Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

22 вересня 2010 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеною позовною заявою до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 04 квітня 1998 року між нею та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,20 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. І.Франка, 48.Ця угода була зареєстрована товарною біржею Сангай під № 1. Обидві сторони виконали всі умови договору відповідачка передала їй у власність зазначену вище земельну ділянку, а вона її прийняла та сплатила відповідачці ціну, обумовлену договором. У теперішній час вона не може розпорядитися зазначеним нерухомим майном, оскільки нотаріуси вимагають від неї нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки, а зазначений вище договір вважають недійсним. Та обставина, що вона зареєструвала за собою право власності на придбану нею земельну ділянку, у теперішній час унеможливлює нотаріальне посвідчення спірного договору. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка та представник третьої особи товарної біржі Сангай в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 04 квітня 1998 року між позивачкою та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,20 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. І.Франка, 48, який зареєстровано товарною біржею Сангай під № 1, що підтверджується копією цього письмового договору. Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов'язання одна перед однією за цим договором, а саме відповідачка передала у власність позивачці продане нерухоме майно, а остання його прийняла та сплатила відповідачці ціну цього майна, обумовлену договором, що також підтверджується зазначеною вище копією договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Враховуючи викладене, а також те, що цивільні відносини, які виникли між сторонами чинним законодавством України не врегульовані, суд вважає можливим, на підставі ч. 1 ст. 8 ЦК України, що діє у теперішній час, застосувати для їхнього врегулювання ч. 2 ст. 220 ЦК України, що регулює подібні цивільні відносини, і відповідно до якої суд вправі визнати дійсним договір, для якого законом передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання цього договору. Таким чином вимога позивачки про визнання угоди дійсною є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved