Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-20 00:00:00

Представник відповідача позов не визнав. До Краматорського міського суду звернулась [PERSON] до Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання нараховувати та виплатити підвищення до пенсії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно ст. 1 Закону України №2195-IV від 18.11.04. «Про соціальний захист дітей війни» вона має статус «дитина війни». У зв`язку з цим згідно цього Закону йому повинні з 1 січня 2006 року виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, ця доплата до пенсії у повному розмірі не проводилася. Замість 30% мінімальної пенсії за віком їй виплачували з 2008 року лише 47,00, 48,10, 48,20 та 49,80 грн. щомісячно. Позивачка просила зобовязати нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни з 9 липня 2007 року по 4 серпня 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум та стягнути судові витрати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську у судове засідання не зявився, але надав до суду заперечення по справі, в яких просив справу слухати без участі представника відповідача, та зазначив, що згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом на 2007 рік зупинено, зокрема дію ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Статтею 111 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з 01.01.2007 року було встановлено підвищення до пенсії цієї категорії: з 01.01.07. у розмірі 19,00 грн., з 01.04.07. - у розмірі 20,30 грн., з 01.10.07. - у розмірі 20,55 грн. 09.07.2007 року Конституційним Судом України ухвалено рішення, відповідно до якого визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення, зокрема п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме, текст ст. 6 викладений у такій редакції : «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни». Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного суду України №10-рп від 22.05.2008 р. визнанні такими, що не відповідають Конституції України, положення, зокрема, п. 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до принципу дії нормативно-правового акту у часі, у звязку з прийняттям нової редакції ст. 6 Закону України «про соціальний захист дітей війни», редакція зазначеної статті до 01.01.2008 року втратила свою чинність. На підставі рішення Конституційного суду України № 10-рп від 22.05.2008 р. втратила чинність нова редакція ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Для врегулювання ситуації, 28.05.2008 р. Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до п. 8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22 травня - 48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня - 49,80 грн. Статтею 54 Закону України від 26.12.2008 року № 835 «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що «розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України». У звязку з цим надбавка дітям війни з 1 жовтня 2008 року виплачується у твердій нормі у сумі 49,80 грн. та законами про Державний бюджет України на 2009 та 2010 роки не змінювалась. Таким чином, підвищення дітям війни виплачуються органами Пенсійного Фонду України відповідно до чинного на певний час законодавства. Крім того, позивачка пропустила трирічний строк позовної давності, відповідно до ст. 257 ЦПК України, тому просили у задоволенні позову відмовити. Суд, проаналізувавши зібрані в справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до дітей війни віднесені особи, які є громадя- нами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. Позивачка [PERSON], [INFO], віднесена до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в УПФУ в м. Краматорську Донецької області та отримує пенсію за віком. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, на 2007 рік зупинено дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак, 9 липня 2007 року рішенням Конституційного суду №6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» №489-V від 19.12.2006 року. Конституційний Суд України визначив, що положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з 9 липня 2007 року (ухвалення рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року) по 31 грудня 2007 року, в частині нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% розміру мінімальної пенсії за віком, як дитині війни за 2007 рік. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 67 розділу I пунктів 2-4, 6-8, 10-18 підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, пунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», в п. 5 резолютивної частини якого визначено, що «Положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення». Відповідно до принципу дії нормативно-правового акту у часі, у зв`язку з прийняття нової редакції ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», редакція зазначеної статті, що існувала до 1 січня 2008 року втратила свою чинність, а на підставі рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року втратила чинність нова редакція ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», внаслідок чого відновлена попередня редакція закону. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню за період з 22 травня 2008 року (ухвалення рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року) по 31 грудня 2008 року, в частині нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% розміру мінімальної пенсії за віком, як дитині війни за 2008 рік. Крім того, ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 257 ЦПК України передбачено трирічний строк позовної давності. Оскільки позивачка звернулась до суду з позовом 4 серпня 2010 року, тому зобовязувати відповідача здійснити перерахунок та виплату належних сум повинно з 3 серпня 2007 року. Таким чином, суд вважає, що бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську по ненарахуванню щомісячної надбавки позивачці, як дитині війни, за період з 4 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 по 4 серпня 2010 року, виходячи із розміру 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є неправомірною. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що наявні всі підстави для часткового задоволення позову, зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачці соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 04.08.2007 по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 04.08.2010 року. Крім того, відповідно до ст. 81, ч. 4 п. 5, 88 ЦПК України, з Державного бюджету України на користь позивачці необхідно стягнути сплачені нею витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн., відповідно до пункту 34 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» з Державного бюджету України на користь позивача необхідно стягнути сплачені нею судовий збір у розмірі 8,50 грн.

Outcome: partial