Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

26 липня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]І, про визнання договору купівлі-продажу автомобілю від 21.09.2009 року дійсним та звільнення майна з-під арешту. В своїй позовній заяві позивач послався на те, що 21 вересня 2009 року ним укладено в письмовій формі із гр. [PERSON] 1.1, договір купівлі-продажу рухомого майна - автомобілю [NUMBER], який належав останній на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КХС №636510, виданим Добропільським МРЕВ від 08.09.2005 року. Зазначене майно було передане покупцю без реєстрації договору у встановленому Законом порядку, по генеральній довіреності. 02 червня 2010 року з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі за звинуваченням [PERSON] 1.1, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.4 КК України постановою слідчого Добропільського MB Лозинського О.В. накладено арешт на вищевказаний автомобіль. Згідно умов договору, право на майно переходить до [PERSON] після сплати повністю суми за договором, але витрати за нотаріальне посвідчення договору покладається на продавця, тобто на [PERSON] 1.1. Позивач повністю сплатив суму за договором купівлі-продажу 21 вересня 2009 року, про що відібрана розписка [PERSON] 1.1. Крім того, [PERSON] 1.1, зобов'язувалась оформили угоду нотаріально не пізніше 20 червня 2010 року. [PERSON] отримав автомобіль, володіє, користується і розпоряджається ним на підставі довіреності, сплачує за користування авто відповідні платежі, здійснює техогляд, та між ним та відповідачкою існують домовленість щодо всіх істотних умов договору. На підставі викладеного, просить суд визнати укладений письмовий договір купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнати за ним право власності на вказаний автомобіль та звільнити це рухоме майно з-під арешту, захистивши його права на спірне майно в судовому порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] 1.1, в судовому засіданні погодилась із позовом, не заперечувала, що дійсно 21 вересня 2009 року вона отримала оплату по угоді купівлі-продажу її автомобіля DAEWOO LANOS д/н AH 6970 АР суму 40.000 грн., про що написала розписку. Крім того, вона пояснила, що із-за матеріальних труднощів не змогла своєчасно оформити договір в нотаріальному порядку. Вислухавши пояснення позивача, з врахуванням погодження з позовом відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, 21 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу рухомого майна - автомобілю марки DAEWOO LANOS TF69Y, двигун V=I498 cub/cm, шассі № SUPTF69YD5W246904, д/н [NUMBER], зеленього кольору (а.с.4). Згідно умов договору, право на майно переходить до [PERSON] після сплати всієї суми за договором. Відповідачка [PERSON] 1.1, повністю отримала гроші за договором в день його підписання в сумі 40000 грн., про що написала відповідну розписку (а.с.5). На підтвердження укладеного договору видана довіреність на ім'я [PERSON] на право користування та розпорядження автомобілем DAEWOO LANOS д/н AH 6970 АР (а.с.6) В порушення п.п. 6,7 умов договору, [PERSON] 1.1, не оформила договір купівлі-продажу рухомого майна в нотаріальному порядку. Постановою слідчого Добропільського MB Лозинського О.В. від 02 червня 2010 року під час розслідування кримінальної справи за звинуваченням [PERSON] 1.1, за ст. 191 ч.4 КК України з метою забезпечення цивільного позову накладено арешт на спірний автомобіль, оскільки останній з вини відповідачки [PERSON] 1.1., яка порушила умови п.6,7 договору, не був переоформений в нотаріальному порядку згідно договору купівлі-продажу від 21 вересня 2009 року на покупця [PERSON] За реєстраційними документами автомобіль марки DAEWOO LANOS юридично належав на праві власності відповідачці (а.с.10). Між тим, суд вважає, що оскільки угода між [PERSON] 1.1, і [PERSON] мала місце до моменту накладення арешту, то і юридичні наслідки цієї угоди повинні настати відразу після її укладення, що має враховуватись судом при вирішенні питання про зняття арешту. Крім того, кримінальну справу за звинуваченням [PERSON] 1.1, розглянуто судом 09 серпня 2010 року, цивільний позов у справі залишено без розгляду. Вирок суду набув законної сили. В порядку цивільного судочинства цивільний позивач до суду не звертався. Суд також враховує той факт, що на час розгляду справи у [PERSON] 1.1., окрім спірного автомобілю, також арештовані постановою слідчого будинок та квартира за адресами: м.Білицьке, вул.Харківська, 29/18, та м.Добропілля, вул.Саратовська, 4/1. Тобто при задоволенні позовних вимог [PERSON] не порушуються права цивільного позивача в частині відшкодування заподіяної злочином шкоди. Відповідно до ч.2 статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Між тим, вимоги [PERSON] про визнання права власності на куплений автомобіль не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п.8 Постанови КМУ №1371 від 23 грудня 2009 року, перед відчудженням, передачею транспорті засоби підлягають зняттю з обліку, що зроблено сторонами не було. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки це відповідає його законним правам та інтересам, та не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст. 41 Конституції України, ч.2 ст.220, ст.ст. 321,328 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial