Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

В липні 2010 року в суд надійшов позов ТОВ „Рівнетеплоенерго" до [PERSON] про стягнення 2398,73 грн. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, інфляційні збитки в сумі 54,09 грн., 3% річних на суму 29,25 грн., всього 2482,07 грн. по тих підставах, що, будучи квартиронаймачем квартири [ADDRESS], він отримуючи фактично теплову енергію та гаряче водопостачання в житлове приміщення, в порушення зобов'язань, які виникли між сторонами на підставі цього факту і положень чинного законодавства, зокрема ст. ст. 67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ч.1 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду», п. п. 18, 20 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, не здійснює плату за спожиті послуги теплопостачання (централізоване опалення та підігрів води), внаслідок чого по вині відповідача утворилась заборгованість станом на 08.07.2010 року на вказану позовом суму. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву не надійшло. Представник позивача, до судового засідання надав клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника ТОВ «Рівнетеплоенерго». Позовні вимоги підтримує в повному обсязі без змін та доповнень, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, причину неявки суду не повідомив, про час та Місце розгляду справи повідомлявся рекомендованою кореспонденцією, а тому відповідач вважається належним чином повідомлений про судове засідання. Заперечень з приводу заявленого позову в суд не надано. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України з постановленням заочного рішення згідно ст. ст. 224-228 ЦПК України. Дослідивши зібрані по, справі письмові матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено,: що [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач, проживаючи в даній квартирі, фактично без договору між сторонами і без відмови відповідача від Послуг отримував теплову енергію для централізованого опалення і підігріву води житлового приміщення, у зв'язку з чим виник юридичний факт, що є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків між сторонами у відповідності до ст.11 ЦК України. В порушення положень ст.68 ЖК України: ст..20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного Житлового фонду», п.п. 18,20 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 і фактично взятих на себе зобов'язань, що, згідно ст.526 ЦК України, повинні виконуватись належним чином, відповідач отримуваних послуг не оплачує в добровільному порядку, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість станом на 08.07.2010 року в сумі 2398,73 грн. Сума заборгованості з достовірністю підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком позивача по особовому рахунку №101209 відповідача та неоспорена ним. Підстав для звільнення відповідача від вказаних платежів судом не встановлено. Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням встановлених обставин у відповідності до вказаної норми закону, суд вважає доведеними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення вимоги в частині сплати боргу, з урахуванням індексу інфляції за період прострочення виконання зобов'язання, що становить з 11 листопада 2009 року по березень 2010 року 54,09 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 29,25 грн. Таким чином загальна сума, включаючи суму основного боргу, збитки від інфляції та 3% річних становить 2482,07 грн. За таких обставин, у відповідності до положень чинного законодавства, позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними доказами в справі. Судові витрати, відповідно до ст. ст. 82, 88 ЦПК України, покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 1 1, 526, 610, 625 ЦК України ст. ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved