Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

У травні 2010 року прокурор Красилівського району звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обгрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що 17 листопада 2008 року до районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернулася [PERSON], і була зареєстрована як шукаюча роботу. Через відсутність роботи було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного з призначенням допомоги по безробіттю. Перевіркою, проведеною центром зайнятості, виявлено, що [PERSON], отримуючи допомогу по безробіттю, з 19.01.2009 по 31.03.2009 отримувала дохід (заробітну плату) згідно договору № 284 від 19.01.2009 про виконання разової роботи, укладеного з ВАТ "Красилівський машинобудівний завод", у зв'язку з чим вона зобов'язана повернути безпідставно виплачену їй допомогу по безробіттю в розмірі 2224 грн. 90 коп. У судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала та про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ч.І ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Відповідач подала письмові заперечення, згідно яких представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки центр зайнятості при складанні акта № 208 розслідування страхового випадку керувався недіючим "Порядком розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення", затвердженим постановою Кабінету Міністрів № 357 від 20.03.2006, з актом № 208 відповідача ознайомлено не було, крім того, при прийнятті заяви відповідача центром зайнятості не було її попереджено про те, що вона зобов'язана повідомляти про укладення цивільно-правової угоди, в законі немає заборони виплачувати допомогу по безробіттю при укладенні цивільно- правових угод. У ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" визначені категорії громадян, які належать до зайнятого населення і не можуть перебувати на обліку безробітних, у цьому переліку відсутні особи, які працюють за цивільно- правовими угодами. Також відповідач вважає, що отримання нею допомоги по безробіттю не є безумовним свідченням того, що вона належить до застрахованих осіб, а незастраховані особи не зобов'язані повідомляти про обставини, що 2 впливають на умови виплати їм допомоги по безробіттю. Крім того, факт виконання робіт підтверджується актом прийому виконаних робіт, а такого акта з відповідачем підписано не було. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що 24 листопада 2008 року до Красилівського районного центру зайнятості звернулася [PERSON] з заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю до вирішення питання її працевлаштування. У заяві [PERSON] зазначила, що в даний час вона трудовою діяльністю не займається, як суб'єкт підприємницької діяльності не зареєстрована, пенсії не отримує, права на пенсію не має. Цього ж дня [PERSON] надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю та розпочато її виплату. 19 січня 2009 року між ВАТ "Красилівський машинобудівний завод" та [PERSON] укладено договір № 284 про виконання разової роботи на строк з моменту його підписання сторонами по 31.04.2009, згідно якого [PERSON] зобов'язалася до 31.03.2009 виготовити деталі для причіпа на токарно- револьверних верстатах, а замовник зобов'язався прийняти належним чином виконану роботу, підписати Акт здавання-приймання виконаної роботи та провести її оплату протягом 5 днів з дня підписання Акта. 03 листопада 2009 року Красилівським районним центром зайнятості складено акт № 208 розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" про те, що [PERSON] перебувала в трудових відносинах відповідно до договору № 284 від 19.01.2009., а 17 березня 2010 року директором Красилівського РЦЗ видано наказ про стягнення з [PERSON] безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю за період її тимчасового працевлаштування з 19.01.2009 по 31.03.2009, у сумі 2224 грн. 90 коп. 03.04.2009 припинено виплату [PERSON] допомоги по безробіттю у зв'язку з її працевлаштуванням та знято з обліку громадян, які шукають роботу і безробітних. Ці обставини підтверджуються заявою [PERSON] від 24.11.2008, наказами Красилівського районного центру зайнятості від 24.11.2008, 03.04.2009, розрахунком суми допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню, договором № 284 про виконання разової роботи від 19.01.2009, листом Красилівського РЦЗ № 23-02/157 від 18.03.2010, наказом Красилівського РЦЗ № 15 від 17.03.2010, актом № 208 розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 03.11.2009. Відповідно до стст. 1, 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції від 25.12.2008, чинній з 13.01.2009) застрахованими особами є наймані працівники та особи, які виконують роботи (надають послуги) згідно з цивільно-правовими договорами; страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору; особа набуває статусу застрахованої особи з дня укладання трудового договору (контракту), цивільно- правового договору, а тому безпідставним є твердження відповідача про те, що, виконуючи разову роботу за цивільно-правовим договором, вона була незастрахованою особою та не зобов'язана повідомляти про обставини, що впливають на умови виплати їй допомоги по безробіттю. Крім того, виходячи з положень вищевказаного Закону особи, які виконують роботи згідно з цивільно- правовими договорами прирівняні до найманих працівників, а тому на них поширюється вимога ст. 31 цього Закону щодо припинення виплати допомоги по безробіттю в разі працевлаштування безробітного. з У заяві, з якою [PERSON] 24.11.2008 звернулась до Красилівського районного центру зайнятості, вона просила надати їй статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю до вирішення питання її працевлаштування, а працевлаштувавшись - виконуючи роботу згідно з цивільно-правовим договором, [PERSON] не повідомила про це центр зайнятості, а тому не може бути прийняте до уваги її твердження про те, що при прийнятті її заяви центром зайнятості не було її попереджено про те, що вона зобов'язана повідомляти про укладення цивільно-правової угоди, та що в законі немає заборони виплачувати допомогу по безробіттю при укладенні цивільно-правових угод. Неотримання плати за виконану роботу за цивільно-правовою угодою не є підставою для незастосування до [PERSON] вимог ст.31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" оскільки цією статтею передбачено припинення виплати допомоги по безробіттю в разі працевлаштування безробітного, а не в разі отримання ним заробітної плати. У відповідності до стст.8, 34, 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості; виконавча дирекція Фонду та її робочі органи контролюють правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики, Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду; розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та Державної податкової адміністрації України, а в разі необхідності - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників; Фонд зобов'язаний контролювати правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань страхування на випадок безробіття, правильність призначення роботодавцем та виплати застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю; застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Слід визнати невірним твердження відповідача про те, що в ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" в переліку громадян, які належать до зайнятого населення і не можуть перебувати на обліку безробітних, відсутні особи, які працюють за цивільно-правовими угодами, оскільки таких осіб слід віднести до громадян, які самостійно забезпечують себе роботою, а відповідно до ст. 1 зазначеного Закону в Україні до зайнятого населення належать громадяни - працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб та громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою. Не може бути визнано незаконним складений Красилівським районним центром зайнятості 03 листопада 2009 року акт № 208 розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" на підставі того, що при його складанні посадові особи центру зайнятості послались на недіючий нормативний акт - "Порядок розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення", затверджений постановою Кабінету Міністрів № 357 від 20.03.2006, оскільки при складанні цього акту дотримано вимоги чинного на момент проведення розслідування "Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 р. N 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 р. N 7-1, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за N 232/16248. Так, пп. 1-6 зазначеного "Порядку..." передбачено та регламентовано проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до пункту 5 частини другої статті 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", пункту 16 частини першої статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та частини третьої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно цього "Порядку..." перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у разі, коли під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації; рішення щодо проведення перевірки приймається керівником центру зайнятості; для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; за результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили; у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Неознайомлення відповідача з актом не вплинуло на обсяг її прав, оскільки Красилівський РЦЗ листом повідомив [PERSON] про складення акту перевірки та необхідність повернення отриманих коштів, однак бажання ознайомитися з цим актом вона не виявила. Згідно ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Красипівським районним центром зайнятості правомірно видано наказ про стягнення з [PERSON] 5 безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю за період її тимчасового працевлаштування з 19.01.2009 по 31.03.2009, у сумі 2224 грн. 90 коп. та припинено виплату [PERSON] допомоги по безробіттю у зв'язку з її працевлаштуванням та знято з обліку громадян, які шукають роботу і безробітних. З [PERSON] підлягає стягненню незаконно отримана допомога по безробіттю в розмірі 2224 грн. 90 коп. (927 грн. 04 коп. (призначений розмір забезпечення по безробіттю) / ЗО днів х 72 дні (період часу з 19.01.2009 по 31.03.2009). Відповідно до стст.81, 88 ЦПК України не підлягають оплаті витрати на інформаційно-технічне забезпечення в справах, у яких представництво інтересів громадянина або держави в суді здійснює прокурор; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.

Outcome: approved