Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

03.09.2010 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка померла 13.07.2006 року в с. Ревне Бориспільського району Київської області; визнати за ним право власності на житловий будинок № 21 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка в с. Ревне Бориспільського району Київської області, після смерті його метарі [PERSON], померлої 13.07.2006 року в с. Ревне Бориспільського району, в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 13 липня 2006 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Шевченка, 21 в с. Ревне, Бориспільського району Київської області. Він є єдиним спадкоємцем першої черги. Спадкове майно він прийняв шляхом вступу в управління та володіння майном, проживав разом з матір»ю та продовжує проживати в спадковому будинку, що підтверджується місцем його реєстрації. Отримати свідоцтво про прийняття спадщини він не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім»я його померлої матері. У судове засідання позивач та його представник не зявились, подали заяву, згідно з якою просили розглянути справу без їх присутності, позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Бориспільського району Київської області свого представника у судове засідання не направила. Згідно листа від 22.09.2010 року № 563 [PERSON] сільська рада Бориспільського району з позовом погоджується і визнає його в повному обсязі, в зв»язку з великою загрузкою по роботі і неможливістю направити в судове засідання свого представника, просить розглядати справу без представника сільської ради покладається на розсуд суду. Згідно ст. 130 ч. 4 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення, у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку встановленому ст. ст. 174 і 175 цього кодексу. Згідно ст. 174 ч. 4 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] сільська рада Бориспільського району Київської області позовні вимоги визнала повністю. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи та надані документи, а також враховуючи повне визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги мають бути задоволені повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.07.2006 року померла матір позивача [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00000714771 від 23 червня 2009 року, де зазначено відомості про матір - [PERSON] (а.с. 13) та свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 049224, виданим [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с.- 6). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00001547412 від 14 жовтня 2009 року [PERSON] прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 14). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Шевченка б. 21 в с. Ревне Бориспільського району Київської області, який згідно з записом погосподарської книги виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області за № 111 належить на праві особистої власності жилий будинок [PERSON], який розташований на земельній ділянці [PERSON] сільської ради розміром 0,40 га знаходиться в с. Ревне вул. Шевченка б. 21, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області та виданим КП Бюро технічної інвентаризації технічним паспортом на даний житловий будинок (а.с. 7-11). Позивач [PERSON] єдиний спадкоємець після смерті своєї матері, який згідно довідки [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області від 10.06.2009 року № 436, на день смерті спадкодавця у спадковому будинку був зареєстрований і постійно проживав (а.с. 7). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Спадкове майно, яке залишилось після смерті своєї матері позивач фактично прийняв, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно з висновком відділу містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації від 16.12.2009 року № 3015 станом на 10.12.2009 року на земельній ділянці розташовані : житловий будинок (А1), Сарай (Б), Сарай (Д), вбиральня (1). Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки відсутній. Нормативні відстані до «червоних ліній» та сусідських будівель і споруд від житлового будинку (А1) витримані. Сарай (Б) побудований в 1978 році, розміщений з порушенням п. 3.24* ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», що необхідно врахувати при перебудові будівель і споруд на земельній ділянці. Житловий будинок по конструктивним характеристикам ( відповідно до матеріалів БТІ) відповідає діючим нормативам для житлового будівництва. Враховуючи викладене, відділ не заперечує проти оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна, розташованого за адресою : с. Ревне, вул. Шевченка, 21 відповідно до діючого законодавства /а.с. 19/. Відповідно до вимог ст. 380 Цивільного кодексу України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. За змістом ч. 2, 3 ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. Проте, згідно з вимогами ч. 3, 5 вказаної статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, або на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, якщо це не порушує права інших осіб. З наданих суду документів встановлено, що істотних порушень істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил при будівництві будинку та господарчими спорудами спадкодавцем [PERSON] допущено не було. Згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області від 10.06.2009 року № 79, за будинком № 21 по вул. Шевченка в с. Ревне згідно із земельно-шнуровою книгою числиться земельна ділянка площею 0,40 га, яка знаходиться в постійному користуванні гр. [PERSON], земельна ділянка не приватизована (а.с. 17). Таким чином, спадкодавець [PERSON], який на відведеній йому для будівництва та обслуговування житлового будинку земельній ділянці збудував жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами без належно затвердженого проекту, проте без істотних порушень та з дотриманням будівельних норм та правил, він на момент смерті набув право власності на зведені нею будівлі та споруди по вул. Шевченка, 21 в с. Ревне Бориспільського району Київської області. Права інших осіб при цьому порушено не було. Спадкодавець [PERSON] на момент смерті не отримала свідоцтво про право власності та не зареєструвала його в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації, проте право власності в порядку спадкування має бути визнано за спадкоємцем, тобто за позивачем. Так, за змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 3 та 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач [PERSON], прийняв спадщину після смерті своєї мами [PERSON], в тому числі у вигляді домоволодіння по вул. Шевченка б. 21 в с. Ревне Бориспільського району Київської області, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та набув права власності в порядку спадкування на вказане нерухоме майно з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved