Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

12.02.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ЖЕК «Електрон» про перерахунок коштів за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2005 та перше півріччя 2006 року з врахуванням індексу інфляції. Позов мотивує тим, що відповідач нараховував йому кошти за утримання будинку та при будинкової території згідно з рішенням виконкому міської ради від 30.09.2005 року № 1032. 15.05.2008 року ВАС України відхилив касаційну скаргу виконкому та залишив постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2006 року без змін, якою і було скасовано дане рішення виконкому. Оскільки відповідач при нарахуванні використовував як основу для нарахування коштів скасоване рішення № 1032, то відповідно має провести перерахунок коштів і повернути їх за спірний період з врахуванням індексу інфляції та судові витрати. У судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні позовній заяві та підтримав позовні вимоги. Додатково пояснив, що базовий тариф на той час становив ЗО коп. за кв.м., а йому нараховували 67 коп. за кв.м. і тому різниця складає близько 180- 190 грн. Так як згідно судового наказу від 29.06.2009 року з нього стягнули 164,96 грн., то він погоджується на мирову угоду, щоб дані суми були взаємо зараховані. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі доручення від 18.05.2010 року (а.с.ІЗ)у судовому засіданні позов заперечив та подав письмові заперечення, які підтримав у судовому засіданні. Додатково пояснив, що розрахунок на утримання будинку та прибудинкової території затверджувався начальником ЖЕК «Електрон», так як будинок, у якому проживає позивач до 01.07.2006 року перебував на балансі ЖЕКу. При цьому у розрахунках не було посилання на рішення виконкому № 1032, а тому і немає підстав для перерахунку. До того ж позивач пропустив термін звернення до суду і відповідно просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири 101 на вул.Величковського,44 у м.Львові (а.с.17) та у ній за реєстрований. З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, і це не заперечують учасники, що буд.44 на вул.Величковського, 44 у м.Львові перебував на балансі ЖЕК «Електрон» до 01.07.2006 року та з цього часу переданий на баланс ЛКП «Рясне- 4 02». У відповідності до п. 5, ч.З ст.2 0 Закону України Про житлово- комунальні послуги споживач зобов»язаний, оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з судового наказу від 29.06.2009 року судді Шевченківського районного суду м.Львова (а.с.8 справа № 2н- 1935/09), з позивача на користь ЖЕК «Електрон» стягнуто 164,96 грн. заборгованості по квартлаті за період з 01.01. по 30.06.2006 року. Судовий наказ набрав законної сили та на день розгляду справи підлягав до виконання. Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. А тому суд вважає, що підстав для перерахунку коштів за даний період немає. Щодо перерахунку коштів за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2005 по 01.01.2006 року, то слід зазначити наступне. З наданих представником відповідача копії наказів від 30.09.2005 № 06/17-1 (а.с.19) та 25.05.2003 року № 06/04а (а.с.29) вбачається, що підприємством були встановлені базові тарифи за утримання 1 кв.м. загальної площі будинків, згідно яких встановлювалася оплата. Позивачем дані накази не оскаржувалися. До того ж кошти за даний період не підлягають до стягнення, оскільки відповідач просив застосувати термін позовної давності. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач у судовому засіданні не заперечив того, що йому було відомо про дану заборгованість, але він не звертався до суду. Оскільки судом відмовлено у задоволенні вимог про стягнення коштів, то і відсутні підстави для індексації таких. Відповідно до статті 88 Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на зазначене не підлягають до задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат.?

Outcome: dismissed