Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на автомобіль. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що 23.05.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», який змінив назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № 55/А-08 на отримання кредиту у розмірі 12330,0доларів СІЛА на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних та кінцевим строком повернення до 19 травня 2011 року. Крім того, в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави. Предметом застави виступає автомобіль «JAC HFC» (модель: 1020К, рік випуску: 2008, тип ТЗ: фургон малотоннажний - В, № кузова/шасі: LJ1KAAB686001677) реєстраційний номер [NUMBER]. В порушення вимог закону та умов договору, [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконує та предмет застави в заклад банку не передав. Станом на 27 серпня 2009 року заборгованість за кредитним договором складає 9400,16 доларів США, яка складається зі заборгованості за кредитом у розмірі 8890,57 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі - 445,37 доларів СІЛА, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі - 37,42 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі - 26,80 доларів США. Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 27.08.2009 року складає 9400,16 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 75201,28 грн. Під час судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги, долучив в якості співвідповідача [PERSON] та просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 55/A-U8 від 23 травня 2008 року в розмірі 100784,95 грн., що за курсом НБУ складає 12748,23 долара СІЛА, передати в заклад «ПриватБанку» автомобіль «JAC І-IFC» реєстраційний помер АХ3089ВК, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором .№ 55/Л- від 23 травня 2008 року в сумі 12748,23 долара США, що за курсом НБУ складає 100784,95 грн. звернути стягнення на автомобіль [NUMBER] шляхом безпосереднього продажу конкретному покутіц:о з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. :і зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.05.2008року між позивачем та [PERSON] ї укладений договір поруки. Відповідно до якого [PERSON] поручився перед банком за виконання [PERSON] своїх зобовязань за договором № 55/А-08 від 23.05.2008 року, а саме за повернення кредитних коштів в розмірі 12330,00 доларів США, сплату відсотків за користування кредитними коштами та належне виконання інших умов договору. Заборгованість за кредитним договором № 55/-08 від 23.05.2008 року станом на 09.07.2010 року складає 12748,23 доларів США, що за курсом НБУ - 100784,95 грн., яка складається з поточної заборгованості за кредитом у розмірі - 4509,76 доларів США, поточна заборгованість за відсотками у розмірі - 38,52 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту у розмірі - 4380,81 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками у розмірі - 3087,41 доларів США. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2010 року позовні вимоги в частині передачі в заклад публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» автомобіль [NUMBER] на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишені без розгляду. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, присутній у судовому засіданні підтримав уточненні позивні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Присутні у судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти позовних вимог та просили відмовити у їх задоволенні, вказували, що передали автомобіль [NUMBER] позивачу та не заперечували сплачувати заборгованість за кредитним договором, яка залишиться після реалізації автомобіля. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідачів, дослідивши надані сторонами по справі докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», який змінив назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809) та відповідачем [PERSON] укладено договір № 55/А- 08 на отримання кредиту у розмірі 12330,00 доларів СІЛА на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних та кінцевим строком повернення до 19 травня 2011 року. Згідно п.п. 2.2.2, 2.2.3 договору позичальник зобовязується сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних, а також відповідно до графіку погашення кредиту відсотки, зазначені у Додатку № 1 до Кредитного договору. У порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Окрім того, в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 23 травня 2008 року було укладено договір застави. Предметом застави виступив автомобіль «JAC HFC» (модель: 1020К, рік випуску: 2008, тип ТЗ: фургон малотоннажний - В, № кузова/шасі: LJ1KAAB686001677) реєстраційний номер [NUMBER]. Договір застави складено 23.05.2008року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3478. Згідно довіреності від 22.06.2009 року, зазначений автомобіль [NUMBER] належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АХС № 105790, виданого ВРЕР № 1 ГУМВС України в Харківській області від 21.05.2008 року та посвідчена нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] В порушення вимог закону та умов договору, [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договорами застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені Заставодавця. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Разом з тим, 23 травня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник [PERSON], включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п. 2 договір поруки). Договором поруку передбачено, що у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 4), поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору (п. 6) . Зазначені у Кредитному договорі умови відповідачами не виконуються та порушуються строки виплати кредиту та процентів за кредит і станом на 09 липня 2010 року, згідно розрахунку позивача загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем за кредитним договором, складає 4509,76 доларів США, сума поточної заборгованості за відсотками складає 38,52 доларів США, сума простроченої заборгованості складає - 4380,81 доларів США, сума простроченої заборгованості за відсотками складає - 3087,41 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором складає - 693,91 доларів CLLLA, що разом складає 12748,23 доларів США та еквівалентна 100784,95 грн. Таким чином, станом на 09 липня 2010 року, загальна сума заборгованості відповідачів за кредитним договором складає 100784,95 гривень. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно даних офіційного курсу НБУ станом на 22.09.2010 року Національним банком України встановлений наступний курс гривні до долара США - за 100 доларів США - 791, 9200 грн. Таким чином, станом на 22 вересня 2010 року заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором, складає 100955,78 грн. (12748,23 доларів США х 7,9192 грн.). Приймаючи до уваги, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» складають 100 784,95 грн. та відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільна справа розглядається в межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 100 784,95 грн. Разом з тим, суд приходить до висновку, що також підлягають задоволенню вимоги щодо звернути стягнення на автомобіль [NUMBER], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 55/А-08 від 23 травня 2008 року у розмірі 100784 грн. 95 коп., шляхом продажу покупцю з правом укладання Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» договору купівлі-продажу від імені [PERSON] та надати право Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» знімати автомобіль [NUMBER] з обліку в ДАІГУМВС України в Харківській області. Вимог позивача про надання публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу суд вважає нечіткими, разом з тим недоведеними позивачем, у звязку з чим такими, що не підлягають задоволенню. Згідно платіжних доручень № UDS990923B000D від 23.09.2009 року, № UD242B03I1 від 12.07.2010 року позивачем при предявленні позову до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1007, 84 грн. Згідно платіжних доручень № UDS990923B000E від 23.09.2009 року, позивачем були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,0грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача сплачуються витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258. На основі викладеного,

Outcome: partial