Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС віднесеної до 1 категорії, інвалідом II групи захворювання, яке пов'язане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС. У відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір призначеної позивачу пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткової пенсії - 75% від мінімальної пенсії за віком. В зв'язку з тим, що позивача мобілізували я військовозобов'язаного, він має статус інваліда війни II групи і тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивач вважає, що таким чином держава взяла на себе зобов'язання підвищити пенсію на 350% мінімальної пенсії за віком. Загальний розмір пенсій не повинен бути меншим, ніж 12,25 мінімальних пенсій за віком. Позивач вважає, що існує реальна загроза його здоров'ю та життю, яку створює відповідач невиплатою в повному обсязі пенсій і просить зобов'язати Управляння Пенсійного фонду належні йому пенсії, як інваліду ЧАЕС та війни, в розмірі, не меншому, ніж передбачено, зобов'язати відповідача здійснити донарахування, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, та виплату не донарахованої за період з 01.03.2001 року по 31.12.2003 року . Позивач у судовому засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та просив зробити перерахунок пенсії з 2001 року по день винесення рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Червонозаводського району м.Харкова, отримує основну та додаткову пенсію як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом II групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 020156, довідкою МСЕК серії ХАР-05№ 010394. Пенсію позивачу було обчислено згідно з частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначеною статтею передбачено, що розмір пенсії для інвалідів 2 групи не може бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Згідно зі статтею 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» з 1 січня 2002 року встановлено, що, виходячи з розміру 19,91 грн. провадиться розрахунок: а) пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону Україні «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; б) додаткової пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім пенсій працівникам, передбаченим у частині третій статті 53 зазначеного Закону) та Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», а також пенсій, передбачених частиною четвертою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто мінімальний розмір пенсії по 2-й групі інвалідності з 1 січня 2002 р. становив: 19,91 грн. х 8 = 159 грн. 28 кой. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 р. № 894 мінімальний розмір пенсій з 1 вересня 2004 р. збільшується на 12 %, тобто: 19,91 грн. х 8 х 1,12 =178 грн. 39 коп. Постановою КМУ від 27 грудня 2005 р. № 1293 «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 січня 2006 р. передбачено збільшення розмірів пенсій по інвалідності, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках - у 2,5 рази: 19,91 грн. х 8 х 1,12 х 2,5. Зазначеною постановою встановлено мінімальний розмір пенсії для інвалідів 2-ї групи у розмірі 467 грн. 00 коп. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (пункт 28 розділ II) внесено зміни до Закон) України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: у статтю 50: «Особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі - 20 % прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. частини 3 і 4 статті 54 замінено текстом: «У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема: - для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках по II групі інвалідності 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно з Законом «Про державний бюджет України» і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Тобто, починаючи з 1 січня 2008 р. розміри пенсій та додаткових пенсій встановлюються з урахуванням вищезазначеного Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення статті 67 розділу 1 пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України своїми нормативно-правовими актами визначає конкретний розмір пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що виплачуються за рахунок державного бюджету. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 врегульовано деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, зокрема громадян, які отримують пенсії, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: Частиною 4 зазначеної постанови з 22 травня 2008 р. передбачено: - щомісячна додаткова пенсія інвалідам 2-ї групи у розмірі 20% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність; - мінімальний розмір пенсії для інвалідів 2 групи у розмірі - 725 грн. 00 коп. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 р. № 654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян» для осіб (ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках), що отримують пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 липня 2008 р. встановлено мінімальний розмір пенсій для інвалідів 2 групи - 820 грн. 00 коп. Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». А позивачу, як вже згадувалося, пенсія призначена відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи основна та додаткові пенсії позивачу призначені з 25.08.1993р. відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», які передбачають, що розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильської катастрофою, не можуть бути нижче для інвалідів 2 групи - 1090 грн., щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, для інвалідів 2 групи становить 20% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Згідно Постанови КМУ №654 від 16.07.08р. Кабінет Міністрів України постановив установити починаючи з 01.07.08р. доплату окремим категоріям осіб з тим, щоб їх пенсії досягли таких розмірів: в учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986р. із зони відчуження, інвалідів 2 групи - 820 грн. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що при вирішення даного спору підлягають застосуванню ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України! Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» від 28.12.07р. текст ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в такій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах інвалідам 2 групи - 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, частина 3 та 4 ст.54 змінена чотирма частинами такого змісту: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986р. по 2 групі інвалідності - 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України по справі №1-28/2008 від 22.05.08 р. за конституційним поданням Верховного Суду України і 101 народного депутата щодо відповідальності Конституції України окремих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік». Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення Законів України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими для виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Враховуючи те, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08р., яке має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції, внесення змін до ст.ст. 50. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційними, а також визначено позицію Конституційного Суду, яка полягає в тому, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це призводить до обмеження прав і свобод людини і громадянина, суд вважає, що вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача визнати право позивача на основну пенсію згідно ст. 49, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зробити перерахунок і виплатити [PERSON] пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії інваліду 2 групи, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підлягають задоволенню частково. При цьому, слід також зазначити, що згідно вимог ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка надбала чинності 31.10.06р. у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність підвищується розмір пенсій та додаткових пенсій, визначений відповідно до ст.ст. 50, 54 цього Закону. Починаючи з 01.03.2001 року, держава зобов'язала відповідача, відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121X2001, призначати належні йому пенсії, готувати документи для її виплати, забезпечувати своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплати належних позивачу пенсій, відповідач повинен був сплачувати ці пенсії в розмірі не меншому ніж 8,75 мінімальних пенсій за віком, які дорівнювали мінімальному споживчому бюджету. Але відповідач по справі, Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова (надалі УПФ), протиправно ігнорував зобов'язання держави, норми Конституції України, приписи законів і сплачував належні позивачу пенсії в розмірах в декілька разів менших ніж встановлений державою мінімум. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з заявами, скаргами, але кожний раз отримував відповідь, з посиланнями на якісь підзаконні акти, більшість із яких визнані незаконними рішеннями адміністративних судів України. Згідно ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відносно доплати до пенсії позивачу, суд зазначає, що для інвалідів війни, відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до 01.01.2006 року існувало зобов'язання держави додатково підвищувати належну інвалідам війни пенсію на 200 % мінімальної пенсії за віком в місяць для 3 групи інвалідності, на 350 % для другої і на 400 % для першої групи. З 01.01.2006 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 2939 - IV від 5 жовтня 2005 року., згідно якого встановлені доплати до пенсії інвалідам війни 1 групи у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 2 групи - 40%, З групи - 30%. Відповідно посвідчення серія Є № 079143 від 28 серпня 2006 року [PERSON] є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. При вирішенні питання про розрахунок доплати до пенсії, суд виходить з того, що відповідно ст..2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не допускається звуження змісту та обсягу прав позивача на отримання доплати до пенсії. На підставі викладеного, суд задовольняє вимоги позивача в межах позовних вимог про перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії та доплати до пенсії з 01.03.2001р. по 31.12.2007р. таз 22.05.2008р. по 31.12.2009 року.

Outcome: partial