overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить надати їй додатковий строк достатній для звернення до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті - [PERSON], померлої 15.01 Л997 року. У судовому засіданні позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з вимогами позивача згоден повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач згідно рішення Кіровського районного суду м. Донецька № 2о-205-2008 року від 15 серпня 2008 року, [PERSON] [INFO], яка мешкала с. Риб'ячнцеве Новопсковського району Луганської області , померла 15.01.1997 року, згідно свідоцтва про смерть І-ЕД № 067209 виданого 22 січня 1997 року, є рідною сестрою [PERSON] [INFO]. Після смерті сестри відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 5,82 умовних кадастрових гектара, розташованої на території [PERSON] сільської ради, згідно до сертифікату на право власності серія ЛГ № 003655, та згідно запису у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку пай за № 84 від 30 серпня 2006 року. Позивач являється спадкоємицею за законом другої черги, спадкоємців першої черги та за заповітом не має. Судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не надала заяву до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, у звязку із чим не змогла оформити належним чином свідоцтво про право власності. Причиною пропуску встановленого законом строку зявилося те, що позивач знаходиться в похилому віці, проживає далеко, часто хворіє, спочатку не могла знайти документи на спадщину, потів в 2008 році звернулась до суду для встановлення факту родинних відносин з померлою сестрою, так як через органи РАЦС не змогла знайти свідоцтво про народження сестри. У відповідності зі ст.1272 ч.З ЦК України - за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтованні, доказово підтверджені матеріалами справи й не спростовані відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

24.06.2010 року [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій прохав встановити, що правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право на майновий пай № 529, видане агрофірмою «Відродження» 20 лютого 1996 року на ім»я [PERSON], належить його матері [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. Мотивував тим, що через помилкове написання по батькові спадкодавця в зазначеному документі - «Омельянівна» замість вірного «Омелянівна»», а також через відсутність Свідоцтва про майновий пай нового зразка Градизька державна нотаріальна контора відмовила йому в оформленні свідоцтва про право на спадщину на майновий пай померлої. В судове засідання [PERSON] не з»явився. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що заявлені вимоги підтримує. Представники заінтересованих осіб - Градизької державної нотаріальної контори, Погребівської сільської ради, Агрофірми «Вересень» в судове засідання не з"явилися. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, вказали, що заперечень щодо задоволення заяви не мають. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. Згідно паспорта серії КН № 422295 [PERSON] народилася 7 травня 1928 року в с. Погреби Глобинського району. Померла в цьому ж селі 24 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 031518, виданим 25.11.2005 року Погребівською сільською радою. Заявник, згідно його свідоцтва про народження серії ІУ-УР № 2029719, виданого 1 серпня 1962 року Погребівською сільською радою, є сином померлої. В названих документах [PERSON] вказана по батькові як Омелянівна. В свідоцтві про право на майновий пай № 529, виданому 20.02.1996 року агрофірмою «Відродження» на її ім»я, по батькові зазначено, як Омельянівна, що суперечить даним свідоцтва про народження та паспорта названої особи. Це і стало однією з причин відмови Градизької держнотконтори у видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину на померлої. Відповідно до п.6 ч.І ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до книги «Власні імена людей», 2000 року випуску, видавництво Київ, «Наукова думка», відоме ім»я Омелян, розмовне - Омелько. Аналогічне російське ім»я - «Емельян» (стор. 8 6) Встановивши, що написання по батькові спадкодавця [PERSON] в Свідоцтві про право на майновий пай № 529, виданому агрофірмою «Відродження» 20 лютого 1996 року є помилковим (написано в російській транскрипції), а одержання нового документу з правильним написанням по батькові через смерть особи є неможливим, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі необхідне заявнику для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою по справі зареєстрували шлюб 05.11.2007 року , актовий запис №1. Від шлюбу спільних дітей не мають. Оскільки почуття взаємоповаги і взаємопорозуміння відсутнє. Спільне господарство не ведеться, в сім'ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Шлюбні відносини припинили своє існування з 28.11.2009 року. Ухвалою суду від 16.02.2010 року за клопотанням відповідачки сторонам надавався строк для примирення в шість місяців. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати, витрати за отримання свідоцтва покласти на нього. Доповнив, що примирення між ними не відбулося , у нього є інша жінка. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги не визнала, заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 05.11.2007 року в Виконкомомі Дрімайлівської сільської ради, Куликівського району , Чернігівської області, Україна, актовий запис № 1 (а.с.4), спільних дітей не мають. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не відбулося і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що на протязі двох останніх років у відносинах з відповідачем стали виникати непорозуміння, які призвели до погіршення подружніх стосунків, що призвело до розпаду сімї, в звязку з чим мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивачка зазначила, що з відповідачем досягнуто угоди про місце проживання їх сина - [PERSON], [INFO], що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. В попереднє судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, згідно з якими позивачка на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що достатні підстави для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 03 серпня 2002 року у відділі реєстрації актів громадського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 222 /а.с.-4/, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], ЗО вересня [INFO] /а.с.-4/. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, і згідно з поданими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім'я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Судом також враховано, що сторони добровільно визначили місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати за місцем проживання його матері [PERSON] за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Комарова, 47 /а.с. З, 7/. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що за останній рік у відносинах з відповідачем стали виникати непорозуміння та сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові, в силу цих причин з червня 2010 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. В попереднє судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, згідно з якими позивачка на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що достатні підстави для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 02 грудня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 2494 /а.с.-7/, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.-8,9/. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, і згідно з поданими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім'я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 06.06.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 740, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] Позивач звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що відносини їх подружнього життя різко погіршились після народження дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також доповнила, що відсутність взаєморозуміння між нею та відповідачем щодо їх подружнього життя вплинуло на їх подружні відносини, крім того як вказала позивач, що вона та відповідач протягом одного року проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують, вважає, що примирення неможливе, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Майновий спір відсутній. У судовому засіданні відповідач щодо позову не заперечив та пояснив, що на протязі року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне домашнє господарство. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони протягом одного року проживають окремо, з того часу не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне домашнє господарство. Крім того, як вказала позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження суперечить інтересам як позивача, так і відповідача,. оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

ВАТ "Чернігівгаз" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 964 гривні 86 копійок заборгованості за надані послуги з газопостачання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка являється користувачем послуг газопостачання, оплату за які не здійснювала в повному обсягу. Загальна сума заборгованості за період з 01.11.2008 року по 01.02.2010 року склала 964 гривні 86 копійок. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсягу. Виклала пояснення зазначені в позовній заяві, доповнила, що на даний час заборгованість відповідачем не сплачена, просила стягнути на користь позивача заборгованість і сплачені судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлялась в установленому законом порядку, про що свідчить акт про відмову від отримання судових повісток складений працівниками ВАТ "Чернігівгаз", а отже в силу ст.7 4 ч.8 ЦПК України вона вважається повідомленою про день і місце розгляду даної справи. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги та пояснив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін, із якого вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 03.08.1995 р.; свідоцтво про народження сина [PERSON], [INFO]. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 03.08.1995 р., мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя із відповідачем не склалось. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. З 2001 р. року подружжя спільно не проживають, на даний час відповідач створив іншу родину. Спору майнового характеру не має. Подальше збереження шлюбу неможливе. Так, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер і позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 жовтня 2009 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається двох земельних ділянок згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №181028 та серії ЯЕ №181029 відповідно. Вказує на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька. Окрім нього спадкоємцями першої черги за законом є його дружина відповідачка по справі [PERSON], яка не претендує на спадкове майно. Зауважив, що співвласниця вказаних земельних ділянок [PERSON] являється співвласницею приватизованого житлового будинку, поділ в рівних частинах зазначених ділянок здійснено на добровільній основі, що підтверджується рішенням Кіцманського районного суду від 03.07.2009 року. Посилається на те, що він, своєчасно прийняв спадщину після смерті батька, оскільки подав заяву про прийняття спадщини в державну нотаріальну контору, однак отримати свідоцтво на спадщину не може, так як у нього відсутні оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки, які виготовлені померлим однак не одержані в звязку з його смертю, тому просив позов задовольнити. Позивач позов підтримав повністю, представник відділу Держкозему в Кіцманському районі позов визнав, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до кредитної спілки «Кредіт юніон», кредитної спілки «Вітязь.» про повернення вкладу, просили суд стягнути, в рівних частках кожному з них, з відповідача кредитної спілки «Вітязь» або кредитної спілки «КРЕДІТ ЮНІОН»: 8000 грн. суму вкладу, 3% річних з 23.11.2008р. по 23.07.2010р., яка складала 658грн.. Просили стягнути в відшкодування моральної шкоди кожному з них з відповідача по три тисячи грн.. В судовому засіданні позивачі [PERSON].[PERSON] уточнили позовні вимоги відмовились від позову до кредитного союзу «Кредіт юніон» та збільшили позовні вимоги в порядку ст.31 ЦПК України просили суд стягнути з Кредитного союзу «Вітязь.» в рівних частинах по 4000 грн. кожному з позивачів: 8000грн. суму внеску; 3% річних с23.11.2008р. по 16.08.2010р. 674грн. з яких по 337 грн. кожному з позивачів; індекс інфляції з листопада 2008р. по липень 2010р. 9600грн.по 4800грн. кожному з позивачів; витрати позивачів за позовом 223грн.по 111грн.50к кожному з позивачів. Стягнути з КС «Вітязь» у відшкодування морального збитку нанесеного відповідачам по три тисячі кожному. На прохання позивачів до матеріалів справи була залучена письмова інформація головного управління статистики в Одеській області за №12-1-53\\358 про індекс інфляції, квитанцію №118 про оплату в КБ «Порто_Франко» 11грн.50к. головному статуправління в Одеській області і квитанцію №119 про оплату комісії КБ «Порто-франко» 3грн.. В судовому засіданні [PERSON] який діяв від свого імені, а також представляв інтереси позивача [PERSON] за довіреністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач двічі належним чином згідно з статтями 74-76 ЦПК України викликався та був повідомлен про судові засідання 24 червня 2010р. та 16 серпня 2010р., одержав позовні вимоги та додаток до них, а від повістки про явку до суду на 16 серпня 2010р. на 15 годин та від письмових збільшень позовних вимог представник відповідача відмовився одержати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивачка просить встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 24 липня 2005 року та визнати за нею, спадкоємицею за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудою, розташований в с. Зозулинці, Хмільницького району, вул. Шевченка, 131 та земельну ділянку площею 1.88га, що розташована на території Пустовійтівської сільської ради с. Пустовійти, Хмільницького району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії I- ВН №063581, виданого на підставі рішення Пустовійтівської сільської ради від 29 грудня 2001 року, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке позивачка фактично прийняла так як у неї на руках знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно. Однак, коли вона звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини, їй відмовили в реєстрації, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини і тому вона змушена звернутись до суду. Окрім позивачки, спадкоємицею за заповітом є сестра позивачки [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилась на користь позивачки. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення, претензій до спадкового майна не має. Суд заслухавши покази позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, поскільки свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 071403 доведено, що [PERSON] померла 12 березня 2007 року; державним актом на право приватної власності на землю, серії І- ВН №063581, виданого на підставі рішення Пустовійтівської сільської ради від 29 грудня 2001 року, доведено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 1.88га, що розташована на території Пустовійтівської сільської ради с. Пустовійти, Хмільницького району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва; свідоцтвом про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудою №26 від 29 червня 2010 року доведено, що [PERSON] належав житловий будинок в с. Зозулинці, Хмільницького району, вул. Шевченка, 131; довідкою Пустовійтівської сільської ради №274 від 12 липня 2010 року доведено, що позивачка [PERSON] дійсно проводить догляд за земельною ділянкою та житловим будинком в с. Зозулинці, Хмільницького району, вул. Шевченка, 131. Таким чином доведено, що перешкод у встановленні факту прийняття спадщини та визнання за позивачами права власності на неї не має. Суд вважає за можливе постановити рішення при попередньому слухані сі справи в силу п.4 ст. 130 та п.4 ст. 174 ЦПК України.

Outcome: approved