Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] з вимогами до УПФУ в м. Славутичі про стягнення щомісячної доплати непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні посиленого радіологічного контролю та державної соціального допомоги дітям війни. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідач внаслідок порушення вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при здійсненні нарахування сум доплати (підвищення) як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення здійснював їх нарахування та виплату у розмірі, який не відповідає вимогам Закону чим порушив її права. Окрім того, внаслідок порушення Вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни" їй не в повному розмірі виплачуватися допомога, яка повинна була нараховуватися та виплачуватися у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Для поновлення своїх порушених прав позивачка зверталася до відповідача з письмовою заявою, але їй у поновленні порушених прав було відмовлено. В зв'язку з чим вона просить суд : Визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної доплати непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі 1 мінімальної заробітної плати протиправною; Визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни протиправною. Зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної доплати (підвищення) як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та забезпечити виплату їй недоотриманих сум за період з 09,07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року у сумі - 14138 гривень 46 копійок. Зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни та забезпечити її виплату за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року у сумі - 2659 гривень 66 копійок. У судове засідання сторони не з явилися. Позивач надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання пре розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить - задоволенні їх відмовити у певному обсязі. У зв'язку з цим за правилами ст.168-173 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності позивача та представника відповідача. Відповідач подав суду письмові заперечення на позовну заяву, пояснив суду, що позивач знаходиться на обліку у Пенсійному Фонді України м. Славутича як одержувач пенсії за віком. Позовні вимоги повністю вважає такими: що не підлягають задоволенню. Мотивує свої доводи тим, що нарахування та виплата доплат (підвищення) як непрацюючому пенсіонеру проводяться на підставі Постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року, яка встановлює порядок виплати для осіб, які працюють на територіях радіоактивного забруднення. Щодо здійснення нарахувань та виплат відповідно до Закону - України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", то розмір зазначених виплат встановлено Постановою Кабінету міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, тому свої дії вважає правомірними. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач стоїть на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Славутичі як отримувач пенсії з 1993 року. Ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.16 ЦК України встановлено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема може бути : визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, а також відшкодування збитків та завданої шкоди. Із оглянутих у ході судового засідання матеріалів Пенсійної справи № 106915 видно, що [PERSON] - позивач по справі в даний час є отримувачем пенсії за віком. Судом встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером з 31.07.2002 року, про що свідчить копія трудової книжки, долучена до матеріалів справи. Як видно із копії паспорта позивача, яка долучена до матеріалів справи, позивач - постійно проживає на території міста Славутича з 19.07.2005 року по теперішній час. Постановою Кабінету міністрів України № 106 від 23.07.1991року м. Славутич віднесено до зони посиленого радіологічного контролю. Виходячи з норм, встановлених ч.1 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний" захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищуються у розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісячно. Ст.71 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" № 489-У від 19.12.2006 року було зупинено на 2007 рік дію абзацу 2,3,4 ч.1 та ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Положення п.30 ст.71 даного закону було визнано згідно з рішенням Конституційного Суду України такими, що не відповідають Конституції України (неконституційним) від 09.07.2007 року № 6-РП/2007 а норма ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відновили свою дію з 09 липня 2007 року. З 01.01.2008 року в цей Закон було внесено зміни Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-У1 від 28.12.2008 року, яким стаття 39 була викладена в іншій редакції, але відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі № 10-рп/2006 визначене положення було визнано неконституційним, а тому норма ст.39 Закону Українці "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської і катастрофи" відновили свою дію з 22 травня 2008 року. Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-У від 19.12.2006 року встановлені розміри мінімальної заробітної плати, зокрема з 01.01.2007 року - 400 гривень, з 01.04.2007 року - 420 гривень, з 01.07.2007 року - 440 гривень, з 01.10.2007 року - 460 гривень на місяць. Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-У1 від 28.12.2008 року встановлені розмір мінімальної заробітної плати, зокрема з 01.01.2008 року - 515 гривень, з 01.04.2008 року 525 гривень, з 01.10.2008 року - 545 гривень, з 01.12.2008 року - 605 гривень на місяць Згідно ст. 55 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" №835-У1 від 26.12.2008 року установлено з 01 січня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати 605 гривень, з 01 квітня 2009 року - 625 гривень, з 01 липня 2009 року - 630 гривень, з 01 жовтня 2009 року - 650 гривень. Таким чином, розмір підвищення до пенсії позивача, виходячи з меж позовних вимог та наданих доказів, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року повинен був виплачуватися в зазначених вище розмірах. Як видно із матеріалів Пенсійної справи, фактично відповідач нараховував та виплачував позивачеві зазначену доплату (підвищення) у розмірі - 5,20 гривень щомісячно, який є значно меншим, ніж визначений законодавством. Позивачка зверталася з відповідною заявою до відповідача про проведення нарахування та виплати їй сум доплати (підвищення) у визначених законодавством розмірах, але отримала письмову відповідь - відмову, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.15). Враховуючи вище викладене, суд знаходить усі підстави вважати, що права позивача на отримання встановленої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доплати (підвищення) до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення порушені неправомірно та підлягають поновленню, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Розглядаючи наявність чи відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про нарахування та стягнення соціальної допомоги дітям війни, суд виходив із такого. Ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визначено що дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Як видно із довідки Управління праці та соціального захисту населення м. Славутича Київської області № 541 від 19.04.2010 року, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с16), позивачка [PERSON] має право користуватися пільгами відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-ІУ від 18.11.2004 року встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Ст.71 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" № 489-У від 19.12.2006 року було зупинено на 2007 рік дію зазначеної статті. Положення п. 12 ст.71 даного закону було визнано згідно з рішенням Конституційного Суду України такими, що не відповідають Конституції України (неконституційним) від 09.07.2007 року № 6-РП/2007, а норма ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відновили свою дію з 09 липня 2007 року. З 01.01 2008 року в цей Закон було внесено зміни Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-У1 від 28.12.2008 року, яким стаття 6 була викладена в іншій редакції, але відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі № 10-рп/2008 визначене положення було визнано неконституційним, а тому норма ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відновили свою дію з 22 травня 2008 року. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та держані соціальні гарантії" основні державні соціальні гарантії та порядок визначення їх розмірів до числа яких відноситься мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. З введенням в дію Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст. 28 зазначеного закону з 01 червня 2004 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, вихідним критерієм для розрахунку державної соціальної допомоги дітям війни є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ст.62 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік "прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено: з 01.04. 2007 року - 406 гривень з 01.10.2007 року - 411 гривень Ст.58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-У1 від 28 12 2008 року затверджено прожитковий мінімум, зокрема також і для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2008 року - 470 гривень; з 01.04.2008 року - 481 гривня; з 01.07.2008 року - 482 гривні; з 01.10.2008 року - 498 гривень. Ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет на 2009 рік" визначено, ще у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних груп населення, встановлюється в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" № 1646-У1 від 20.10.2009 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, в тому числі для осіб, які втратили працездатність: з 01.11.2009 року - 573 гривні, з 01.01.2010 року - 695 гривень, з 01.04.2010 року - 706 гривень, з 01.07.2010 року - 709 гривень, з 01.10.2010 року - 723 гривні; з 01.12.2010 року - 734 гривні. Таким чином, розмір щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни позивача, виходячи з меж позовних вимог та наданих доказів, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року повинен був виплачуватися в зазначених вище розмірах. Як видно із матеріалів Пенсійної справи, фактично відповідач нараховував та виплачував позивачеві зазначену соціальну допомогу у розмірах, який є значно меншим, ніж визначений законодавством. Позивачка зверталася з відповідною заявою до відповідача про проведення нарахування та виплати їй сум державної соціальної допомоги дітям війни у визначених законодавством розмірах, але отримала письмову відповідь - відмову , копія якої долучена до матеріалів справи ( а.с.13,14). Враховуючи вище викладене, суд знаходить усі підстави вважати, що права позивача на отримання встановленої Законом України "Про соціальний захист дітей війни " державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, порушені неправомірно та підлягають поновленню, а тому вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню. Із розрахунку позивача слідує, що суми недосплаченої суми доплати (підвищення) як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролю за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року складають - 14138 гривень 46 копійок ; суми щомісячної соціальної допомоги як дитині війни за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року становлять - 2659 гривень 66 копійок. Зазначене є підставою вважати, що неправомірними діями відповідача, пов'язаними з неправильним обрахуванням та виплатою сум пенсійного забезпечення, позивачеві спричинено матеріальні збитки у вигляді недоотриманих сум, належних до сплати: доплати (підвищення) як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного, контролю та щомісячної соціальної допомоги як дитині війни. Ст.1174 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень; відшкодовується державою або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи, За таких обставин суд знаходить вимоги позивача про стягнення не недосплачених сум доплати (підвищення) як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролю та сум щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у вказаних вище розмірах такими, що підлягають задоволенню Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що розмір сум доплати (підвищення) як не працюючому пенсіонеру, та сум щомісячної соціальної допомоги як дитині війни обчислені відповідно до вимог законодавства, виходячи з норм, встановлених Постановами Кабінету Міністрів України, виходячи з такого. Ст.8 ЦПК України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Суд застосовує інші нормативно - правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноваження та у спосіб, що « встановлюється Конституцією та законами України. Ч.1,2 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвижчу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові aкти приймаються на основі Конституції Україні і повинні відповідати їй. Ч.4 ст.8 ЦПК України передбачено, що у разі невідповідності правового акту Закону України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Оскільки Закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативним, актами, то при наявності колізії необхідно застосовувати положення Законів України так як вони є пріоритетними у відношенні до підзаконних актів, а отже при нарахуванні та виплаті сум доплати (підвищення) як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролю та щомісячної соціальної допомоги як дитині війни необхідну керуватися Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", та Законом України "Про соціальний захист дітей війни", а не Постановами Кабінету Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved