Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

Селищна рада звернулась до суду із позовом зазначеним позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила втратила право користування квартирою № 5, що в будинку № 13а по вулиці Козачий Шлях в селищі Онуфріївна Кіровоградської області, зобовязати сектор ГРІФО Онуфріївського PB УМВС України в Кіровоградській області зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO], селище Онуфріївна Кіровоградської області, посилаючись на те, що відповідно до статті 16 Житлового кодексу Української PCP до компетенції виконавчих комітетів селищних, сільських Рад народних депутатів у галузі у використання і забезпечення схороності житлового фонду належить : здійсненя державного контролю за використанням і схоронністю житлового фонду; здійснення управління житловим фондом Ради; вирішення іншіх питанянь в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесенних до їх відання. Ст.71 Житлового кодексу Української PCP передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців,а згідно із ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Житловий фонд селища Онуфріївна Онуфріївського району Кіровоградської області , а саме 42 будинки, предано на баланс ДКП «Комунальник» згідно рішення селищної ради від 18.12.2006 року № 88 «Про передачу житлового фонду сел. Онуфріївна на баланс ДКП «Комунальник» та акту обстеження багатоквартирного житлового будинку від 25.01.2007 року. ДКП «Комунальник», відповідно до його статуту, засноване на комунальній власності територіальної громади селища Онуфріївни Кіровоградської області і підпорядковане селищній раді. Основним квартиронаймачем [ADDRESS], яка знаходиться на балансі ДКП «Комунальник», являється відповідачка, яка зареєстрована у вказаній квартирі, але більше 11 років не проживає в ній, оскільки проживає в м. Хмельницьк . Факт не проживання у даній квартирі підтверджується актами обстеження зазначеної квартири від 23.04.2008 року.; 06.01. та 02.02.2010 року. Цю обставину можуть також підтвердити сусіди. Крім того відповідачка не сплачує комунальні послуги, щопідтверджується довідками з ДКП «Комунальник» та Онуфрїївського району електричних мереж. Таким чином, оскільки відповідачка у даній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує комунальні послуги , не несе інших витрат по утриманню квартири , вона вважається такою, що втратила право користування нею. У судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позов підтримали і просили його задовольнити, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON], її представник [PERSON] позов не визнали і пояснили, що спірна квартира не відноситься до житлового фонду селищної ради, а належала Онуфріївському районному комбінату побутових послуг. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він обіймав посаду директора бувшого Онуфріївського районного побуткомбінату. Спірна квартира була куплена Онуфріївським районним побуткомбінатом для [PERSON] та її чоловіка, який був молодим спеціалістом і працював у побуткомбинаті. Ордер [PERSON] та її чоловіку не видавався. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, за таких підстав. Із пояснень відповідачки [PERSON], її представника [PERSON], свідка [PERSON] видно, що селищна рада не є власником і наймодавцем спірної квартири, а тому вона відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» не може бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення і предявляти позови про визнання наймача таким, що втратив, право користування житловим приміщенням. Суд не бере до уваги надані позивачем докази: рішення Онуфріївської районної ради № 176 від 20.05.2004 року та додаток до нього, акта приймання-передачі основних засобів ( а.с. 129- 131), оскільки відповідно до листа голови Онуфріївської районної ради № 13-611 від 26.08.2010 року у райраді відсутні первинні документи, на підставі яких будинок № 13а, що по вулиці Козачий Шлях в сел. Онуфрівка, перебував на балансі ради. Таким чином, позов селищної ради є необгрунтованим і не підлягає задоволенню. Також, з позовною заявою до суду звернулась [PERSON], в який просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру № 5, що в будинку № 13а по вулиці Козачий шлях у сел. Онуфріївка Кіровоградської області, та право власності на будівлю гаража №5, що біля будинку № 13а по вулиці Козачий шлях у сел. Онуфріївка Кіровоградської області, посилаючись на те, що в 1991 році я разом із своєю сім'єю поселись у зазначену квартиру. Онуфріївка. На той час вона працювала головним бухгалтером ТОВ «Нива»,а її чоловік [PERSON] - головним інженером Онуфріївського районного побуткомбінату. В 1995 році її чоловіком був побудований гараж біля зазначеної квартири) та зібрано ряд відповідних документів і подано до Світловодського БТІ для приватизації квартири та узаконення цього гаража. Проте ці документи були втаречі і місце знаходження їх невідоме. В 1998 році вона зі своїм чоловіком розлучились. Після розлучення чоловік виїхав на постійне місце проживання до м.Світловодськ, а вона іздонькою,12.12.1986 1 р.н., залишились проживати у цій квартирі. В зв'язку з тяжким матеріальним становищем, у грудні 1998 року вона разом зі своєї донькою на деякий час поїхали до її батьків в м. Хмельницький. В червні 1999 року вона повернулась на своє постійне місце проживання за адресою: вул.Козачий Шлях, буд.[PERSON], кв.5, сел. Онуфріївка і займалась веденням домашнього господарства, а її донька залишилась проживати у її батьків. Після наступної її поїздки до м. Хмельницького у 2005 році її квартиру було пограбовано, вибиті двері та вікна. Через брак коштів вона не мала змоги відремонтувати свою квартиру і деякий час змушена була проживати у своїх сусідів [PERSON] JI.M. та [PERSON], так як іншого житла не мала. Вона планує зробити в квартирі капітальний ремонт для постійного свого та її доньки проживання, так як іншого житла вони не мають. Згідно з ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває на нього право власності. У судовому засіданні [PERSON], її представник [PERSON] позов підтримали і просили його задовольнити, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні представники селищної ради [PERSON], [PERSON] позов не визнали, пославшись на обставини, викладені у позові селищної ради до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, за таких підстав. Із показів [PERSON], її представника [PERSON], які у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] J1.M., видно, що [PERSON] з 1991 року постійно володіє квартирою № 5, що в будинку № 13а по вулиці Козачий шлях у сел. Онуфріївка Кіровоградської області, що належала бувшому Онуфріївському районному побуткомбінату, а з 1995 року постійно володіє зазначеним вище гаражем, що був збудований її чоловіком, а тому вона на підставі ст. 344 Цивільного кодексу України, яка пероедбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває на нього право власності, набула право власності на зазначені квартиру та гараж. На підставі статтей 71,72 ЖК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року, статтей 328,344 ЦК України,

Outcome: approved