Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

В жовтні 2010 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 1978 р., від якого мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через те, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, а також через небажання дружини підтримувати чоловіка, надавати йому допомогу та догляд. Також зазначив, що переніс інсульт, хворіє, а спільне місце проживання призводить до нервово напруження, що йому протипоказано. Посилаючись на те, що сімя розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачкою неможливе, позивач просив позов задовольнити, а шлюб розірвати В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву із проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, зазначив про те, що на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, посилаючись на те, що є інвалідом І групи, їй важко пересуватися, просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Просила залишити після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Єфремова) [PERSON], [INFO], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 1978 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серія ІФП №063329, виданим 07.10.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія ІФП №048199, виданого Новоодеським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області 15.06.1999 року. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини сторони не підтримують та жоден з них не бажає зберегти сімю. Спорів про поділ майна та місця проживання дитини між сторонами немає. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам сторін. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 30.12.1978р. між сторонами розірванню. За бажанням відповідача йому слід залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON].

Outcome: approved