Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

ВАТ «Сарнифармація» заявило цивільний позов до [PERSON] про встановлення безоплатного земельного сервітуту на право прокладання лінії водовідведення від будівлі кафе «Кав»ярня» в м.Сарни по вул.Широка, 27, яке є власністю ВАТ і перебуває в оренді приватного підприємця [PERSON], через земельну ділянку, яка є у власності [PERSON] по вул. Широка,27 м. Сарни, оскільки тільки таким чином є можливість проведення каналізаційних комунікацій; в березні 2009 р. [PERSON] пошкодила бетонні перекриття каналізаційного септика, який був встановлений з дозволу її покійної матері, [PERSON] та засипала його піском, що зупинило роботу кафе; тому ВАТ також просить стягнути з відповідачки вартість пошкодженого майна в розмірі 3567.60 грн. Позовні вимоги в судовому розгляді підтримав представник позивача голова правління [PERSON] Відповідачка [PERSON] позовні вимоги ВАТ не визнала, вважаючи неправомірним проведення лінії водовідведення по її земельній ділянці, оскільки суміжна з її земельна ділянка не є у власності позивача, а також каналізаційну систему можна провести поза її земельною ділянкою; заперечила пошкодження каналізаційного септика, вказавши,що він вийшов з ладу за плином часу. [PERSON] заявила позов як третя особа із самостійними вимогами до [PERSON] та ВАТ «Сарнифармація» і просила зобов»язати [PERSON] надати можливість проведення лінії водовідведення і стягнути з неї 5353.55 грн. шкоди, завданої закриттям кафе із-за пошкодження септика, що складає суму несплачених орендних платежів та 5000 грн. моральної шкоди, яка полягає у втраті нормальних життєвих зв»язків, в порушенні стосунків з оточуючими людьми, у втраті доходів від роботи кафе, власником якого вона є і в свою чергу є орендарем будівлі кафе у ВАТ «Сарнифармація». Позовні вимоги в судовому розгляді підтримала третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] [PERSON] позов [PERSON] також не визнала, оскільки вважає,що сплата чи несплата оренди приміщення це виключно справа приватного підприємця та ВАТ і вона за собою ніякої вини не вбачає; не заподіяла вона [PERSON] і моральної шкоди. Представник ВАТ [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав і вважає,що [PERSON] зобов»язана надати можливість прокладення каналізації через свою земельну ділянку. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, їх представників, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку,що позов ВАТ «Сарнифармація» повністю підлягає задоволенню, а позов третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] задоволенню не підлягає. Судом встановлено і це підтвердили і не заперечили сторони, що власником частини будівлі № 27 по вул.Широка м. Сарни є ВАТ «Сарнифармація», яке, в свою чергу, відповідно до договору від 2.01.2009 р., передало дане приміщення в оренду фізичній особі- підприємцю [PERSON] і в якому відкрито кафе «Кав»ярня»; як вбачається з наданих позивачем документів, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, податкових розрахунків земельного податку, відомостей про наявність документів на землю, ВАТ «Сарнифармація» є користувачем земельної ділянки розміром 440 кв. м. по вул.Широка,27 в м.Сарни, що спростовує твердження відповідачки,що ВАТ не є ні власником ні користувачем цієї земельної ділянки. За заявою [PERSON] проведена перевірка Рівненською обласною СЕС і встановлено,що каналізаційний вигріб засипаний землею і територія частково забруднюється нечистотами; постановою СЕС від 26.03.2009 р. тимчасово заборонено експлуатацію кафе «Кав»ярня» до відновлення роботи каналізаційної мережі. Те,що каналізаційний люк, який знаходиться на земельній ділянці [PERSON], засипаний землею і розбиті три бетонні плити, які його покривають, підтвердили в судовому розгляді і свідки [PERSON],[PERSON], [PERSON] та [PERSON], які також посвідчили,що бачили, що це зробила [PERSON] за допомогою інших людей всередині березня 2009 р. Таким чином позивач надав докази в підтвердження заподіяння відповідачкою шкоди, яка становить 3567.60 грн.,що, в свою чергу підтверджується довідкою ДП «Сарнибудіндустрія» про вартість пошкоджених елементів, встановлених на каналізаційному септику. В обґрунтування позову про необхідність проведення водовідведення саме по земельній ділянці [PERSON], представник позивача надав суду техніко-економічне обґрунтування схеми водовідведення від приміщення по вул.Широка,27 м.Сарни, зроблене ППФ «Полісся Проект- Сервіс», з яких вбачається,що найбільш економічним і єдино можливим при існуючій забудові території є варіант проведення водовідведення частково по території приватної земельної ділянки, а не в обхід її. Суд вважає цей документ належним і допустимим доказом, оскільки ПП має ліцензію на проведення вказаних робіт; крім того, згідно письмового листа головного лікаря ДЗ «Сарненська районна СЕС» [PERSON] санітарним нормам відповідає саме проведення водовідведення через приватну земельну ділянку. Представник позивача також надав суду лист начальника Сарненського цеху телекомунікаційних послуг № 14 про те, що проведення водовідведення поблизу будівлі № 27 по вул..Широка вздовж телефонної каналізації є неможливим у зв»язку з небезпечним розташуванням і дозвіл на це даний не буде. Таким чином, суд приходить до висновку,що проведення водовідведення для кафе є необхідним і це необхідно зробити, використовуючи земельну ділянку, власником якої згідно Державного акту на землю є [PERSON], а тому ВАТ має право земельного сервітуту, тобто, як землекористувач земельної ділянки, на безоплатне користування чужою земельною ділянкою для проведення комунікації відповідно до ст.ст.401,402 ЦК та ст.ст. 98-100 ЗК України. На думку суду, враховуючи технічні можливості, це не буде обтяжливим для відповідачки. Що стосується позовних вимог [PERSON], то суд вважає,що підстав для їх задоволення немає, оскільки вона просить як заподіяну шкоду, стягнути з [PERSON] несплачену нею орендну плату за приміщення ВАТ, з чим суд погодитись не може; суд також вважає,що відповідачка не заподіяла [PERSON] і моральну шкоду, оскільки кафе тимчасово закрито Рівненською обласною СЕС, з постановою якої вона погодилась. На підставі ст.ст. 98,99,100 Земельного кодексу України, ст.ст.401,402,403 ЦК України,

Outcome: approved