Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Якушинепька сільська рада звернулася до суду з позовом за участю третіх осіб [PERSON] та ДП «Якпон» до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В позові позивач зазначив, що у 1998 році ПМК СВАТ «Вінницярибгосп» видав ордер-розпорядження № 11 від 13.03.1998 року на вселення в гуртожиток № 1 по вул. Зарічній, кім. № 13 [PERSON] Відповідно до [PERSON] приймання-передачі житлового фонду від 30 вересня 2004 року було проведено обстеження гуртожитку та рішенням 17 сесії Якушинецької сільської ради від 12 жовтня 2004 року було надано згоду на прийняття в комунальну власність Якушинецької сільської ради даного гуртожитку. Наказом директора ПМК СВАТ В іи д яг ибгос! і» даний гуртожиток був переданий на баланс сільської ради. Рішенням Яку нельхої сільської ради від 12.07.2004 р. гуртожиток, був переданий на обслуговування ДП Якпон». На даний час гуртожиток знаходиться в комунальній власності Якушинецької сільське: ради Вінницького району Вінницької області з балансовою вартістю 338015 грн. Відповідно до довідки виданої ДП «Якпон», з 2003 року гр. [PERSON] разом з сім'єю в даному гуртожитку не проживає, але самовільно вселив свого брата, Науменко ОХ до кімнати №13 гуртожитку. Заборгованість за житлово-комунальні послуги за кім. № 13 станом на 1.03.2010 р. становить 236, 64 грн. Рішенням виконкому Якушинецької сільської ради № 351 від 20.08.2007 року в зв'язку з реконструкцією гуртожитку на жкгзовому масиві «Рибгосп» в гуртожиток сімейного типу, кім. № 13 було надано гр. [PERSON] З січня 2009 р. по серпень 2009 р. [PERSON] сплачує плату за житлово-комунальні послуги за кім. № 13, але вселитись в дану кімнату не має змоги і тому звернувся з заяв:де сільської ради про допомогу у вирішенні питання виселення [PERSON] з виділене: йсму кімнат. Тому, позивач був змушений звернутися до суду та просить визнати відповіді, лд таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обезі, згідно його тексту Третя особа [PERSON], що діє на стороні позивача позов підтримав, та суду додав, що після наданні н:: д кімната за №13 він неодноразово намагався вселитися, просив [PERSON] забрати з кімнзли езо: речі але він проти цього заперечив. Третя особа XX Якпон», що діє на стороні позивача позов в особі свої представників [PERSON]. Прек: плітка А.М. підтримали, згідно тексту позову. Відповіла^ Ні; з генно С.І. та його представник [PERSON] позов не визнали. Відповідач [PERSON] суду додав, що не втрачав інтереса до свого житла в кім.№13, оскільки це є його єдине житло на теперішній час. Суду показав, що його речі знаходяться у вказаній кімнаті, яка є його єдиним місцем мешкання. Показав, що були періоди, коли він тимчасово, віддав кімнату брату і не ночував у кімнаті, однак ци періоди складали строк до тижня. Боргу по сплаті кварт послуг у нього на тепер не має. Суду показав, що в наслідок роботи, найчастіше приходи до гуртожитку після 11-12 год. ночі, тому ні з ким не бачився. Працює і у вихідні. В зв»язку з вказаним просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: У 1998 році ПМК СВАТ «Вінницярибгосп» видав ордер-розпорядження № 11 від 13.03.1998 року на вселення в гуртожиток № 1 по вул. Зарічній, кім. № 13 [PERSON] (а.с.10). Відповідно до [PERSON] приймання-передачі житлового фонду у комунальну власність від ЗО вересня 2004 року було проведено обстеження гуртожитку на 100 місць за адресою: с. Якушинці, вул. Зарічна, 4а та рішенням 17 сесії Якушинецької сільської ради 4 скликання від 12 жовтня 2004 року було надано згоду на прийняття в комунальну власність Якушинецької сільської ради даного гуртожитку (а.с.8,15). Наказом директора ПМК СВАТ «Вінницярибгосп» № 12 від 15.12.2004р. даний гуртожиток був переданий на баланс сільської ради. Рішенням 24 сесії Якушинецької сільської ради 4 скликання від 12.07.2004 р. гуртожиток, що знаходиться за адресою: с. Якушинці, вул. Зарічна, 4 а був переданий на обслуговування ДП «Якпон» (а.с.12). На даний час гуртожиток на 100 місць по вул. Зарічній, 4а в с. Якушинці знаходиться в комунальній власності Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області з балансовою вартістю 338015 грн., про що свідчить довідка видана Якушинецькою сільською радою №131 від 22.03.2010 р. (а.с.17). Заборгованість за житлово-комунальні послуги за кімнатою № 13 станом на 1.03.2010 р. становить 236, 64 грн. На теперішній час заборгованість є сплоченою, про що свідчить довідка ДП «Якпон» за №67 від 8.09.2010р. (а.с.49). Рішенням виконкому Якушинецької сільської ради № 351 від 20.08.2007 року в зв'язку з реконструкцією гуртожитку на житловому масиві «Рибгосп» в гуртожиток сімейного типу, кім. № 13 було надано гр. [PERSON]. При цьому, як з»ясовано у судовому засіданні на час постановлення вказаного рішення, житлове приміщення кімнати за №13 юридично звільнено, як і фактично не було. Рішення постановлено не зважаючи на той факт, що у кімнаті за №13 на той час було зареєстровано відповідача по справі. Сам [PERSON] про винесення вказаного рішення сільської ради ради обізнаний не був, своєї згоди на переселення у іншу кімнату не надавав. Визначаючись щодо заявленої вимоги суд виходить з того, що вказані спірні правовідносини регулюються ст.ст.71,72 ЖК України. За ст.71 Житлового кодексу Української РСР « ... При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців...». Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад шість місяців проводиться в судовому порядку. В судовому засіданні з показів свідків [PERSON], [PERSON], було встановлено, що спірна кімната є єдиним житлом відповідача, який проживав у кімнаті, іноді періодично покидаючи своє постійне місце мешкання, в наслідок того, що проживав з сім»єю [ADDRESS]. Речі відповідача знаходяться у кімнаті за №13, що також підтверджується сторонами та заявою [PERSON] поданою на ім»я голови сільської ради від 14.12.2009р. (а.с.14). Відповідач праціє на маршруті, не має сталого розкладу роботи, а тому не має чітких годин повернення додому. Оцінюючи акт від 19.05.2010р. складений комісією в складі директора ДП «Якпон» [PERSON], депутата сільської ради [PERSON] про не проживання відповідача в кім.№13 (а.с.11), як доказ сторони позивача, суд виходить з того, що строк не проживання відповідача за даним актом не є встановленим. Свідки сторони позивача [PERSON], А.П. суду показали, що в кімнату за №13 вони доступа не мали, так як там зберігалися речі відповідача та жив його брат. Крім того, показали, що у гуртожитку знаходилися не постійно, а лише один-два рази на тиждень, і постійно за кімнатою відповідача не наглядали. За ст.61 ЦПК України, кожна сторона забов»язана довесті ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи дане нормативне положення, суд вважає,що позивач не довів суду факт не проживання [PERSON] в житловому приміщенні кім.№13 по вул.Зарічна,4а саме на протязі 6 місячного терміну, а тому позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed