Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль») 23 вересня 2009 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 26 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 010/115826/3166/82, згідно якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 2 роки з 26 жовтня 2006 року по 26 жовтня 2008 року. Відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,1%/24,1% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до платіжного календаря. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, перерахувавши кошти в розмірі 4000,00 грн. на поточний рахунок № 262582035741/[NUMBER] відповідача. Однак відповідачка свої зобовязання не виконала, допустила прострочення погашення кредитних зобовязань, в звязку з чим станом на дату подачі позовної заяви до суду утворилась заборгованість в розмірі 6796,48 грн., де: 4000,00 грн. непогашена сума кредиту, 2676,48 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 120,00 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів. Оскільки відповідачка добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просив стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості в розмірі 6796,48 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач, в особі свого законного представника, до суду не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило. У судове засідання відповідачка не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 26 жовтня 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № 010/115826/3166/82, згідно умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 2 роки з 26 жовтня 2006 року по 26 жовтня 2008 року. Відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,1%/24,1% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до платіжного календаря (а.с. 20). Позивачем було відкрито картковий рахунок № 262582035741/[NUMBER] та 27 жовтня 2006 року відповідачкою було отримано платіжну картку (а.с. 19). Однак в порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних зобовязань, внаслідок чого станом на на дату подачі позовної заяви до суду утворилась заборгованість в розмірі 6796,48 грн., де: 4000,00 грн. непогашена сума кредиту, 2676,48 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 120,00 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів. (а.с. 2а, 17). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобовязаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) сплачувати банку проценти за користування кредитом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6796,48 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача державне мито розмірі 67,96 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved