Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 30.08.2008 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського РУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №132. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, а спільне життя не склалося. Внаслідок різних поглядів на життя та неправильної поведінки відповідача вони втратили взаємоповагу один до одного, що поступово призвело до виникнення постійних сварок і фактичного припинення шлюбних відносин. Подружнім життям сторони не живуть. Примирення з відповідачем на цих умовах неможливе, тому позивачка просить суд даний шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, та просить суд даний шлюб розірвати, вказує що в неї є інший чоловік, з яким вона бажає будувати своє сімейне життя. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав обставини позову частково та пояснив, що шлюб між ними не склався, сім`я розпалася та не може бути відновлена, тому він не заперечує проти розірвання шлюбу. Обстеживши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 30.08.2008 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського РУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №132. (а.с. 4). Від даного шлюбу у позивачки та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] .(а.с.б) Також в судовому засіданні із пояснень сторін встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, примиритись сторони не бажають. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами Сімейного Кодексу України. Так, у відповідності до вимог ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а за ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. У судовому засіданні достовірно встановлено, що подальше спільне життя сторін через причини наведені позивачкою у позовній заяві та її пояснень і пояснень відповідача в суді є неможливим та недоцільним. Відсутність спільного проживання сторін, як подружжя, не дають жодної можливості зберегти сім`ю і шлюб у сторін, оскільки така фактично розпалась. При цьому суд бере до уваги пояснення сторін, та приходить до переконання, що шлюб з відповідачем у позивачки має формальний характер, сторони не примирились, а подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу не буде відповідати інтересам обох сторін. За таких обставин, оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved