Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим, посилаючись на те, що 21.03.2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 308Б за умовами якого, банк надав позичальнику кредит в сумі 10000 гривень строком до 19.03.2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних. Взяті на себе зобовязання щодо надання кредитних коштів банк виконав. Відповідач взяті на себе обовязки щодо сплати процентів та суми кредиту належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 21.05.2010 року має заборгованість у сумі 13055,57 грн., з яких, заборгованість за кредитом - 8184,76 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 3277,91грн., плата за пропуск платежів - 1592,90 грн. Оскільки відповідач не виконує умов кредитного договору, то позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у сумі 13055,57 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 21.03.2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 308Б за умовами якого, банк надав позичальнику кредит в сумі 10000 гривень строком до 19.03.2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних. Пунктом 2.5.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту та процентів, встановлених у графіку. Відповідно до п.п. 2.7.1,, 3.2.6 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. З матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідач неналежно виконує умови взятого на себе зобовязання, в звязку з чим станом на 21.05.2010 року має заборгованість в сумі 13055,57 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує зобовязання відповідно до умов кредитного договору, то суд задовольняє позовні вимоги. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат - судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved