Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про припинення та визнання права власності на частку в спільному майні. В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 10.01.1995 року Житлово-комунальною конторою концерна "Луганськбуд" за розпорядженням № 95 квартира [ADDRESS], у відповідності до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизована та належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Сєвєродонецького міського суду від 30.08.2006 року встановлено, що кожному вищевказаному учаснику приватизації належить по 1/3 частці квартири [ADDRESS], Луганська бласть. У відповідності до ст.ст. 534-535 ЦК України (в редакції 1963 року) 02.10.1998 року [PERSON] та [PERSON] склали та нотаріально посвідчили заповіт на випадок своєї смерті на все своє майно кожний на користь позивача - дочки [PERSON]. 29.06.2004 року [PERSON] померла. 18.01.2006 року помер [PERSON]. У відповідності до ст. 1270 ЦК України [PERSON] у встановленому законом порядку 16.03.2006 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Відповідач за справою [PERSON] являється сином [PERSON] від попереднього шлюбу. У відповідності до ст. 18 ЦК України (в редакції 1963 року) за заявою [PERSON] та [PERSON] відповідач по даній справі [PERSON] 16.03.1998 року Сєвєродонецьким міським судом був визнаний безвісно відсутнім. В даний час як і за житгя батьків позивач не підтримувала будь-яких відносин з відповідачем [PERSON]. Відповідач [PERSON] також не підтримував зв'язків з їхньою спільною мамою [PERSON], також в нього були взаємно неприязні відносини з батьком [PERSON], в зв'язку з чим участь відповідача [PERSON] в приватизації квартири батьки вважали помилковим і тому зробили на позивача заповіт на все своє майно, вважаючи, що залишають спадщину і на всю квартиру. Згідно ст. 365 ЦК України за позовом позивача та по рішенню суду право власності [PERSON] на 1/3 частку в спільному майні - квартирі [ADDRESS] бути припинено, так як частка відповідача не може буги виділена в натурі, квартира як майно є неподільною та припинення права власності відповідача на частку квартири не причинить йому будь-яких збитків. Згідно висновків експертно- кредитної фірми «Експерт» вартість спірної квартири станом на 01.11.2006 року становить 27 084 4 двадцять сім тисяч вісімдесят чотири) гривні в зв'язку з чим вартість 1/3 частки квартири, яка належить відповідачу складає 9 028 гривень. У зв'язку з вищевикладеним позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON]О підтримала заявлені позовні вимоги, пояснила, що доля відповідача в спірній квартирі не значна та її не можливо виділити, квартира неділима. Вдвох з відповідачем вони не зможуть проживати в трьохкімнатній квартирі. Відповідач ще при житті батьків не проживав в квартирі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердив доводи, викладені у позові та просив су д позов задовольнити в повному обсязі, пояснив, що відповідач [PERSON] не має право на спірну квартиру. Позивач [PERSON] не має житла, крім цієї квартири. Відповідач по справі не проявляв інтерес до своєї власності та не оплачував послуги по квартирі. [PERSON] отримав 12 тисяч гривень за частку власності від позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він знаходився постійно на заробітках. В квартирі він проживав та головне приймав участь в приватизації, а на даний час він проживає з жінкою у неї в квартирі, однак він там не зареєстрований. За житло він грошей не отримував, а лише отримав від позивача борг. Просив відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її племінник. Він ніколи не допомагав своїм батькам. Коли були похорони батьків він також нічим не допомагав. Після того, як [PERSON] одружився, він уїхав а м. Єнакієве, після розлучення не виплачував аліменти на дитину. [PERSON] та [PERSON] казали, що заповіт будуть складати на [PERSON], а [PERSON] нічого не залишать. [PERSON] казав, що це не його квартира, тому не приймав участі в оплаті послуг за квартиру. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона сестра [PERSON]. Віктор був маленький, як її брат одружився на [PERSON]. [PERSON] не було на похоронах у батьків. В м. Сєвєродонецьк вона приїжджала часто, як її брат проходив лікування в лікарні. [PERSON] в її присутності був у лікарні тільки один раз. Віктор за послуги квартири ніколи не платив, [PERSON] давав гроші [PERSON], яка оплачувана послуги. Стосунки у сторін були нормальні, в присутності вони ніколи не сварились. Зараз у спірній квартирі ніхто не мешкає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працювала з [PERSON]. Вони дружили сім'ями і вони їй були як рідні. Віктора вона бачила тільки один раз. Віра постійно приїжджала до батьків, і вони їздили до неї. [PERSON] скаржилась, що [PERSON] їм не допомагає. Віктор в спірній квартирі не проживав. У позивача з відповідачем були нормальні відносини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з відповідач біля 20 років. Йому приходиться жити у друзів або на дачі. Він у нього жив один місяць, у [PERSON] немає іншого свого житла. В 2005 або 2006 році він з [PERSON] вибивали двері в спірну квартиру. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з [PERSON] два роки. Вони разом працюють. [PERSON] у нього декілька разів ночував, бо до квартири не мав доступ. Йому відомо, що у відповідача немає свого житла. Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно із ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не млже бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1995 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], загальною площею 64,40 кв.м. Згідно з копією Заповіту від 02.10.1998 року [PERSON], заповідав все своє майно [PERSON]. Згідно з копією Заповіту від 02.10.1998 року [PERSON], заповідає все своє майно [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 040017 від 20.01.2006 року, [PERSON] помер 18.01.2006 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №456896 від 01.07.2004 року, [PERSON] померла 29.06.2004 року. Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2007 р. ВЕТ №577479 спадкоємицею майна [PERSON], померлої 29 червня 2004 року є її дочка- Жадан [PERSON], спадкове майно складається з: 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2007 року BET № 577480 спадкоємицею майна [PERSON], померлого 18 січня 2006 року є його дочка - [PERSON], спадкове майно складається з: 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, позивачка є законним власником 2/3 частин спірної квартири, що підтверджується копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.09.2007 року. Згідно відповіді КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 06.02.2009 року № 01/134 то по обліку КП «СБТІ» за [PERSON], [INFO], право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Відповідно до ст..41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд вважає, що в даному випадку немає достатніх законних підстав передбачених статтею 365 ЦК України для позбавлення права власності відповідача на частину спірної квартири. Також, не може бути задоволено клопотання позивача щодо зобов'язання відповідача по справі [PERSON] повернути їй кошти у розмірі 12638 грн., які відповідач отримав в рахунок 1/3 частки спірної квартири на підставі скасованого рішення Сєвєродонецького міського суду від 19.04.2007 року. В даному рішенні відсутня вказівка щодо обов'язкового перерахування вказаної суми на користь відповідача. Крім того, як пояснив [PERSON], то вказані кошти від позивача він отримав в рахунок погашення боргу. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, давши їм належну оцінку, суд дійшов висновку проте, що позовні вимоги щодо припинення права власності відповідача [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS] та визнання за [PERSON], право власності на вказану частку квартири, яка належала [PERSON] слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed