Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача і свої доводи мотивує тим. що на праві приватної власності йому належить будинок № 37 по вул. Садова в с. Миколаївка, Волноваського району, Донецької області, згідно свідоцтва про право на спадщину за. законом від 27.08.2007 року, посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою, реєстр № 1- 2587. В червні місяці 2009 року до позивача з проханням звернувся його племінник, відповідачі по даній справі, і з його дозволу, відповідача було зареєстровано в будинку позивача, 17.07.2009 року. Після реєстрації відповідач майже в будинку не мешкав, а позивачеві нараховувалась плата за комунальні послуги за відповідача, які він відмовився сплачувати. В кінці липня місяця 2009 року відповідач не мешкав в будинку, але знятися з обліку, відмовляється, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище і перешкоджає йому користуватися його власністю, тому просить визнати його втративши право на проживання в квартирі і зняти з обліку. В судовому засіданні позивач підтвердив позов і пояснив, що відповідач має іншу житлову площу де і мешкає, але не реєструється, щоб не платити комунальні послуги. Відповідач в судове засідання не зявився, але прислав заяву про розгляд справи у його відсутність, що є наявною у справі, позов визнав. Третя особа відділ по справам громадянства імміграції та реєстр рації фізичних осіб Волноваського РВ ДУМВС України в Донецькій області, прислав клопотання про розгляд справи у відсутності представника, що є наявною у справі. Суд, заслухав думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача та представника третьої особи, вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача та представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм право відносини. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON]. суду свідчив, що відповідач по даній справі в будинку № 37 по вул. Садова в с. Миколаївка, який належить позивачеві по справі на праві власності не мешкає з липня місяці 2009 року, майна його в будинку не має, оскільки він має інше житлове приміщення, але з обліку не знявся, чим ставить позивача в тяжке матеріальне станови ще, оскільки він є інвалідом 2-ї групи і отримує мізерну пенсію, і зобовязаний платити за відповідача комунальну послуги. Свідок [PERSON] дала аналогічні свідчення і не довіряти свідченням свідків у суду підстав не має. Про те, будинку № 37 по вул.. Садова в с. Миколаївка, Волноваського району, Донецької області належить позивачу на праві власності, вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 27І08.2007 року, посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою, реєстр № 1-2587, що є наявним у справі. Доводи позивача, що відповідач зареєстрований у нього в будинку № 37 по вул. Садова в с. Миколаївка, Волноваського району, Донецької області, вбачається із довідки № 638 від 09.07.2010 року, виданої Миколаївською. Сільською радою, Волноваського району. Донецької області, що є наявною у справі. Доводи позивачки про те, що відповідач в квартирі не мешкає, підтвердили в судовому засіданні свідки, витрати по оплаті комунальних послуг позивачу не відшкодовує, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач своєю реєстрацією за адресою позивача в будинку тягне нарахування їй більшого розміру платежів за комунальні послуги і не відшкодовує витрати по їх оплаті, він тим самим чинить йому перешкоди в користуванні своєю власністю, окрім того в будинку не мешкає, речей його не має, договору з власником житла, позивачем по справі не заключав на проживання, заперечень суду проти позову не надав, що дає суду підстави, вважати що позов визнав, у звязку із цим суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими. На підставі ст. 391 ЦК України, ст.ст. 61, 150 ЖК України,

Outcome: approved