Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадщину за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що 14 травня 2006 року в с. Зелений Гай Томаківського району Дніпропетровської області помер її дід по лінії батька, [PERSON], смерть якого зареєстрована виконкомом Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області 15 травня 2006 року, актовий запис №5. Зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с. Тарасівка Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Зої Космодемнської 20, та земельна ділянка загальною площею 0,76 га, що розташована за тією ж адресою. Після смерті, [PERSON] залишив заповіт щодо свого майна, який посвідчено секретарем виконкому Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області 29 вересня 2005 року і зареєстровано в реєстрі за №52. Зі змісту заповіту вбачається, що все майно та усі свої майнові права та обовязки, [PERSON] заповідав їй. У встановлений законом шестимісячний строк від часу відкриття спадщини вона подала заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори і 13 березня 2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом: на земельну ділянку площею 0,76 га, що розташована на території с. Тарасівка Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області і яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №004519 виданого 16 січня 1997 року. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на іншу частину спадщини - житловий будинок з надвірними спорудами, що належав спадкодавцю на праві приватної власності вона позбавлена можливості , що вбачається з письмової відмови завідувача Томаківської державної нотаріальної контори від 20 квітня 2010 року. Письмова відмова повязана з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, у звязку з чим у неї виникла необхідність у вирішенні в судовому порядку питання про встановлення факту володіння житловим будинком на праві приватної власності [PERSON] та визнання права власності на спадковий житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. Спадкодавець [PERSON] не мав правовстановлюючих документів на житловий будинок, фактичним власником якого він являвся, з тієї причини, що будівництво житлового будинку по вулиці Зої Космодемнської 20, в с. Тарасівка Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області розпочав ще на початку 70-х років. Відповідно до чинного на час закінчення будівництва житлового будинку порядку реєстрації житлових будинків в сільській місцевості, після закінчення [PERSON] будівництва, в погосподарській книзі Зеленогайської сільської ради було зроблено відповідний запис, що з 1987 року житловий будинок по вулиці Зої Космодемянській 20, в с. Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області належить [PERSON]. Запис в погосподарській книзі і засвідчував, що [PERSON] є власником житлового будинку. Реєстрація житлових будинків в бюро технічної інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року була передбачена тільки для міст та селищ міського типу. За час свого життя [PERSON] не виготовляв технічного паспорту на будинок та не реєстрував його в органах БТІ у звязку з чим і не отримав свідоцтва про право власності на будинок відповідно до чинного на теперішній час Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно від 18 лютого 2002 року. Технічний паспорт на будинок в теперішній час виготовлений Томаківським БТІ за її заявою, як спадкоємицею за заповітом. Але саме як власник житлового будинку, спадкодавець отримав у приватну власність присадибну земельну ділянку при спадковому будинку та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. То ж виходячи із вищенаведених обставин факт володіння будинком на праві приватної власності померлим [PERSON] підтверджується належними офіційними документами (довідкою сільської ради та Державним актом на право приватної власності на присадибну земельну ділянку), які свідчать про те, що за свого життя [PERSON] являвся фактичним власником житлового будинку і мав право на отримання правовстановлюючих документів на нього. До неї, як до спадкоємиці за заповітом, яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори, відповідно до ст. 1218 ЦК України перейшли усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, в тому числі і право на отримання в спадщину майна, що належало [PERSON] Дійсна вартість спадкового житлового будинку відповідно до висновку технічної експертизи складає 47000 гривень. Відповідач у справі є її батьком та сином померлого [PERSON], тобто спадкоємцем за законом першої черги. Але зважаючи на наявність заповіту на спадкове майно на її імя, він спадщину не приймав та не заявляє ніяких претензій щодо спадкового майна. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач у своїй письмовій заяві проти позову не заперечує і просить суд розглянути справу без його присутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом було перевірено наявність цивільно-правових відносин між сторонами та встановлено наступне. 14 травня 2006 року в с. Зелений Гай Томаківського району Дніпропетровської області помер [PERSON], смерть якого зареєстрована виконкомом Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області 15 травня 2006 року, актовий запис №5. Зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно: житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка загальною площею 0,76 га, розташовані в с. Тарасівка Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Зої Космодемнської 20, що підтверджується відповідними Державним актом на право приватної власності на землю серія ДП Тм №004519 та технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду. Після смерті, [PERSON] залишив заповіт щодо свого майна, який посвідчено секретарем виконкому Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області 29 вересня 2005 року і зареєстровано в реєстрі за №52. Своїм заповітом все своє майно та усі свої майнові права та обовязки, він заповідав позивачці. Письмова відмова державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадковий житловий будинок повязана з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на нього. Слідуючи довідці органу місцевого самоврядування запис в погосподарській книзі засвідчував, що [PERSON] є власником житлового будинку. Реєстрація житлових будинків в бюро технічної інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року була передбачена тільки для міст та селищ міського типу. То ж виходячи із вищенаведених обставин факт володіння будинком на праві приватної власності померлим [PERSON] підтверджується належними офіційними документами (довідкою сільської ради та Державним актом на право приватної власності на присадибну земельну ділянку), які свідчать про те, що за свого життя [PERSON] являвся фактичним власником житлового будинку і мав право на отримання правовстановлюючих документів на нього.

Outcome: approved