overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача, [PERSON] в позовній заяві вказавши, що 10.11.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON], 23.03.2010р.н. Проте вини з відповідачем не можуть знайти спільної мови стосовно утримання дитини. Відповідач на даний час ніде не працює. Однак це не звільняє його від обов'язку щодо утримання дитини. Позивачка знаходячись у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не має можливості самостійно забезпечити належне утримання дитині. У зв'язку з наведеним позивач просить суд ухвалити рішення відповідно до якого стягувати з відповідача, [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для особи відповідного віку на утримання доньки [PERSON] 23.03.2010р.н. В судовому засіданні позивач, [PERSON], позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, в обґрунтування навела обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не зявився проте надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] -сторони по справі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини, той із них хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як встановлено в судовому засіданні відповідач проживає окремо від дитини, на даний час не працює, добровільно допомоги по утриманню дитини не надає, домовленості між сторонами, щодо надання допомоги не досягнуто. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та інші обставини, що мають істотне значення по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки спід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася на адресу Врадіївського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свою заяву тим, що вона уклала з відповідачем шлюб 25.10.1991 року, який зареєстрований в палаці святкових подій м. Миколаєві за актовим записом №1555. Від даного шлюбу у неї з відповідачем є спільна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, вони не ведуть сумісного господарства, що і стало підставою для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі і не заперечує проти розірвання шлюбу із [PERSON] Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеним такі факти: -Сторони уклали шлюб 25.10.1991 року, який зареєстрований в палаці святкових подій м. Миколаєві за актовим записом № 1555 (свідоцтво про укладення шлюбу ІІ-ФП № 322587 виданий від 25.10.1991 року); -Від спільного шлюбу є спільна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження ІV-ФП № 368168 від 10 жовтня 1992 року); -Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведеться (пояснення сторін); -Спільна неповнолітня дитина проживатиме біля позивачки [PERSON] та знаходиться на її утриманні (пояснення сторін); -Майнового спору між сторонами немає, угода про місце проживання дитини досягнута, син проживатиме біля позивачки (пояснення сторін). Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу, при прийнятті рішення суд керується ст. ст.110, 112 СК України. За таких умов суд вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

20.07.2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті, 8 травня 1987 року, [PERSON] Єремєєвни. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, позов визнав повністю. Третя особа- Врадіївська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явилась по невідомій суду причині. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлені факти: 02.10.1979 року [PERSON]Є заповіла [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами та земельною ділянкою, що розташований по вул.. Чапаева, 19 в с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області ( заповіт від 02.10.1979 р. складений та завірений Сирівською сільською радою); спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 08.05.1987 року (свідоцтво про смерть серії 11-ФП№ 269208 видане 11.05.1984 р. Сирівською сільською радою Врадіївського районуМиколаївської області); спадкове маса складається з житлового будинку площею 52,7 кв. м, сараю площею 31,8 кв.м, бетонної криниці, земельної ділянки загальною площею 0,50 га, що розташовані в с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області вул.. Чапаєва, 19 ( технічний паспорт на житловий будинок по вул.. Чапаєва,19 с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області від 09.06.2010 р„ довідка Сирівської сільської ради вих. № 357 від 06.05.2010 р. ); позивач є внуком спадкодавця та спадкоємцем за заповітом (паспорт серії ЕО № 298914 виданий 17.03.1997 p., заповіт від 02.10.1979 р. складений та завірений Сирівською сільською радою); інших спадкоємців, які після смерті [PERSON] прийняли спадщину (шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори), за заповітом чи які мають право на обов'язкову частку у спадщині не має ( витяг із спадкового реєстру № 24621348 від 02.09.2010 p., довідка № 739 від 01.09.2010 р.); державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини та роз'яснено право на звернення до суду (відмова нотаріуса № 217/01-14 від 04.06.2010р.); [PERSON] пропустив 6-місячний термін прийняття спадщини тому, що не знав що є заповіт (показання свідка [PERSON]М ); Відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску прийняття спадщини є поважними, тому позовна заява підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому 6- місячний термін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач та її представник в судовому засіданні уточнивши позовні вимоги, позов підтримали та пояснили, що 27 липня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, в період якого 29 квітня 2010 року в них народилась донька [PERSON] Одруження виявилось невдалим. Чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення сімї, не займався вихованням дитини. Окрім того, відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги не надає. У звязку із цим, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить стягнути з відповідача на свою користь 500 грн. до досягнення дитиною трьох річного віку. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнав частково, з приводу стягнення з нього аліментів у вказаному позивачем розмірі на дитину заперечували, оскільки на даний час відповідач немає постійного місця роботи, проживає в квартирі, яку винаймає, погоджується на аліменти в розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щодо стягнення аліментів на утримання дружини погоджується на суму в розмірі 150 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 липня 2009 року. З дослідженого судом свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON], 29 квітня 2010 року, встановлено, що її батьком є [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обовязку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст..182 СК України повинен враховувати стан здоровя та матеріальний становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму» від 20 жовтня 2009 року, затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років, з 1 липня 2010 року у розмірі 771 грн. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків суд, приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 400 грн.. Згідно п.2 ст.84 СК України, дружина,з якою проживає дитина, має права на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.6 ст.84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи те, що дитина залишається проживати з матірю, а також враховуючи фінансове положення сторін, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дружини слід призначити у розмірі 200 грн.. На підставі ст.ст. 84, 112, 84,180, 182, 191 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилася дитина: донька [PERSON], [INFO]. Через виниклі між сторонами неприязні взаємовідносини сторони не проживають разом, сімейні стосунки не підтримують. Зі слів позивачки, за період після розпаду сімі відповідач не надає позивачці ніякої матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та утримання дитини, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному забезпеченні. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється їй матеріально допомагати. В зв'язку з тим, що позивачка утримує себе та свою дитину і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позивні вимоги визнав, пояснивши, що аліменти на утримання дитини сплачувати згоден. Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], однак в порушення вимог ст. 180 СК України не утримує її. Суд, встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення збитків, заподіяних в результаті порушення Правіш користування електроенергією для населення, з [PERSON] в сумі 752.45грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим,[PERSON], який мешкає в с. Бендзарі Балтського району Одеської області, являється побутовим абонентом Балтського РЕМ, на якого оформлено особовий рахунок № 600/131. Згідно балансу побутового абонента [PERSON] остання оплата за використану електричну енергію була проведена 20.07.2009 року, але відповідач продовжував користуватись електроенергією до моменту відключення його домоволодіння від електромереж. ЗО квітня 2010 року постачання |електричної енергії в будинок, де мешкає відповідач, припинена. За ствердженням позивача загальна заборгованість відповідача за використану електроенергію складає 752,45 грн. Відповідач в судове засідання не зявився про місце, час та день розгляду справи повідомлений завчасно, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши позов в межах заявлених вимог та наданих доводів, з огляду на ствердження позивача, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що за [PERSON] виникла заборгованість за електричну енергію. На підставі розрахунків та квитанцій про сплату за використану електроенергію виявлено, що заборгованість за використану електроенергію складає 752.45грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки припинені. Дітей від шлюбу не мають. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Сторони перебувають у шлюбі з 30.07.2005. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Примирення між сторонами неможливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до УДАІ УМВС України в Чернігівській області, треті особи [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування. В позовній заяві вказує, що 26 листопада 2008 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на легковий автомобіль марки ВАЗ 21013, 1973 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], колір «сірий», двигун № [NUMBER], кузов № ХТА210130J4922186, згідно Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія РМС № 080073, виданого 09 вересня 1997 року МРАВ ДАІ м. Прилуки Чернігівської області. Інші спадкоємці першої черги від прийняття спадщини відмовились на його користь. Позивач своєчасно прийняв спадщину, але не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку за відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказаний автомобіль. Позивач у судове засідання не зявився, у позові просить розглянути справу за її відсутності. Представник УДАІ УМВС України в Чернігівській області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та проти позовних вимог не заперечує. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та проти позовних вимог не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 26 листопада 2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на легковий автомобіль марки ВАЗ 21013, 1973 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], колір «сірий», двигун № [NUMBER], кузов № ХТА210130J4922186, згідно Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія РМС № 080073, виданого 09 вересня 1997 року МРАВ ДАІ м. Прилуки Чернігівської області, що підтверджується копією даного документа (а.с.15). Спадкоємцем першої черги за законом на вищевказане домоволодіння після його смерті є позивач по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Інші спадкоємці першої черги зазаконом [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь позивача. В судовому засіданні встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, тому суд вважає, що він правомірно набув право власності на вказане спадкове майно, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що вона постійно проживала на території України , в місті Харкові, в період з січня 1990 року до 15 липня 1990 року. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що народилась 02.10.1982 року в республіці Арменія. В січні 1990 року вона прибула на територію України з батьками, до міста Харкова, де проживала зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS]. На території України вона знаходилась до 15 липня 1990 року, а потім в тому ж 1990 році повернулась до республіки Арменія. В 2006 році вона знову приїхала в місто Харків, де проживає постійно до теперішнього часу. Заявник має на Україні постійну реєстрацію, про що свідчить відмітка в паспорті. Встановити факт постійного проживання на території України вона може тільки через суд, а тому звернулась з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 16 липня 1990 року, що стала територією України відповідно до ст..5 Закону України « Про правонаступництво України», має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживала з батьками в м. Харкові до 15 липня 1990 року за адресою: [ADDRESS]. В теперішній час вона також постійно проживає на території України в м. Харкові. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України. Окрім цього факт постійного проживання на території України засвідчує і імміграційна віза в паспортному документі [PERSON] Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України з січня 1990 року по 15 липня 1990 року знайшов підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

03.08.2010 р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 19.09.2007 року помер її дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина. 19.03.2008 р. строк на подання заяви о прийнятті спадщини закінчився. Будучи людиною юридично не обізнаною вона помилково вважала, що якщо вона проживала на момент смерті з спадкодавцем та продовжує користуватися його майном то вона фактично прийняла спадщину. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Відповідач повідомлений належним чином в судове засідання не зявився. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 19.09.2007 року помер дядько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина. 19.03.2008 р. строк на подання заяви о прийнятті спадщини, передбачений ст..1270 ЦК України, закінчився. Відповідно п.3 ст.1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене суд вважає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, а тому позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

що відкрите акціонерне товариство ВТБ «Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить стягнути заборгованість по кредиту. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ВТБ «Банк» та [PERSON] 27 травня 2008 року було укладено кредитний договір за № 2700001.14 за яким банком було надано кредит в сумі 5 00 грн. на строк до 26 травня 2011 року під 30 відсотків річних. На виконання умов підписаного договору банку було надано відповідачу кредит на 2\~700 грн., який вона повинна була сплачувати з червня 2008 року щомісячно по 75грн. Відповідачка умови договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом 1\~202 грн., 215 грн. 31 коп. заборгованість за відсотки та 299 грн. 09 коп. з пені за несвоєчасну сплату відсотків та повернення кредиту. На листи банку погасити кредит не реагує, а тому позивач наполягає на стягненні всієї суми - 1\~716 грн. 99 коп. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи їй належним чином повідомлена. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують договірні відносини, стосовно яких позивач надав відповідачці 27 травня 2008 року кредит на 5\~000 грн., а відповідачка взяла зобовязання до 26 травня 2011 року повернути не тільки кредит, але і 30 відсотків за його користування. Позивач свої зобовязання за договором № 27000001.14 від 27 травня 2008 року виконав, відповідачка отримала від банку 5\~000 грн.. Відповідачка зяті на себе зобовязання виконала частково. А згодом обумовлену договором суму сплачувати банку перестала, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту 1\~202 грн. 56 коп., 215 грн. 31 коп. борг по відсотках за користування та 299 грн. 09 коп. пені. За чинним законодавством сторони, які підписали угоди виконують взяття на себе зобовязання в повному обсязі. Оскільки відповідач безпідставно не виконала взятих на себе договірних зобовязань, то вона і повинна повернути не тільки заборгованість по кредиту, але і всі інші нарахування, проведені у відповідності до підписаного договору та чинного законодавства. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved