overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилося після смерті 25.03.2002 року її матері, [PERSON] Вказує, що до складу спадкового майна входить - майновий пай розміром 622 гривні, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧВ № 6/1-4 000450 та право на земельну частку (пай), розміром 0,95 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 13\~788 гривень, яке згідно сертифіката на право на земельну частку пай серії ЧВ №0066301 належали [PERSON], яка померла 25.03.2002 року. Зазначає, що після смерті матері, [PERSON],спадкоємцем за законом є вона, [PERSON], та її сестра [PERSON], що підтверджується довідкою №844 від 05.10.2010 року виданою виконкомом Южинецької сільської ради. Вказує, що вона в управління та володіння спадковим майном вступила своєчасно, але оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. Позивачка в попереднє судове засідання не зявилась, однак звернулась до суду з заявою про підтримання позову в повному обсязі та просила справу розглянути в її відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з відповідною заявою про визнання заявлених позивачкою вимог та просили справу розглянути за її відсутності. Так в судовому засіданні встановлено, 25.03.2002 року в с. Ставчани Кіцманського району Чернівецької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 078328 від 26.03.2002 року. Після її смерті спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою №844 від 05.10.2010 року виданою виконкомом Южинецької сільської ради. Також встановлено, що до спадкового майна входить: майновий пай розміром 622 гривні, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧВ № 6/1-4 000450. та право на земельну частку (пай), розміром 0,95 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 13\~788 гривень, яке згідно сертифіката на право на земельну частку пай серії ЧВ №0066301 належали [PERSON], яка померла 25.03.2002 рокую. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховую наведене, ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 328, 392, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

17.11.2009 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 грудня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, шлюб у них повторний. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося, оскільки у них з відповідачем різні погляди на життя. Спільних інтересів не мають. Спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати по розірванню шлюбу покласти на неї. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує,. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 25.12.1998 року зареєстрували шлюб у Красноармійському міському відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому, актовий запис №471 (а.с.6), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з причини відсутності взаєморозуміння, а також того, що спільних інтересів не мають. Сторони спільне господарство не підтримують, проживають окремо, примирення між ними неможливо. Відповідно до ст. 110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Витрати, повязані з розірванням шлюбу слід покласти на позивачку. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Кіцманського БТІ, Відділу Держкомзему в Кіцманському районі про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 квітня 2010 року в с. Іванківці Кіцманського району Чернівецької області померла його бабуся [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, яке знаходиться в с. Іванківці Кіцманського району Чернівецької області, спадкоємцями якого по заповіту являються позивач та відповідачі по справі, які відмовились від своїх часток на користь позивача. Інших спадкоємців, ні по закону, ні по заповіту немає. В управлінням спадковим майном позивач вступив своєчасно, тому що проживає в цьому будинку та хоронив свою бабусю. Однак, позивач хоче оформити право власності на спадкове майно, але в цьому господарстві є самочинно зведена літня кухня, яка не чинить ніяких перешкод сусідам, не порушує архітектурну забудову села, а тому просить задовольнити позов. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі позов визнали повністю та не заперечують проти його задоволення. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовомузасіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 15, 16, 373, 374, 392, 1258, 1268 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

16 червня 2010 року орган опіки та піклування Комсомольського району м. Херсона звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батько вихованням дитини не займається, зловживає спиртними напоями, не сприяє розвитку дитини, не турбується про його здоров»я. Хлопчик має багато пропусків школи без поважних причин. В 2008 році органи опіки звертались до суду з заявою про позбавлення батьківських прав відповідача, але рішенням суду дитину залишено батькам, але останній висновків не зробив, поведінку не змінив. В зв»язку з чим орган опіки та піклування Комсомольського району м. Херсона просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на користь опікуна на утримання дитини у розмірі, визначеному чинним законодавством. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги уточнила та просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], оскільки він вихованням та утриманням дитини не займається тривалий час . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню частково. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку їх ухилення від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитиною не опікується, повністю самоухилився від виховання дитини. Батько не цікавиться духовним та фізичним розвитком дитини. Данні факти підтверджуються дослідженими доказами по справі. Згідно висновку органів опіки та піклування Комсомольського району м. Херсона № 6-09-204 від 11.06.2010 року позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO] є доцільним. На підставі викладеного, суд вважає вимоги органу опіки та піклування обґрунтованими, оскільки ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23240,39 доларів США та 16081.16 гривень штрафу та пені, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 30.01.2008р. був укладений кредитний договір № СL-008/032/2008. Згідно з кредитним договором позивач надав відповідачу кредит в сумі 24762,38 доларів США. Відповідач в свою чергу зобовязався прийняти, належним чином використовувати та повернути позивачу вказані кредитні кошти до 30.01.2014р. зі сплатою 10,49 % річних за його користування. Позивач свої зобовязання по договорам виконав, натомість відповідач, свої зобов'язання по договорам належним чином не виконав, в результаті чого має прострочен;, заборгованість по кредиту яка станом на 19.06.2009р. становить 23240,39 доларів США та 16081 гривень штрафу та пені. З судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відоповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи; суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. 30.01.2008р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір СL- 008/032/2008. Згідно розрахунку заборгованість за кредитом станом на 19.06.2010р. складається 22286,07 доларів США - суми заборгованості по кредиту, 954,32 доларів США- сума відсотків несплачених за користування кредитом. 15631,16 гривень - пені за прострочення виконання зобовязань, 450 гривень - штрафних санкцій, а всього 23240,39 доларів США та 16081.16 гривень Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір умовах, становлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та проценти. Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернень частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того з відповідачів на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою, в якій зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них 05.02.2010 року народився син [PERSON]. Неповнолітній син в даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від його матеріального утримання. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням виконувати покладені на нього обов»язки по матеріальному забезпеченню та вихованню дитини. Однак, незважаючи на її звернення відповідач не надавав і не надає коштів на утримання сина. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб в нього на утриманні не має. Відповідач працевлаштований , а тому має можливість сплачувати аліменти. Посилаючись на ці обставини, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що вона ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і на кошти , які вона отримує не має можливості забезпечити дитину всіма необхідними речами. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та додатково пояснив, що він працевлаштований, на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, стан його здоров»я задовільний. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що за час спільного проживання у них 05.02.2005 р.н народився син [PERSON]. Суд визнав, що в даний час відносини між сторонами ускладнилися; вони проживають окремо, неповнолітній син перебуває на утриманні позивачки. Суд вважає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Згідно ст. 182 Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу При визначенні розміру аліментів суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини та відповідача, відсутність в останнього інших дітей та осіб, яких він зобов'язаний утримувати і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на дитину щомісячно в розмірі 1/3 від його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Позивачка звернулася до суду з вимогами - 30.09.2010 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України На підставі наведеного, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 1990 року. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що подружнє життя не склалося через неприязне відношення відповідача до нього. Між ними часто виникали конфлікти і через неможливість знайти взаємопорузміння, в 2003 році вони припинили підтримувати подружні відносини, перестали вести спільне господарство, стали проживати окремо та перестали спілкуватися. В судовому засіданні позивач позов підтримав, давши пояснення аналогічні наведеним, і доповнив, що сімя розпалася давно, поновити її неможливо, на даний час він підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою та має намір повторно зареєструвати шлюб. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, який був, також, допитаний судом як свідок, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задоволити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сімєю. З 2003 року сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сімї. Сторони стали чужими один одному. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Крім цього, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO] яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. [PERSON] добровільно надавав допомогу, однак цих коштів не вистачає для утримання та виховання дитини. Відповідач працездатний, інших утриманців у нього не має, а тому просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дочки\~в розмірі, по 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожитковового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги змінила та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі, по 300 гривень щомісячно до\~повноліття дитини. Відповідач в судове засідання\~тричі не зявлявся, хоча завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило Суд,\~заслухавши позивачку,\~дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком\~малолітньої дочки\~[PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження дитини, однак, допомога, яку надає відповідач\~є недостатньою для утримання та виховання дитини. В судовому засіданні досліджено: свідоцтво про народження\~[PERSON] серії 1-МИ № 0158495 від\~27 грудня 2005 року, з якого видно, що батьком дитини є відповідач [PERSON]Є та довідка видана виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, від\~22 липня 2010 року, згідно якої малолітня дитина\~[PERSON]проживає та знаходиться на утриманні позивачки\~[PERSON] Суд виходячи виключно з інтересів малолітніх дітей, вважає, що відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON] 08.09.2010р. звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], 27.04.1993р.н„ в розмірі 1500грн. щомісячно. У позові вказує на те. що в 2008 році шлюб між ними з відповідачем розірвано 2008 році, з того часу вони проживають окремо. Неповнолітня донька навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на денній бюджетній формі навчання. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач дитиною не цікавиться, матеріально не допомагає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшила розмір позовних вимог, просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 470грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування вимог покликається на вказані у позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 470грн. щомісячно. Суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову та розглянути справу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON] колишнє подружжя, вони є батьками неповнолітньої [PERSON], 27.04.1993р.н. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, працює, на утриманні інших неповнолітній дітей чи осіб не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача. Відповідач позов в розмірі 470грн. аліментів на місяць визнав. Визнання ним позову не суперечить закону, не порушує, права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийняте судом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], 27.04.1993р.н., в розмірі 470грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.09.2010р. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 51грв. та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Відповідно до ст. З 67 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що на підставі договору дарування від 12 липня 2000 року йому належить на праві власності будинковолодіння № 19 по вул..Залізничній в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області, в якому крім нього та двох неповнолітніх дітей зареєстрована, але не проживає близько одного року, його бувша дружина відповідачка по справі [PERSON] Просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним будинком. В судовому засіданні позивач позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю. Вислухавши позивача та відповідачку, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідачка повністю визнала позов і відповідно до ст.71,72 ЖК України її може бути визнано втратившою право користування будинком позивача, будь-які права, свободи чи інтереси інших осіб в даному випадку не порушуються, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинковолодінням № 19 по вул.Залізничній в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області.

Outcome: approved