Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу підсобного приміщення АЗС-30, розташованого в с. Кисличувата Томасівського району Дніпропетровської області по вулиці Ювілейній 31 Б-1, який було укладено між ними 09 листопада 2009 року на Товарній біржі «Український Земель-Промисловий Інвестиційний Ресурс» у м. Дніпропетровську та визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно. Свій позов він мотивує тим, що з відповідачем по справі була досягнута домовленість про купівлю-продаж майна підприємства банкрута ТОВ «Агрофірма «Відродження». Відповідач на час продажу майна діяв як ліквідатор ТОВ «Агрофірма «Відродження» в особі арбітражного керуючого відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2007 року. Предметом договору купівлі-продажу стало: агрегат зерноочисний, зерносушильня, АВМ та вказане вище підсобне приміщення АЗС -30. Вартість майна, що ним придбавалася по договору купівлі-продажу складала 17500 гривень. Майно ТОВ «Агрофірма «Відродження» ліквідатором відчужувалося в установленому законом порядку шляхом проведення біржових торгів у м. Дніпропетровську на Товарній біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестиційний ресурс». Він став переможцем по проведенню біржових торгів, що підтверджується відповідним протоколом №015/11, а в результаті покупцем майна, що відчужувалося ліквідатором. На виконання біржової угоди та протоколу проведення біржових торгів, зареєстрованих на Товарній біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестиційний ресурс», він та відповідач уклали біржовий договір купівлі-продажу майна підприємства банкрута ТОВ «Агрофірма «Відродження». Вказаний договір був підписаний сторонами, які його уклали, та засвідчений уповноваженою особою директором Товарної біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестиційний ресурс». На виконання умов укладеного між ним та відповідачем договору, в день підписання договору він повністю сплатив вартість придбаного ним майна, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №2. Ним також були виконані матеріальні зобов'язання перед Товарною біржею, пов'язані з проведенням біржових торгів, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями. З часу укладення біржового договору він являється власником придбаного майна, вільно володіє ним та користується. На його ім'я Томасівським БТІ виготовлено технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна підсобного приміщення АЗС-30, що розташоване в с. Кисличувата Томасівського району Дніпропетровської області по вулиці Ювілейній 31 Б-1. Інше придбане ним у відповідача майно не потребує виготовлення будь-яких документів, бо реєстрації не підлягає. Його прав власника майна ніхто не оспорює, однак, враховуючи ст.. 657 ЦК України він не може розпорядитися належним йому нерухомим майном , бо договори купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відповідач же ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У зв'язку з цим і виникла необхідність звернення з відповідним позовом до суду. Згідно ст.. 220 ЦК України при недодержанні вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір може бути визнано дійсним при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвдчення. Письмовими доказами, що підтверджують укладання договору купівлі-продажу нерухомості, є договір, укладений між ним та відповідачем на Товарної біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестиційний ресурс», картка реєстрації угоди на вказаній товарній біржі, протокол проведення біржових торгів по реалізації майна, квитанція до приходного касового ордеру про сплату ним вартості придбаного майна та технічний паспорт на належний йому об'єкт нерухомого майна. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Відповідач у своїй письмовій заяві просив суд розглянути справу без його присутності. Розглянувши матеріали справи, зважуючи позицію сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Суд вважає, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу - предмету та ціни, що підтверджується письмовими доказами - договором купівлі-продажу, укладеним у письмовій формі на Товарній біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестиційний ресурс», карткою реєстрації угоди на вказаній товарній біржі, протоколом проведення біржових торгів по реалізації майна, квитанцією до приходного касового ордеру про сплату вартості придбаного майна та технічним паспортом на належний йому об'єкт нерухомого майна. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або за домовленістю сторін. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст угоди не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; угода повинна бути укладена у формі, встановленій законом, волевиявлення має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, угода повинна бути спрямована на реальне настання правових наслідків, обумовлених нею. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема за угодами. У ч.1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно з ч.3 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що договір купівлі-продажу має бути визнаний дійсним, а за позивачем, як за покупцем, має бути визнано право власності на нерухоме майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved