Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

У листопаді 2009 року позивач звернувся із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до наказу № 13-ок від 20.06.2007 року вона була прийнята на роботу в ТОВ «ДСК» на посаду бухгалтера вагонника, відповідно до наказу № 1-ок від 19.01.2009 року вона була звільнена з вищевказаної роботи у звязку зі скороченням штату. При звільненні, ТОВ «ДСК» в порушення норм трудового законодавства, не здійснило з позивачкою повний розрахунок. На кінець грудня 2008 року заборгованість підприємства складала 4388, 90 грн., а за 19 календарних днів січня 2009 року заробітну плату взагалі не нарахували. Позивач неодноразово зверталась до адміністрації вищезазначеного підприємства з вимогою погасити заборгованість з заробітної плати, проте її прохання щодо нарахування та сплати заборгованості залишилось не виконаним. Внаслідок відсутності коштів на підприємстві на час її звільнення, позивач не отримала повний розрахунок і заробітна плата до теперішнього часу не сплачена. Також, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та неустойки, у розмірі трьох відсотків річних річних від простроченої суми. Днем виконання зобовязання є 19.01.2009 року, тож датою нарахування процентів є 20.01.209 року. Таким чином, кількість днів прострочення у 2009 році склала: у січні 11 днів, у лютому 28 днів, у березні 31 день, у квітні 30 днів, у травні 31 день, у червні 30 днів, у липні 31 день, у вересні 31 день, у жовтні 31 день, всього 284 дні. Таким чином, розмір відсотків за прострочення зобовязання становить 102, 44 грн. Крім того, окрім сум основного боргу та відсотків за прострочення виконання зобовязання вона має право на відшкодування суми інфляційних витрат, який з січня 2009 року по жовтень 2009 року склав 4\~745, 70 грн. А також з відповідача підлягає стягненню неустойка за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 102, 44 грн. Крім того, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 14\~021, 08 грн. Так як в останній рік роботи у позивача не було щорічної відпустки вважає, що має право га грошову компенсацію з боку відповідача, яку остання оцінює у 1184, 88 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача заборгованість з заробітної плати з урахування встановленого індексі інфляції за весь час прострочення у розмірі 4745, 70 грн., неустойки, за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 102, 44 грн., середнього заробітку за весь час затримки по день розрахунку у сумі 14021, 08 грн., середнього заробітку за час затримки по день розрахунку у сумі 14021, 08 грн., грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 1184, 88 грн. та заробітної плати за січень 2009 року у сумі 20\~645, 54 грн. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка виразилась в тому, що через неотримання заробітної плати вона не мала можливості забезпечити нормальне проживання своїй родині, що призвело до моральних страждань та додаткових зусиль для організації свого життя. Спричинену моральну шкоду позивач оцінила у 10\~000,00 грн. На підставі викладеного позивач просила стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати з урахування встановленого індексі інфляції за весь час прострочення у розмірі 4745, 70 грн., неустойки, за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 102, 44 грн., середнього заробітку за весь час затримки по день розрахунку у сумі 14021, 08 грн., середнього заробітку за час затримки по день розрахунку у сумі 14021, 08 грн., грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 1184, 88 грн. та заробітної плати за січень 2009 року у сумі 20\~645, 54 грн., моральну шкоду в розмірі 10000, 00 грн. В судовому засіданні позивач в частині стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 1184, 88 грн. та неустойки в сумі 102, 44 грн. відмовилась, в іншій частині позов просила задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає необхідним вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 13-ок від 20.06.2007 року позивач була прийнята на роботу в ТОВ «ДСК» на посаду бухгалтера вагонника, відповідно до наказу № 1-ок від 19.01.2009 року вона була звільнена з вищевказаної роботи у звязку зі скороченням штату. При звільненні, ТОВ «ДСК» в порушення норм трудового законодавства, не здійснило з позивачкою повний розрахунок. На кінець грудня 2008 року заборгованість підприємства складала 4388, 90 грн., а за 19 календарних днів січня 2009 року заробітну плату взагалі не нарахували. На неодноразові звернення позивача до адміністрації вищезазначеного підприємства з вимогою погасити заборгованість з заробітної плати, прохання останньої щодо нарахування та сплати заборгованості залишилось не виконаним. Внаслідок відсутності коштів на підприємстві на час звільнення позивача, остання не отримала повний розрахунок і заробітна плата до теперішнього часу не сплачена. Згідно до ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу інфляції зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Крім того відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно зі ст. 237 1 КЗпПУ України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В звязку з не виплатою заробітної плати позивачу утворилась заборгованість по заробітній платі з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 4745, 70 грн., середній заробіток за весь час затримки по день розрахунку у сумі 14021, 08 грн., заробітна плата за січень 2009 року у сумі 592, 44 грн. Крім того, діями відповідача заподіяно позивачу моральну шкоду, яка виразилась в тому, що через неотримання заробітної плати остання не мала можливості забезпечити нормальне проживання своїй родині, що призвело до моральних страждань та додаткових зусиль для організації свого життя, що підтверджується показами свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що вона працювала на вказаному підприємстві та також не отримувала заробітну плату. Спричинена моральна шкода у розмірі 5\~000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved