Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про захист прав споживачів банківських послуг, посилаючись на те, 04 травня 2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № VН0GR00000094. Відповідно до пп. 7.1 вказаного договору банк зобов'язався надати позивачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 04.05.2007 року по 04.05.2017 року .включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 75 000 грн. на наступні цілі: придбання трикімнатної квартири, у розмірі 6 750 ,00 грн. на сплату страхових платежів в-порядку передбаченому п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту. Позивач належним чйном виконував умови кредитної угоди, сплачував щомісячні чергові платежі. Однак у травні місяці 2009 року при сплаті чергового платежу за кредитом йому стало відомо про те, що відповідач в односторонньому порядку, без його згоди змінив суттєві умови кредитного договору - підвищив відсоткову ставку до 26,88 % річних. Позивач вважає дії відповідача щодо підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитною угодою, та зміну суттєвих умов договору в односторонньому порядку незаконними, та такими, що порушують його права, а п. 2.З.1., який це право передбачає . нікчемним. Тому просить визнати незаконним з 01.02.2009 року встановлені відповідачем відсоткової ставки за користування кредитом, зобов'язати відповідача зробити перерахунок, за кредитним договором від 04.05.2007 року: зарахувати отриману Банком з 01.02.2009 р. суму по відсоткам від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту; визнати недійсною з 01.02.2009 року умову пункту кредитного, договору від 04.05. 2007 року в частині права банка здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням позичальникові відповідного повідомлення; а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати в справі. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, та пояснив, що дійсно 04 травня 2007 року між позивачем та ПАТ "Приватбанк" було укладено кредитний договір № РУН0'ОК00000094. Відповідно до пп. 2,3.1 п. 2.3 кредитного договору збільшення процентної ставки банком можливо в границях у кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США. Отже, у зв'язку з підвищенням курсу долара США банком, відповідно до умов кредитного договору було підвищено процентну ставку за кредитом. Оскільки умовами договору, укладеного з відповідачкою було передбачено право банк)' на підвищення процентної ставки, просить у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № РVН0GR00000094. Відповідно до пп. 8.1 п. 8 вказаного договору банк зобов'язався надати позивачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на сірок з 04.05.2007 року но 04.05.2017 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 75 000 грн. на придбання квартири, у розмірі 6 750 .00 грн. на сплату страхових платежів в порядку передбаченому п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту. Позивач належним чином виконував умови кредитної угоди, сплачував щомісячні чергові платежі. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України (що набула чинності 09.01.2009 року), встановлений договором розмір відсотків не може бути збільшений банком в односторонньому порядку . Відсоткова ставка по кредитному договору була підвищенавідповідачем з 01.02.2009 року, тобто після набранням чинності сг. 1056-1 ЦК України. Оскільки позивач не надавав свою згоду зміну відсоткової ставки за кредитним договором, ставка повинна залишатися без зміни до повного виконання всіх умов обома сторонами договору. Відповідно до ч. З ст. 1056-1 ЦК України умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Вимога позивача про визнання недійсною з 01.02.2009 р. умову пункту 2.3.1 кредитного договору .VН0GR00000094 від. 04 травня 2007 року в частині права банка при виникненні кожної з наступних подій зокрема відмови позичальника в оформленні (переоформленні) якого-небудь із договорів, договорів іпотеки. поруки. договорів страхування, згідно статті 651 . Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення задоволенню не підлягають, оскільки суперечат ь вимогам ст .ст. 1054-1 057 ЦК України, а також вимогам інших нормативно-правових актів. Позивачем в свою черід не наведено доказів, обставин, які можуть бут и підставою для відмови в задоволенні вказаної вимоги. На підставі ст.ет.203.2 15. 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial