Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. На обгрунтування своїх вимог посилається на те. що її чоловік - [PERSON], помер 22 березня 2009 року, а на день смерті проживав у житловому будинку по вул.Молодіжній, 13 у с. Єлізарово Солонянського району Дніпропетровської області, який знаходиться на належній померлому на праві власності згідно державного акту земельній ділянці розміром 0.1625 та. За життя чоловік не встиг оформити своє право власності на будинок, хоча рішенням виконавчого комітету Солонянської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області №174/1 Про визнання права власності на житлові будинки за ним це право було визнано, а у списку до даного рішення його прізвище значиться під №267. але свідоцтво про право власності на вказаний будинок він так і не встиг отримати. Технічна інвентаризація будинку була проведена 06 березня 2010 року та було видано технічний паспорт на житловий будинок на імя померлого, згідно якого після смерті чоловіка залишилася спадщина, яка складається: з житлового будинку - А 1989 року побудови, мансарди - А1, прибудови-а, прибудови - а1, прибудови - а-1, прибудови - А-1, сараю А1І, прибудови - а2, яма для овочів - Б. вбиральня - В. заміщення - І. Рішенням Єлізарівської сільської ради від 11 вересня 2009 року №1 присвоєно точну адресу житловому будинку, що належав за життя [PERSON] - будинок №13 вул. Молодіжна в с. Єлізарово Солонянського району Дніпропетровської області, а належність житлового будинку її померлому чоловіку підтверджується також і записами в по господарських книгах за 2006-2010 року, де він значиться головою господарства. Вона, як спадкоємиця першої черги після померлого чоловіка, має право на усе спадкове майно, в тому числі і на житловий будинок, оскільки вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори від 04 вересня 2009 року їй було відмовлено в оформленні спадкових прав на будинок через відсутність правовстановлюючих документів на імя померлого. Крім неї, інших спадкоємців після померлого [PERSON] ні по закону, ні по заповіту немає. Через те, що за життя чоловіка не були оформлені правовстановлюючі документи на будинок, вона не може оформити право власності на будинок на себе в порядку спадкування, в звязку з чим змушена звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали і просили визнати за позивачкою право власності на житловий будинок №13 по вул. Молодіжній у с. Єлізарово Солонянського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом, після померлого 22 березня 2009 року чоловіка [PERSON]. Представник відповідача - Єлізарівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився. Згідно письмової заяви просили розглядати справу у відсутність їх представника, в звязку з чим суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що чоловікові позивачки [PERSON] (а.с.8), який помер 22 березня 2009 року (а.с.7), належав на праві власності збудований житловий будинок №13 по вул. Молодіжній у с.Єлізарово Солонянського району Дніпропетровської області, який розташований на належній померлому на праві власності згідно виданого 06 вересня 1996 року Єлізарівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області державного акту серія ДП СЛ №000426 (а.с.15.38) земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0.1625 га. Будівництво даного будинку розпочато в 1984 році, а рішенням виконавчого комітету Солонянської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області №174/1 Про визнання права власності на житлові будинки (а.с. 19-20) за [PERSON] при житті було визнано право власності на житловий будинок з надвірними побудовами за №13 по вул. Молодіжній у с. Єлізарово Єлізарівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, але на підставі вказано рішення померлим не було отримано відповідно до діючих на період виникнення спірних правовідносин ст.ст. 88, 100. 101 ЦК України 1963 року та інструкції ЦСУ СРСР від 15 липня 1985 року Про порядок проведення реєстрації житлового фонду з типовими формами облікової документації" свідоцтво про право власності та не була проведена технічна інвентаризацію житлового будинку. Таким чином встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до якого входить в тому числі і зазначений житловий будинок, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виданим ГОВ Абріс 06 березня 2010 року (а.с. 10-13) на ім'я померлого, та згідно якого вбачається, що до складу житлового будинку входить житловий будинок - А 1989 року побудови, мансарда - А1, прибудова-а, прибудова - а1, прибудова а-1. прибудова -А-1. сарай - АІІ, прибудова - а2, яма для овочів - Б, вбиральня В. заміщення 1. Рішенням виконкому Єлізаріської сільської ради №1 від 11 вересня 2009 року присвоєно точну адресу житловому будинку, що належав за життя [PERSON] - будинок №13( до даного рішення №8), вул. Молодіжна в с. Єлізарово Солонянського району Дніпропетровської області (а.с. 18). Належність житлового будинку її померлому чоловіку підтверджується також записами в по господарських книгах за 2006-2010 року (а.с.9), де він значиться головою господарства. Згідно висновку №120 від 01 червня 2010 року відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Солонянської райдержадміністрації (а.с. 17), який затверджено рішенням виконкому Єлізаровської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №3 від 18 червня 2010 року(а.с.16), зазначено, що при здійсненні забудови земельної ділянки №13 по вул. Молодіжній у с.Єлізарово Солонянського району не допущено значних відхилень від вимог ДБН 360-92, розміщення на ділянці будівель відповідає вимогам ДБН 360-92. Позивачка в звязку зі смертю 22 березня 2009 року [PERSON] як дружина померлого є спадкоємицею першої черги за законом (а.с. 14), яка в установлений ст.ст. 1268- 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини(а.с.28) та за даною заявою було відкрито спадкову справу №423/2009 (а.с.28-40) та 30 грудня 2009 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,1625 га, але позивачка не може оформити спадкове майно у вигляді житлового будинку на своє імя в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього на імя померлого, в зв'язку з чим державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори відповідно до постанови від 04 вересня 2009 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок (а.с.22). Інші спадкоємці першої черги за законом діти померлого спадкодавця [PERSON], [PERSON]., [PERSON] згідно поданих до нотаріальної контори заяв від 04 вересня 2009 року відмовились від своєї частки спадкового майна на користь своєї матері [PERSON], позивачки по справі (а.с.29-31), а заповіт померлим не складався та нотаріально не посвідчувався(а.с 35). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а за позивачкою як спадкоємицею першої черги за законом відповідно до ст. 392 ЦК України необхідно визнати право власності на житловий будинок. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі, які понесені нею при зверненні з позовом до суду у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved