Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовними вимогами до [PERSON] районної у місті ради про виділення (визначення) часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на той факт, що 13.05.2005 року помер - [PERSON], який був сином [PERSON] та братом [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина: частина квартира [ADDRESS]. На момент його смерті, в зазначеній квартирі були зареєстровані та проживали усі члени сімї. Зазначена квартира була приватизована [PERSON] та членами її сімї: [PERSON] та померлим [PERSON] і належала їм на праві спільної сумісної власності. Фактично, кожному зі співвласників належало по 1/3 частини вищевказаної квартири. Після смерті [PERSON], позивачка [PERSON] звернулась до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з тим, що кожному із співвласників не була виділена їх доля у спільній сумісній власності. У свідоцтві про право власності на житло від 26 лютого 1999 року № 234 не було вказано частку кожного із співвласників у спільній сумісній власності, частка кожного із співвласників була встановлена за домовленістю кожного з них по 1/3 частини. Ніхто із співвласників не заперечував за життя померлого проти встановлення такого порядку. Враховуючи вищевикладене позивачі просять суд визначити частки в рівних долях у спільній сумісній власності, квартири [ADDRESS] за співвласниками: [PERSON] та членом її сімї: [PERSON] по 1/3 частини та залишити за померлим [PERSON] 1/3 частини вищевказаної квартири. У судовому засіданні 16 серпня 2010 року позивачі підтримали заявлені вимоги та просили суд задовольнити їх вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної у місті ради у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належно. До початку розгляду справи по суті подали суду письмову заяву щодо розгляду справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, ухвалюється рішення в порядку встановленому до вимог ст. 174 ЦПК України - тобто у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог частини другої статті 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши показання позивачки, проаналізувавши наявні письмові матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 234 від 26 лютого 1999 року виданого органом приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 29 грудня 1998 року за № Дз - 1315 (а.с.11) на ім"я [PERSON] та членів її сімї: [PERSON] та [PERSON], останні є власниками на праві спільної (сумісної) власності житлової квартири [ADDRESS], яке було зареєстровано КП "Криворізьке БТІ" у реєстровій книзі за№ 166П-190-190. 13 травня 2005 року помер [PERSON], актовий запис № 521 від 16.05.2005 року (Свідоцтво про смерть І-КИ № 031733 від 16.05.2005 року (а.с.10). Після його смерті, члени його сім»ї подовжували проживати у спірній квартирі і фактично вступили в управління спадком. Даний факт підтверджено Довідкою № 152 від 12.04.2010 \~ \~ \~ \~року виданої КЖП №3 (а.с.9). Крім того, позивачка [PERSON] звернулась до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, відповіддю від 13.04.2010 \~ \~ \~ \~року № 529/01-14 (а.с.8) останній було розяснено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, яка спільною сумісною власністю. Зазначено, що у зв'язку з тим, що кожному із співвласників не була виділена (визначена) їх доля у спільній сумісній власності за життя померлого нотаріус не може видати Свідоцтво про право на спадщину. На підставі ст.ст.316, 317 ЦК України (2004 року) право власності - це право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України (2004 року) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У судовому засіданні було з"ясовано, що за життя померлого не було укладено письмового договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, оскільки, за життя усіх членів родини не виникало потреби у виділенні часток у спільній власності. Із пояснень позивачів було встановлено, що між усіма членами родини була встановлена лише усна домовленість, згідно до якої, кожен з родини мав право на 1/3 частини від спільної власності, що складалась з трикімнатної квартири [ADDRESS], ніхто із співвласників квартири не заперечував проти визначення часток у праві спільної власності саме у такому розмірі. Суд вважає підтвердженим той факт, що у вищевказаній квартирі позивачі постійно були зареєстровані та проживали як за життя співвласника - [PERSON] та продовжують в ній проживати і після його смерті. Крім того, суду не було надано доказів щодо наявності претензій зі сторони третіх осіб на спадщину. Крім того, суд вважає підтвердженим той факт, що померлий: [PERSON] та інші члени сімї спірною квартирою №33, будинку № 38 по вул.. Орджонікідзе в м. Кривому Розі володіли сумісно , в рівних долях - по 1/3 частини. Факт родинних відносин між позивачами [PERSON], [PERSON] та померлим [PERSON] були підтверджені у судовому засіданні. На підставі викладеного суд вважає доведеними у судовому засіданні: право вимоги позивачів на визначення часток у праві спільної сумісної власності трикімнатної квартири [ADDRESS] в рівних долях за співвласниками по 1/3 частини.

Outcome: approved