overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище -[PERSON]) в обґрунтування вимог заяви посилається на те, що народилась 21.12.1988 року в Степанському пологовому відділенні Степанської районної лікарні, хоча факт народження зареєстрований по місцю навчання батька в м.Києві, з дня народження і до 08.08.1989 року постійно проживала з матір»ю в с.Велике Вербче Сарненського району по місцю проживання батьків матері, її баби [PERSON] Рівненської області, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, що дає підстави для отримання статусу особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, однак із-за відсутності реєстрації в с.Велике Вербче не може скористатись даним правом, в зв»язку з чим просить встановити факт постійного проживання з 21.12.1988 року по 08.08.1989 року в с.Велике Вербче Сарненського району, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Представник заявника [PERSON] підтримав вимоги заяви і дав позмістно пояснення. Заінтересована особа Степанська селищна рада письмовою заявою просить розглядати справу у відсутності представника, не заперечує вимоги заяви [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення. Із свідоцтва про народження VІ-БК №424109 вбачається, що [PERSON] народилась 21.12.1988 року в м.Київ. Згідно свідоцтва про шлюб І-ГЮ №037704 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 18.05.2008 року, дружині присвоєне прізвище-Мурза. Згідно довідки Степанської селищної ради мати заявниці [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 09.08.1989 року, згідно довідки Сарненської РДА №128 вона проживала з травня 1983 року по 08.08.1989 року в с. Велике Вербче Сарненського району, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Довідка ФАПу с. Велике Вербче та карта профілактичних привичок підтверджують, що новонароджена [PERSON] з дня народження по вересень 1989 року знаходилась під наглядом патронажної сестри с.Велике Вербче, де і проводились щеплення в цей період. Свідок [PERSON] підтвердила факт постійного проживання заявниці з своєю матір"ю [PERSON] в с. Велике Вербче Сарненського району з дня народження в 1988 році до 08.08.1989 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно з 21 грудня 1988 року по 8 серпня 1989 року без реєстрації проживала в [INFO], яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявив позов до відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок зі спорудами, розташований по вулиці Червоноармійській, будинок номер 10, в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові послався на те, що 20 травня 2010 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишився житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вулиці Червоноармійській, 10, в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області. Мати позивача [PERSON] за своє життя належним чином у комунальному підприємстві «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації» будинок не зареєструвала, а тому і не набула права власності на нього. Після смерті матері позивач є єдиним претендентом на все майно, яке належало їй, у тому числі і на житловий будинок зі спорудами. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та пояснив про те, що, на його думку, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. У судове засідання представник відповідача в особі Жадівського сільського голови Семенівського району Чернігівської області [PERSON] не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої в суд зявитися не може, просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, комунального підприємства «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON], у судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, згідно даних якої в суд зявитися не може, просила розглянути справу за її відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, у судове засідання свого представника не направила, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, причини неявки свого представника суду не повідомила. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за обставин, викладених [PERSON] у позові, котрі знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні через те, що вони доводяться відомостями доданих до позову документів. З матеріалів цивільної справи убачається, що крім позивача на будинок ніхто не претендує. Позивач не має можливості отримати вказаний будинок у власність у порядку спадкування, бо такий будинок в силу вимог ст. ст. 331, 1218 Цивільного кодексу України не може входити до складу спадщини, а тому вирішення питання встановлення права власності на будинок у контексті розглядуваного спору за правилами ст. ст. 16, 328 Цивільного кодексу України потребує судового порядку. Позов відповідачем визнається повністю, а отже, немає ніяких перешкод для визнання права власності на зазначений будинок за позивачем на підставі норм згаданих ст. ст. 16, 328 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в Рівненській міський суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 10 травня 1997 року по 09 вересня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 13 травня 1998 року відповідач сплачувати аліменти на сина у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісяця до досягнення сином повноліття, починаючи з 27 листопада 1997 року. Відповідач має нерегулярний заробіток, що ускладнює стягнення аліментів у частковому співвідношенні від заробітної плати. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Як слідує з ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, в розмірі 50 грн. На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Банку [PERSON] та кредит» заборгованість за кредитним договором № "51"_9-11/07-МФ від 22 листопада 2007 року в розмірі 15869 грн. 76 коп., а також судові витрати по справі В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень на адресу суду не направив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 22 листопада 2007 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] та кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № "51"_9-11/07-МФ, відповідно до якого банк видав останньому в тимчасове користування кошти у розмірі 6500 грн. на споживчі цілі, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки в строк та в порядку, встановлених даним договором. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються главою 71 ЦК України. В силу укладеного кредитного договору відповідач мав виконати взяті на себе зобов'язання про погашення отриманого споживчого кредиту у передбачений договором строк. Це передбачено п. 4.2.1 кредитного договору, що укладений між сторонами та врегулювано ст. 1054 ЦК України. Однак відповідач, порушуючи умови договору, не виконував свої зобов'язання належним чином. Станом на 23 члипня 2010 року загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 15869 грн. 76 коп., а саме: заборгованість за основним боргом 2312 грн. 12 коп., заборгованість по пені та несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, щомісячної комісії 12726 грн. 90 коп., - заборгованість по відсотках 830 грн. 74 коп., Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. і Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки він ґрунтується на законних підставах. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

03 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія 1 -ВЛ № 047792, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 05. В сім"ї сторін від шлюбу народилася дитина донька Сабріна, [INFO], яка проживає разом з матір"ю, знаходиться на її утриманні. В сім'ї існують неприязні відносини, виникають непорозуміння, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільне життя з відповідачкою не склалося, сім'я існує формально. В судовому засіданні позивач позов підтримав, він вважає, що сім»ю зберегти не можливо і цього не бажає, пояснив, що шлюбні відносини між ним припинені, миритися він не бажає, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти задоволення позову, просить шлюб розірвати, миритися вона не бажає. Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 03 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія 1-ВЛ № 047792, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 05. В сім"ї сторін від шлюбу народилася дитина донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 069830. видане 15 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 42. Дитина проживає з матір"ю, знаходиться на її утриманні. В сім»ї сторін існують неприязні відносини, спільне життя між ними не склалося, сім"я існує формально, вони не підтримують подружніх стосунків, миритися не бажають. Винними в розпаді сім'ї суд вважає обидві сторони. При таких обставинах, суд вважає, що сім"ю сторін зберегти неможливо, оскільки сім"я роздалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, в даний час сторони не підтримують подружні стосунки, миритися не бажають. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя лодружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернувся у липні 2010 року до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію на суму 8896грн. 56коп. станом на 01.05.2010р. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачі споживають теплову енергію. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг теплопостачання, про що свідчать особовий рахунок та наявність розрахункової книжки. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і станом на 01.05.2010р. складає 8896грн. 56 коп. Відповідно до п. 23 Правил надання послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі зобов'язані сплачувати комунальні послуги у відповідності до ст. 64, 67 ЖК України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн.,81коп. та на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. На підставі ст. 64, 67 ЖК України, ч. З п. 5 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернувся у липні 2010 року до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію на суму 3926грн. 59коп. станом на 01.06.2010р. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачі споживають теплову енергію. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг теплопостачання, про що свідчать особовий рахунок та наявність розрахункової книжки. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і станом на 01.06.2010 р. складає 3926грн. 59 коп. Відповідно до п. 23 Правил надання послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі зобов'язані сплачувати комунальні послуги у відповідності до ст. 64, 67 ЖК України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн.,81коп. та на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. На підставі ст. 64, 67 ЖК України, ч. З п. 5 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернувся у липні 2010 року до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію на суму 988грн. 17коп. станом на 01.05.2010р. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачі споживають теплову енергію. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг теплопостачання, про що свідчать особовий рахунок та наявність розрахункової книжки. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і станом на 01.05.2010 р. складає 988грн. 17 коп. Відповідно до п. 23 Правил надання послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі зобов'язані сплачувати комунальні послуги у відповідності до ст. 64, 67 ЖК України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн.,81коп. та на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. На підставі ст. 64, 67 ЖК України, ч. З п. 5 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] 26.08.2010 року звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 27.01.1998 року у Нижанковицькій селищній раді Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем, змінивши дівоче прізвище Підганяк. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спочатку вони жили дуже добре, але з часом відповідач змінив своє ставлення до неї та сина. Вже протягом п'яти років не підтримують подружніх відносин. Втратили один до одного почуття поваги та любові. Вважає, що їх сімя повністю розпалася, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на неї. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, а також пояснила, що вони проживають з відповідачем окремими сім"ями більше пяти років, вважає, що сім"ю зберегти неможливо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте надіслав суду заяву, в якій зазначає, що проти позовних вимог не заперечує, справу просить слухати у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 27 січня 1998 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом №1 у Нижанковицькій селищній раді Старосамбірського району Львівської області /свідоцтво 1-СГ № 015621/а.с.4/. Від подружнього життя мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони проживають окремими сім"ями протягом пяти років, стали чужими, втратили любов та повагу один до одного. Наведене свідчить, що сімя сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Витрати по реєстрації розлучення за згодою сторін слід покласти на позивачку, дитину залишити на вихованні з матір"ю, тобто з позивачкою. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позовні вимоги позивачки також ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

ЗАТ „УМЗ звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги мобільного звязку в сумі 3854,36 грн., пені за прострочення сплати за надані послуги в сумі 95,19 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 12.06.2007 та 09.10.2007 було укладено договори № 3623262 та № 3856852 про надання послуг мобільного звязку. Відповідно до вказаних договорів відповідач користувався послугами мобільного звязку та зобовязувався регулярно оплачувати їх. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості за послуги мобільного звязку становить 3854,36 грн., пеня за прострочення сплати за надані послуги становить 95,19 грн. Оскільки відповідачем порушені зобовязання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих телекомунікаційних послуг, сума боргу та пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

КП Чернігівводоканал звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг з водопостачання та водовідведення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач належним чином не оплачує надані послуги, внаслідок чого за період з 01.02.08 по 01.02.09 заборгував 578,10 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, проживаючи [INFO] по 1-му пров.Механізаторів у місті Чернігові, користується послугами з водопостачання та водовідведення, які йому надає позивач. Відповідачем надані послуги належним чином не оплачуються, внаслідок чого за період з 01.02.08 по 01.02.09 виникла заборгованість у сумі 578,10 грн. Згідно ст. ст. 64, 68 ЖК України відповідач несе майнову відповідальність і зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачем порушені зобов'язання щодо обов'язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved