overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 вересня 2010 року звернулась до суду з позовом до відповідача ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] відмовилася від позовних вимог про стягнення моральної шкоди, про що було винесено ухвалу, в іншій частині позовні вимоги підтримана, зазначивши, що вона з 09 грудня 2009 року по 27 липня 2010 року працювала на посаді приймальника замовлень у ВАТ "Полтавський хлібокомбінат". На день звільнення ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" не провів з нею розрахунок по заробітній платі. її середньоденна заробітна плата становить 38 гривень 66 копійок. Відповідач - ВАТ "Полтавський хлібокомбінат", будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, не повідомивши про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 09 грудня 2009 року по 27 липня 2010 року працювала на посаді приймальника замовлень у ВАТ "Полтавський хлібокомбінат". Наказом №186 від 27 липня 2010 року вона звільнена відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на її ім'я, (а.с.7, 8). Середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 38 гривень 66 копійок, що слідує із довідки про середню заробітну плату (дохід) ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" від 29 липня 2010 року за №276 (а.с.З). Судовим наказом по справі №2-н-1337/10 від 11 жовтня 2010 року стягнуто з ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 4 897 гривень 12 копійок. Відповідно до CT.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку прн звільненні [PERSON] в розмірі 2 048 гривень 98 копійок (за період з 27 липня 2010 року по 11 жовтня 2010 року, 53 робочих дня х 38 гривень 66 копійки). На підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

У вересні 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де прохала розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] у звязку з тим, що їх спільне життя не склалося внаслідок з різними поглядами на життя та втратою одне до одного почуття любові та поваги. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав в ньому зазначених. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання не заявився та не надав суду дані про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23 листопада 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області серії 1-ОЛ №024044 ( а.с.4). Від шлюбу сторони у справі мають сина [PERSON], [INFO], (а.с.8). Сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують з лютого 2010 року. Спір про майно відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. За таких обставин позов задовольняється в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 вересня 2010 року звернувся до суду з позовом до відповідача ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди у розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] відмовився від позовних вимог про стягнення моральної шкоди, про що було винесено ухвалу, в іншій частині позовні вимоги підтримав, зазначивши, що він з 14 травня 2008 року по 30 червня 2010 року працював водієм з виконання обов»язків експедитора у ВАТ "Полтавський хлібокомбінат". На день звільнення ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" не провів з ним розрахунок по заробітній платі. Його середньоденна заробітна плата становить 76 гривень 64 копійки. Відповідач - ВАТ "Полтавський хлібокомбінат", будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, не повідомивши про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 14 травня 2008 року по 30 червня 2010 року працював водієм з виконання обов»язків експедитора на ВАТ "Полтавський хлібокомбінат". Наказом №166 від 30 червня 2010 року він звільнений відповідно до ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на його ім»я. (а.с.5). Середньоденна заробітна плата [PERSON]. складала 76 гривень 64 копійки, що слідує із довідки про середню заробітну плату (дохід) ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" від 15 липня 2010 року за №251 (а.с.7). Судовим наказом по справі №2-н-1261/10 від 08 жовтня 2010 року стягнуто з ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 5 108 гривень 59 копійок. Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] в розмірі 5 364 гривня 80 копійок (за період з 01 липня 2010 року по 08 жовтня 2010 року, 70 робочих днів х 76 гривень 64 копійки). На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 вересня 2010 року звернулась до суду з позовом до відповідача ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 3000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, зазначивши, що вона 12 квітня 2008 року прийнята на роботу укладальником-пакувальником хлібобулочних виробів тимчасово у відкрите акціонерне товариство «Полтавський хлібокомбінат» м.Полтави, 23 жовтня 2010 року переведена пекарем виробництва х/з №1, 25 квітня 2004 переведена формувальником хлібобулочних виробів у ВАТ "Полтавський хлібокомбінат", де працювала до 30 липня 2010 року. На день звільнення ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" не провів з нею розрахунок по заробітній платі. її середньоденна заробітна плата становить 62 гривень 50 копійок. Відповідач - ВАТ "Полтавський хлібокомбінат", будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, не повідомивши про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 12 квітня 2008 року по 30 липня 2010 року працювала : укладальником-пакувальником хлібобулочних виробів, пекарем виробництва, формувальником хлібобулочних виробів у ВАТ "Полтавський хлібокомбінат". Наказом №187-к від 28 липня 2010 року вона звільнена відповідно до ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на його ім»я. (а.с.З). Середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 62 гривні 50 копійок, що слідує із позовної заяви (а.с.1) Судовим наказом по справі №2-н-1423/10 від 18 жовтня 2010 року стягнуто з ВАТ "Полтавський хлібокомбінат" на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 2200 гривен 00 копійок. Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] в розмірі 3 000 гривень 00 копійок (за період з 30 липня 2010 року по 16 вересня 2010 року, 48 днів х 62 гривні 50 копійок). На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і подальше збереження сімї є неможливим. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримує на умовах, викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб. Відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 26 червня 1994 року у виконкомі Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис № 13 / а. с. 4 /. В подружжя від даного шлюбу є неповнолітні сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 7/, які на даний час проживають із матір*ю. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Причиною розпаду сімї є розбіжність поглядів на життя, на підставі чого в смі*ї виникали сварки в присутності неповнолітніх дітей, що в свою чергу негативно відображається на їх психологічному стані. Сімейне життя не склалося і сімейні стосунки фактично припинилися в липні поточного року. Ухвалою Чернівецького районного суду від 06.09.2010 року подружжю було надано місячний строк для примирення, який позитивного результату не дав. Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б як їх інтересам, так і інтересам неповнолітніх дітей, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави ля розірвання шлюбу. На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Представник ПАТ АК «Порто-Франко» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому мотивуючи тим, що повідачі отримали грошові кошти та своєчасно їх не повернули, просило гнути з них в солідарному порядку заборгованість у розмірі 377,73 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду >мову заяву (а.с.54), в якій просив розглянути справу без його :утності, у разі не явки відповідачів не заперечував проти заочного 'ляду справи, позов підтримав у повному обсязі. У судоєз засідання не з'явилися відповідачі, які були належним чином ломлені про час і місце судового розгляду справи, від них не надійшло домлення про причини неявки, тому суд ухвалює заочне рішення. Так як відповідачі в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи та від них не надійшло повідомлень причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11 червня 2008 року між АКБ «Порто-Франко» та [PERSON] був укладений кредитний догорів №1015/1-08 (а.с.7-8). Відповідно до зазначеного договору позивач надав боржнику кредит в розмірі 40 000 доларів США (а.с.7-8). В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним ором було прийнято поруку у [PERSON] (а.с.12). Відповідачі належним чином не виконують умови договору, внаслідок утворилась заборгованість у розмірі 414 377,73 грн. (а.с.20). Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним відповідно до умов договору. Згідно с. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

в обгрунтування заявлених вимог заявник посилається нате, що 13 жовтня 2009року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,51 га, розташованої на території Митинецької сільської ради та переданої для товарного сільськогосподарського виробництва, що належать спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №814042, виданногоМитинецької сільською радою 01.07.2003 року, та недоотриманої пенсії в сумі 752,78 грн., що підтверджується довідкою УПФ України в Красилівському районі від 26.11.2009 року. Він являється спадкоємцем 4-ї черги за законом, оскільки проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оформити спадщину після смерті спадкодавця він не може, оскільки не може підтвердити проживання із спадкодавцем однією сімєю без реєстрації. Просить встановити факт спільного проживання з померлою [PERSON] однією сімєю по день її смерті. В суді заявник підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Представник зацікавленої організації в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнав, не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд находить заявлені вимоги підлягаючими задоволенню. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], СтуканA.B. пояснили, що заявник проживав з [PERSON], доглядав її, оскільки вона проживала одиноко, потребувала стороннього догляду, вона замінила йому матір, яка померла. Вони жили однією сім»єю, з 2003 року, [PERSON] похоронив померлу, розпоряджався спадковим майном, що стверджується також довідкою сільської ради №181 від 01.06.2010 року. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно померлої немає. Встановити іншим шляхом факт спільного проживання з померлою заявник не може. Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що факт постійного спільного проживання заявника з померлою доведено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

18.08.2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.03.2006р. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. За твердженням позивача, їхня родина фактично розпалася 30.07.2010р. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні [PERSON] - позов підтримав. Відповідачка [PERSON] позов визнала, при цьому пояснила, що вважає збереження сім'ї неможливим. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, тобто за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] з 04.03.2006р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх доньку - [PERSON], [INFO]. Підставою руйнування родини стали конфліктні відносини між сторонами, у зв'язку з чим вони з 30.07.2010 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна у сторін немає. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, розлад у родині викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, оскільки це суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], та уточнивши свої позовні вимоги (а.с.2), просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 750 грн. на кожну дитину , щомісячно з усіх його доходів. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, стверджуючи, що його стан здоров'я й матеріальне становите задовільні, надав письмові заперечення проти позову (а.с. 13). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 листопада 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Іллічівська Одеської області, актовий запис №392 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON]. [INFO] (а.е.4) та [PERSON]. [INFO] (а.с. 18) Стан здоров'я й матеріальне становище дітей та відповідача задовільні. У відповідності зі ст.ст.180. 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батько і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Враховуючи, що матеріальне становите та стан здоров'я дітей і платника аліментів задовільні, що у платника аліментів відсутні інші діти, непрацездатні батьки, дружина, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягувати аліменти а розмірі 400 грн. на кожну дитину з усіх його доходів, щомісячно на утримання їх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 06.11.1998 року між ним, та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 361 купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. В даний час позивач не може розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 06.11.1998 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір № 361 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був укладений на Біржі Нерухомості «Едвайс Консульт». Всі істотні умови сторонами були виконані, а саме позивач сплатив гроші за квартиру відповідачці, а остання звільнила житло і переїхала на інше постійне місце проживання.. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст. 220 ЦК України). Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 30 квітня 2009 року другим Приморським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис №166. Шлюб у сторін перший, від шлюбу дітей немає. Сторони не можуть знайти взаєморозуміння у спільному житті, тому позивачка просить шлюб розірвати. У попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, у подальшому звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а збереження сімї суперечить інтересам позивачки. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved