Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

ВАТ „Енергопостачальна компанія ,Дніпрообленерго в особі Павлоградського району електричних мереж подало до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків, в якій просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заподіяні збитки в сумі 2314,75 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, ще ВАТ „ЕК Дніпрообленерго була зроблена поставка електроенергії на об`єкт відповідачів, що перебуває за адресою: [ADDRESS] . При контрольному відвідуванні споживачів електроенергії за вказаною адресою, контролерами ПРЕМ встановлено, що на об`єкті споживача зроблено самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Це підтверджує факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актами № 009075 від 10.10.2008 року, № 014298 від 14.01.2009 року. Своїми діями відповідачі грубо порушили п. п. 14, 42 Правил користування електроенергією для населення, заподіявши цим збитки позивачеві в сумі 2314,75 грн., нараховані на підставі Методики нарахування розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ для населення. Відповідачам був виписаний і вручений платіжний документ для оплати суми збитків, що дотепер ними залишився не оплачений. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго в особі Павлоградського району електричних мереж заподіяні збитки та судові витрати по справі. В судове засідання з`явилася відповідач [PERSON] , яка позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснивши, що дійсно з 22 листопада 2005 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, з моменту реєстрації вона жодного дня не жила у зазначеній квартирі, так як проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою квартального комітету №9. Квартира належить їй з 17 липня 2009 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом. До того часу, квартира належала її батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Також, в позовній заяві відповідачем вказана [PERSON] , але хто вона така їй не відомо, вона ніколи» не проживала у зазначеній квартирі, так як в квартирі мешкав тільки один її батько. Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідачу [PERSON] , вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлена відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, де визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, є, зокрема: крадіжка електричної енергії; самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Згідно з п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів споживач несе відповідальність згідно із законодавством. Так, судом по справі встановлено, що ВАТ „ЕК Дніпрообленерго була зроблена поставка електроенергії на об`єкт відповідача, що перебуває за адресою: [ADDRESS] . При контрольному відвідуванні споживача електроенергії за вказаною адресою, контролерами ПРЕМ встановлено, що на об`єкті споживача зроблено самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Це підтверджує факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актами № 009075 від 10.10.2008 року, № 014298 від 14.01.2009 року. Своїми діями відповідачі грубо порушили п. п. 14, 42 Правил користування електроенергією для населення, заподіявши цим збитки позивачеві в сумі 2314,75 грн., нараховані на підставі Методики нарахування розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ для населення. Відповідачам був виписаний і вручений платіжний документ для оплати суми збитків, що дотепер ними залишився не оплачений. Відповідно до п. 42 „Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою Кабінету міністрів України №1607 від 26.07.1999 року, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до п. 48 Правил, передбачено, що споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі і споживання електричною енергією поза приладами обліку. Відповідно до ст. 26 ч. 2 Закону України „Про електроенергетику, споживачі електроенергії зобов`язані додержуватися вимог договору про постачання енергії. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. На момент смерті в квартирі були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акту від 08 липня 2010 року, [PERSON] з моменту реєстрації не проживала в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 13 липня 2010 року, виданої квартальним комітетом №9, відповідач [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 2005 року по теперішній час. Таким чином, відповідач не користувалася послугами позивача та фактично не порушувала правила користування електроенергією для населення. [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] 17 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Відповідач [PERSON] ніколи не була зареєстрована в зазначеній квартирі та, як встановлено в судовому засіданні ніколи там не проживала, таким чином вона не може бути відповідачем по дані справі. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] . Єдиним спадкоємцем [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 17 липня 2009 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно п. 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця., претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Однак, позивач, зазначених вимог закону не дотримався, в установлений термін 6 місяців до нотаріальної контори з такою претензією не звернувся, а звернувся безпосередньо до суду 08.09.2010 року. Установлений ст. 1281 ЦК України строк не є строком позовної давності, а тому не може бути поновлений. Згідно ч. 4 цієї статті кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляються права вимоги. Таким чином, у суду не має підстав для задоволення позову через те, що позивач пропустив передбачений законом шестимісячний термін і цей термін поновленню або подовженню не підлягає. За вказаних обставин суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed