Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначає, що відповідачі є споживачами електричної енергії, абонентом АК «Харківобленерго» та повинні дотримуватися Закону України «Про електроенергетику» та «Правил користування електричною енергією для населення», але в супереч цього останні не сплачують за споживання електроенергії в повній мірі. З цих підстав АК «Харківобленерго» просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1172, 99 грн. [PERSON], в свою чергу, звернувся до суду з зустрічним позовом до АК «Харківобленерго», [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просить зобовязати АК «Харківобленерго» відкрити лицевий рахунок на його імя на лічильник № 5745911, що встановлений ним в його кімнаті з 29 травня 2001 року, а також стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за спожиту електроенергію на користь АК «Харківобленерго» у розмірі 2214, 84 грн., та на його користь суму моральної та матеріальної шкоди у розмірі 500 грн. та 99, 8 грн. відповідно з кожного. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову обґрунтовуючи його обставинами, викладеними в матеріалах справи. Відповідач за первинним та позивач за зустрічним, [PERSON] проти позову АК «Харківобленерго» заперечував частково, вказуючи, що сплачує за спожиту електроенергію в повному обсязі, тому до виниклої заборгованості не має ніякого відношення, просив стягнути її з [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того [PERSON] в судовому засіданні підтримав повністю свій зустрічний позов, просячи стягнути з останніх по 500 грн. моральної шкоди та по 99, 8 грн. матеріальної шкоди. [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не зявилися, повідомлялися своєчасно та належним чином. Вислухавши та проаналізувавши пояснення осіб, що брали участь у справі, вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши всі доводи, що наведені сторонами, суд доходить наступного висновку. Відповідачі є споживачами електроенергії. Статтею 1 ЗУ «Про електроенергетику» визначається, що фізична особа, яка використовує електроенергію для власних потреб є її споживачем. Ст. 714 ЦК України закріплює, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як встановлено в судовому засіданні, заборгованість відповідачів перед АК «Харківобленерго» складає 2214, 84 грн. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] щомісячно сплачує грошові кошти за користування електроенергією виходячи з показників лічильника, встановленого у його кімнаті. Будь-яка інформація стосовно сплати грошових коштів за користування електроенергією [PERSON], [PERSON], [PERSON], що мешкають разом з [PERSON], у суду відсутня. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Сприяючи всебічному і повному зясуванню обставин справи, суд, відповідно розяснював особам, які брали участь у справі текст ч. 1 ст. 60 ЦПК України, згідно якого, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, також в ч. 2 ст. 60 ЦПК України зазначено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, але [PERSON], [PERSON], [PERSON], в супереч наведених приписів процесуального законодавства в підтвердження своєї позиції сплати за електроенергію наведено не було. Також, суд звертає увагу на те, що нині діючий ЦПК України закріплює незалежність, безсторонність та обєктивність суду, який не може бути ініціатором витребування доказів, оскільки такий обовязок законодавцем покладений на сторони, суд не виявляючи ініціативи, може лише сприяти сторонам на їх клопотання у витребуванні доказів, при цьому він зобовязаний розяснити особам, які беруть участь у справі їх процесуальні права та обовязки, попередити про наслідки вчинюваних процесуальних дій та розяснити наслідки у випадку не вчинення ними тих процесуальних дій виконання яких згідно із законом є обовязковим. Що ж стосується вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд погоджується з ними виходячи з наступного. Згідно зі ст. 1167 ЦК України в якій вказані підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на протязі тривалого часу не сплачують за користування електроенергією, внаслідок чого АК «Харківобленерго» неодноразово подавало позов до [PERSON] Ст. 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту субєктивних цивільних прав, ч. 1 цієї статті зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, далі п. 3 ч. 2 даної статті вказує, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. В свою чергу ч. 3 вищезазначеної статті формує спосіб відшкодування моральної шкоди, а саме моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд, зясувавши вказані обставини при вирішенні дійсного спору, вважає, що позивачеві за зустрічним позовом завдана моральна шкода, та погоджуючись з останнім стягує на його користь з [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 500 грн. в рахунок її відшкодування. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд також керується постановами Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Методичними рекомендаціями про відшкодування моральної шкоди (лист Міністерства Юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 року. Крім того, суд вважає за доцільне задовольнити вимогу [PERSON] щодо відкриття лицевого рахунку на його імя на лічильник № 5745911, що встановлений в його кімнаті. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають стягненню на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., які сплачені АК «Харківобленерго» при зверненні до суду. Отже, з огляду на вищенаведене, згідно з принципами: відповідності вимогам здорового глузду і розважливості поміркованості, обєктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення розумності та неупередженого ставлення до усіх учасників процесу - справедливості,

Outcome: partial