкове майно не приймали та на нього не претендують. Таким чином доведено, що перешкод у встановленні факту прийняття спадщини та визнання за позивачами права власності на неї не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка просить встановити факт прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 7 жовтня 2009 року та визнати за нею, спадкоємицею за законом, право власності земельну ділянку площею 3.0667га, що розташована на території Скаржинецької сільської ради с. Скаржниці, Хмільницького району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ №377722, виданого на підставі рішення розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 9 червня 2008 року за №335, посилаючись на те, що після смерті батька залишилось спадкове майно, яке позивачка фактично прийняла так як у неї на руках знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно. Однак, коли вона звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини, їй відмовили в реєстрації, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини і тому вона змушена звернутись до суду. Окрім позивачки, інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON], немає. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення, претензій до спадкового майна не має. Суд, заслухавши покази представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, поскільки свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 153317 доведено, що [PERSON] помер 7 жовтня 2009 року; державним актом на право приватної власності на землю, серії ЯЖ №377722, виданим на підставі рішення розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 9 червня 2008 року за №3351, доведено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 3.0667га, що розташована на території Скаржинецької сільської ради с. Скаржниці, Хмільницького району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва; довідкою №840, виданою головою вуличного комітету, доведено, що позивачка [PERSON] дійсно здійснювала догляд за своїм батьком [PERSON] Таким чином доведено, що перешкод у встановленні факту прийняття спадщини та визнання за позивачкою права власності на неї не має. Суд вважає за можливе постановити рішення при попередньому слуханні справи в силу п.4 ст. 130 та п.4 ст. 174 ЦПК України.

Outcome: approved