Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON], діючи від імені та в інтересах [PERSON], звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого вона обґрунтовувала тим, що 10 січня 2007 року помер батько її довірительки [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина за законом. [PERSON] є спадкоємицею першої черги за зако-ном. В ході прийняття спадщини вона дізналась, що незадовго до смерті, а саме 27 грудня 2006 року, її батько [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис №726. На той час [PERSON] хворів на хронічний алкоголізм, у звязку з цим при укладенні шлюбу він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Тому [PERSON] просила суд на підставі ч.1 ст.40 СК України визнати вказаний шлюб недійсним. Крім того, вона просила усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримує, на його задоволенні наполя-гає. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнають, проти його задоволення за-перечують. В обґрунтування власних заперечень представник відповідача [PERSON] посилається на те, що реєс-трація оспорюваного шлюбу не порушує права [PERSON], тому у відповідності до ч.1 ст.42 СК України вона не має права звертатись до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним. Крім того, під час укладення шлюбу [PERSON] усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. З огляду на ці дві обставини представник відповідача [PERSON] вважає, що підстави для визнання оспорюваного шлюбу недійсним відсутні. Представник Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] позов не визнає, проти його задоволення заперечує. Представник Бориспільської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. Завідувач Бориспільської міської державної нотаріальної контори [PERSON] надіслала до суду лист (а.с.56), в якому просить розглядати справу в її відсутності. При вирішенні спору вона покладається на думку суду. Представники відділу реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] та [PERSON] позов не визнають, проти його задоволення заперечують. Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON] та [PERSON] предявлений позов підтримують, на його задоволенні наполягають. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, показання [PERSON] та [PERSON], допитаних в якості свідків, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах ци-вільної справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відді-лом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний запис за №726. 10 січня 2007 року [PERSON] помер. Причинами його смерті в лікарському свідоцтві про смерть №7 вказані: печінково-клітинна недостатність; асцит; портальний цироз печінки; кардіосклероз; атеросклероз судин головного мозку та хронічний алкоголізм. Після смерті [PERSON] спадкування здійснювалось за законом. З заявами про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини звернулись: дружина [PERSON], дочка [PERSON], а також онуки [PERSON] та [PERSON] Достовірність цих обставин підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №075930, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.22, 177), копією листа головного лікаря Бориспільської ЦРЛ [PERSON] №853 від 25 липня 2007 року (а.с.13), а також матеріалами спадкової справи №44, заведеної 2 лютого 2007 року Бориспільською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.172-194). У відповідності до ч.1 ст.40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєс-трований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, ток-сичного спяніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Відповідач [PERSON], допитана у судовому засіданні в якості свідка, показала, що починаючи з 1999 ро-ку вона проживала однією сім'єю з [PERSON] В грудні 2006 року вони вирішили укласти шлюб. Станом на той час у [PERSON] погіршився стан здоров'я, тому вони вирішили укласти шлюб у найкоротший строк. 27 грудня 2006 року відповідач [PERSON] разом з [PERSON] приїхали до відділу реєстрації актів цивільного стану Борис-пільського міськрайонного управління юстиції Київської області, де в присутності [PERSON] зареєстрували шлюб. Під час укладення шлюбу [PERSON] був тверезий, усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. В подальшому вони планували обвінчатись. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON], допитана у судовому засіданні в якості свідка, показала, що вона працює у відді-лі реєстрації актів цивільного стану на посаді начальника. 27 грудня 2006 року вона була присутня під час реєстрації шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] В момент, коли укладався оспорюваний шлюб, [PERSON] був тверезий, усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що працює він лікарем в Бориспільській ЦРЛ. 21 грудня 2006 року [PERSON] був госпіталізований та перебував під його наглядом. [PERSON] та [PERSON] бажали укласти шлюб, для цього [PERSON] просив відпустити його з лікарні. Стан здоров'я [PERSON] по-кращувався, він розумів значення своїх дій та міг керувати ними. Тому свідок [PERSON] дозволив [PERSON] 27 грудня 2006 року залишити лікарню для того, щоб зареєструвати шлюб. 28 грудня 2006 року свідок [PERSON] знову бачив [PERSON] Останній був задоволений тим, що уклав шлюб з [PERSON] При цьому, як і раніше, він розумів значення своїх дій та міг керувати ними. 30 грудня 2006 року стан [PERSON] раптово та неочікувано погіршився. 10 січня 2007 року він помер. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] та [PERSON] продовж тривалого часу проживали однією сім'єю. Свідок [PERSON] жила по сусідству. Позивачка [PERSON] не навіщала свого батька [PERSON] Він завжди був адекватним: усвідомлював значення своїх дій та міг ними керу-вати. Після госпіталізації [PERSON] в лікарню, свідок [PERSON] його не бачила. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сестрою [PERSON] Починаючи з 1999-2000 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом однією сім'єю. Вони мали намір одружитись та обвінчатись. [PERSON] завжди був адекватним: розумів значення своїх дій та міг керувати ними. Крім того, з копії медичної картки №11415 стаціонарного хворого [PERSON] (а.с.202-225) вбачається, що 27 грудня 2006 року стан здоров'я [PERSON] був нормалізований. Проаналізувавши ці докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що під час укладення оспорюваного шлюбу [PERSON] усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що незадовго до смерті [PERSON] бачила його в лікарні. Він був неадекватним та не міг її впізнати. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що бачив [PERSON] у лікарні в січні 2007 року. Останній не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Предметом судового дослідження є спроможність [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними саме на момент укладення шлюбу. Показання цих двох свідків містять відомості лише про стан [PERSON] вже після укладення ним шлюбу, тому вони оцінюються судом як неналежні докази у розумінні ст.58 ЦПК України. В основу судового рішення суд поклав показання [PERSON] та [PERSON], які були присутні під час укла-дення оспорюваного шлюбу, а також показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які спілкувались з [PERSON] та були свідками його поведінки безпосередньо перед укладенням ним шлюбу. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у звязку з реєстрацією цього шлюбу, бать-ки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту по-требують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Суд вважає, що реєстрація шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], не порушують спадкове право [PERSON] Тому вона не має право звертатись до суду з позовом про визнання цього шлюбу недійс-ним. Узагальнюючи наведені вище обставини в сукупності, суд вважає, що підстави для визнання недійсним шлю-бу, укладеного 27 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний запис за №726, відсутні. Суд не досліджує доводи представника позивача [PERSON] про те, що в ході реєстрації шлюбу був по-рушений порядок, встановлений законом. При цьому суд виходить з того, що ця обставина не є підставою, перед-баченою СК України, для визнання шлюбу недійсним. Згідно з абз.1 ч.4 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Як вище вже зазначалось, підстави для визнання оспорюваного шлюбу недійсним відсутні. Тому відсутні і підстави для усунення [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: dismissed