overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності померлому права власності на майно, стверджує, що 18.10.2009 року помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі і на житловий будинок «А» загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня - Б, тамбур - б, сарай - В, сарай - Г навіс - г ^споруди- 1-3 , що розташовані в с. Флорино Бершадського району Вінницької області, вул. Вокзальна, № 32. [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] але оформити своє право на спадщину не має можливості, оскільки померлий при житті не оформив та не зареєстрував право власності на належний йому житловий будинок. Вирішення даного питання можливе тільки в судовому порядку тому вона просить постановити рішення, яким встановити факт, що померлий 18.10.2009 року [PERSON] при житті набув право приватної власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Флорино Бершадського району Вінницької області, вул. Вокзальна, № 32. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення із слідуючих підстав: [PERSON] при житті не оформив та не зареєстрував право власності на належну йому частку житлового будинку, що розташований в с. Флорино Бершадського району Вінницької області, вул. Вокзальна, № 32. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19- 32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] претендує на майно померлого , але реалізувати своє право на прийняття спадщини не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням. Підтримавши позов позивач суду пояснив, що відповідно до рішення Лисянського райсуду від 20.07.2009 року за ним як за спадкоємцем визнано право власності на будинковолодіння № 7 по вул. Гоголя в с. Журжинці Лисянського району. Право власності в органах БТІ та сільській раді він не оформив. Відповідач поміняв замки на вхідних та інших дверях, чинить перешкоду в доступі до будинку, що позбавляє його можливості користуватись житловим будинком. Враховуючи наведене, позивач просить зобовязати відповідача не чинити йому перешкод в користуванні житловим будинком № 7 по вул. Гоголя в с. Журжинці Лисянського району. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що відповідно до рішення Лисянського райсуду від 07.09.2006 року він як спадкоємець, після смерті матері [PERSON] одержав у спадок будинок № 7 по вул. Гоголя в с. Журжинці Лисянського району, оформив на себе право власності та виготовив всі правовстановлюючі документи та технічну документацію, а тому вказаний будинок з 2006 року належить йому, і ніяких перешкод він позивачу не чинить, поскільки будинок позивачу не належить. Про рішення суду від 20.07.2009 року відповідно до якого за позивачем визнано право власності на цей-же будинок він довідався при розгляді даної справи. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Суд встановив, що 13.08.1999 року в с. Журжинці Лисянського району померла [PERSON], яка відповідно до свідоцтва про народження була матірю відповідача [PERSON], який в відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до рішення Лисянського райсуду від 07.09.2006 року за відповідачем визнано право власності на будинковолодіння № 7 по вул. Гоголя в с. Журжинці Лисянського району, яке належало його покійній матері [PERSON] Вказане рішення ніким не відмінено та не змінено і набрало чинності. На підставі даного рішення відповідач виготовив всі правовстановлюючі та технічні документи і є власником будинковолодіння № 7 по вул. Гоголя в с. Журжинці Лисянського району, а тому не може чинити перешкод будь-кому в користуванні даним будинковолодінням. Рішення суду від 20.07.2009 року, яким за позивачем визнано право власності на це-ж будинковолодіння ніде не зареєстровано, будь-які правовстановлюючі документи в тому числі і про право власності на його імя не видавалось, а тому вказане рішення носить формальний характер і на момент звернення до суду позивач не є власником спірного будинковолодіння.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, вказуючи в позові, що вона 17 жовтня 2006 року згідно договору купівлі- продажу придбала житловий будинок №4, що розташований по вул.Мічуріна в с.Старошийка Житомирського району та земельну ділянку. Через деякий час позивачці стало відомо, що відповідач [PERSON] шляхом обману вказав себе покупцем цього будинку, що стало підставою для звернення до суду. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених в ньому та уточнила позовні вимоги і просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 17.10.2006 року укладений між [PERSON] та [PERSON] - продавцем, та [PERSON] - покупцем, в частині зазначення покупцем [PERSON], визнати покупцем - позивачку, [PERSON] та визнати за нею право власності на садибу №4 по вул.Мічуріна в с.Старошийка, Житомирського району, як такого, що вчинений у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною. Відповідач [PERSON] позов визнав надав суду письмову заяву - просить справу розглядати у його відсутність. Відповідачі [PERSON]Б, [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнали, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність Відповідачка [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що спірний будинок куплений її чоловіком у шлюбі і є їх сумісною власністю, тому просить у позові відмовити. Третя особа [PERSON] надала суду заву про розгляд справи у її відсутність, покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Як вбачається договору купівлі -продажу від 05 квітня 2006 року [PERSON] продала належний їй жилий будинок № 88 розташований по вул. Гагаріна с.Тернівка Смілянського району Черкаської області з наміром придбати аналогічний будинок в Житомирському районі Житомирської області надавши при цьому відповідну довіреність сину [PERSON]. Зазначений факт сторонами не заперечується, а тому доказуванню не підлягають. 17 жовтня 2006 року [PERSON] придбав (купив) житловий будинок №4, в с.Старошийка по вул. Мічуріна Житомирського району, Житомирської області, при цьому без згоди позивачки зазначив себе набувачем, розрахунок за вчинений договір купівлі-продажу спірного будинку з продавцем [PERSON] позивачка проводила особисто (а.с.4-5,7) Згідно довідки Високопічської сільської ради Житомирського району [PERSON] з 02.12.2006 року прописана та проживає за адресою [INFO] (а.с.92). Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази сторін, суд приходить до висновку, що при укладенні договору купівлі-продажу між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мав місце обман, а не зловмисна домовленість представника однієї сторони з другою стороною. У відповідності до вимог ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Такий правочин визнається судом недійсним. Крім того суд зазначає, що відповідачка [PERSON] своє право на спірний будинок після розірвання шлюбу в межах строку позовної давності не заявляла, як не заявляла його і під час розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на депозитні вклади та стягнення судових витрат по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги частково зменшила. Пояснила, що 10.08.2009 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір,відповідно до якого [PERSON] вніс 4000 грн. 00 коп. з процентною ставкою 21,5 %. [PERSON] зробив заповідальне розпорядження про те,що в разі його смерті вкладом і нарахованими процентами розпоряджається онук [PERSON] 25.10.2009 року [PERSON] помер. Позивач є його онуком, на день смерті [PERSON] постійно з ним проживав. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності за договором № SAMDN01000706628039 (вклад «Стандарт» з щомісячною виплатою) від 10.08.2009 року,який знаходиться на особовому рахунку №26307602589595, зобов»язати ПАТ КБ «ПриватБанк» виплатити суму коштів (в тому числі нарахованих відсотків,які складають 21,5 % річних) за договором №SAMDN01000706628039 від 10.08.2009 року,які знаходяться на особовому рахунку №26307602589595. Представник відповідача [PERSON] позов визнав,не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10.08.2009 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір,відповідно до якого [PERSON] вніс 4000 грн. 00 коп. з процентною ставкою 21,5 %. 10.08.2009 року [PERSON] склав заповідальне розпорядження,згідно якого у разі його смерті вкладом і нарахованими відсотками розпоряджається онук [PERSON] Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). 25.10.2009 року [PERSON] помер,що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №087349,виданим 26.10.2009 року. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є онуком [PERSON], на час його смерті постійно проживав з ним в квартирі [ADDRESS]. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із витягу зі спадкового реєстру №25096976, спадкових справ на майно [PERSON] не заведено. За таких обставин, підстави для визнання за позивачем права на спадкове майно наявні. На підставі ст.ст.1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Із позову видно, що позивачка зареєструвала з відповідачем у шлюбі з 14.06.2005 року. Від шлюбу має неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею. З відповідачем вона не проживає з червня 2010 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 400 гривень, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутності та зазначила, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності та зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження дитини, довідками. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Відповідачка [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини . В судовому засіданні позивач пояснив, що з 5 серпня 2006 року позивач і відповідачка перебували у шлюбі . Рішенням суду шлюб був розірваний і актовий запис № 687 про розірвання шлюбу був зроблений 15 жовтня 2008. З вересня 2007 року він виїхав за межи України на заробітки і довго не проживав з відповідачкою. 28.01.2007 року у неї народилась дитина [PERSON]. Він не є її батьком, хоча і записаний в свідоцтві про народження як батько дитини. Коли реєстрували дитину в РАГСі. Просить виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про нього [PERSON] , як батька дитини. В судовому засіданні відповідачка не заперечувала проти позову, пояснила суду, що батьком [PERSON] є інша людина і він не є її біологічним батьком. В звязку з тим, що вони були у шлюбі То в свідоцтві про народження внесли запис про батька дитини її тодішнього чоловіка [PERSON]. Представник органа РАГС у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу без них і не заперечував проти позову. Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи суд уважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст..136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст..122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , виданого Краматорським відділом РАГС № 268 від 23 лютого 2007 року батьком дитини записаний [PERSON]. Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу актовий запис № 687 від 15 жовтня 2008 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний. Згідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 05 серпня 2006 року. Суд вважає запис про народження дитини [PERSON] неправильний, у частині графи «батько», так як встановлено, що біологічним батьком дитини є інша особа.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач просить постановити рішення суду, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на імя її тітки [PERSON], яка померла 21 січня 1999 року. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду їй надано додатковий строк для прийняття спадщини, але подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті тітки, відмовлено в оформленні спадщини на земельну ділянку (пай) у звязку з відсутністю сертифіката на право власності на земельну частку (пай), який втрачений, а державний акт про право власності на землю не видавався. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та мотивував обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнав та просить позовні вимоги задовільнити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але надав заяву про слухання справи в їх відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 27 січня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Попівською сільською радою Великописарівського району Сумської області. Відповідно до рішення Великописарівського районного суду від 8 вересня 2010 року померла [PERSON] була тіткою позивачки по справі. [PERSON] на день смерті належало право на земельну частку (пай), що підтверджується копією сертифіката серії СМ № 0196172 розміром 2,64 га на території Попівської сільської ради, вартість земельної ділянки складає 19499 грн., що вбачається з довідки про вартість земельної ділянки. Відповідно до довідки відділу Держкомзему у Великописарівському районі державний акт на імя [PERSON] в замін сертифіката не видавався. Про втрату сертифіката на права власності на земельну ділянку поміщено оголошення в районній газеті «Ворскла». Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. Вказала, в 2009 року розірвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син знаходиться на її утриманні, так як з відповідачем проживають окремо. Відповідач, матеріальної допомоги на утримання сім'ї не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини зі всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав, надіслав відповідну телеграму. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки самостійне утримання неповнолітньої дитини ставить позивачку у важке матеріальне становище. Відповідач позов про стягнення аліментів на утримання дитини визнав та не заперечує проти його задоволення. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

28.05.2010р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що відповідач користувався його послугами по постачанню електроенергії в будинку № 5 квартири 27 по вул. Симоненко в п.Володимирівка Волноваського району. 05.02.2010р. при перевірці правил користування електроенергією, яке виразилося в безобліковому користуванні електроенергією без дозволу електропостачальника, про що складено акт, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачем електроенергії у сумі 1334,20 грн., яку відповідач добровільно не сплатив, тому просив суд стягнути на його користь примусово. У судовому засіданні представник позивача на заявлених вимогах наполягає. Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час та місце судового розгляду, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогами ЦК,інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.26 Закону України Про електроенергетику споживач енергії відповідає за порушення правил користування електроенергією. Відповідно ст.53 Правил користування електроенергією у разі виявлення представником електропостачальника порушень споживачем Правил користування електроенергією складається акт, на підставі якого електропостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків обчислюється відповідно до Методики,затвердженої Постановою НКРЕ. Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.4 ст.1193 ГК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичної особою, залежно від її матеріального становища. Судом установлено, що відповідач користувався його послугами по постачанню електроенергії в будинку № 5 квартири 27 по вул. Симоненко в п.Володимирівка Волноваського району. 05.02.2010р. при перевірці правил користування електроенергією, яке виразилося в безобліковому користуванні електроенергією без дозволу електропостачальника. про що складено акт, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачем електроенергії у сумі 1334,20 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 30 грн. ІТЗ, а також судовий збір в сумі 51 грн. з дохід держави,оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.526.1166 ЦК України,ст.26 Закону України Про електоренергетику, ст.53 Правил користування електроенергією, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

05.10.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони зареєстрували шлюб 13.02.2009 року у виконкомі Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської обл., актовий запис № 1. Від спільного проживання народився син [PERSON] 31.08.2009року народження , який проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання склалися різні погляди на життя, внаслідок чого між ними виникали сварки та скандали. Вони втратили почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного, чоловік зраджує їй у подружній вірності , в даний час проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. На протязі року не підтримують сімейні відносини, їх шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступила заява в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об"ємі з підстав зазначених в позовній заяві та просить шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого виконкомом Делятинської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, 13.02.2009р. актовий запис № 1. (а.с.5) Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейні відносини на протязі року і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб існує формально, за таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв"язку з категоричним запереченням позивача. Судом також встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Неповнолітню дитину від шлюбу [PERSON] 31.08.2009року народження слід залишити проживати з матір»ю. На підставі ст.ст.105 ч.3, п.2 ст.104, п.1 ст.110, п.2 ст.112 СК України та

Outcome: approved