Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, посилаючись на те, що син навчається в ПТУ №9 на 2 курсі денного відділення і є студентом заочного відділення Полтавського національного технічного університету ім.. [PERSON]. Відповідач по справі не надає матеріальної допомоги на утримання сина. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючи на скрутне матеріальне становище, неможливість працевлаштуватися. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити їх. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. ст. 141,155 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов»язків щодо дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. п.20 обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] продовжує навчання - є студентом денного відділення Професійно- технічного училища № 9 м. Полтави, студентом Полтавського національного технічного університету ім.. [PERSON] заочного відділення, не працює, тому суд вважає, що він є таким, що потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. Одержувана [PERSON] стипендія за місцем навчання у розмірі 245 грн. на місяць є значно меншою, ніж розмір прожиткового мінімуму на 2010 рік на одну особу в розрахунку на місяць, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Суд, враховує обставини, передбачені ст.ст.182, 200 СК України, а саме те, що відповідач не працює, син [PERSON] в ПТУ №9 навчається за безкоштовною формою навчання, отримує стипендію, позивачка [PERSON] працює, має середньомісячну заробітну плату в розмірі 2033,48 грн., тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання повнолітнього сина, починаючи з 31 серпня 2010 року. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн., від сплати якого звільнений позивач, та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процессу в сумі 120 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: partial