Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

10 вересня 2009 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 01 березня 1996 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 31. Для позивача зазначений шлюб перший. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої позивач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися зимою 2009 року, причина в тому, що у сторін несумісні характери, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, на побутовому рівні між ними часто виникали сварки та суперечки. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і їх поновлення неможливе, тому звернувся до суду з даним позовом. Спору щодо розподілу майна сторони не мають. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, час та дату розгляду справи була сповіщена належним чином, в офіційному виданні газеті «Вісті» № 75 (1167) від 19.10.2010 року було розміщено оголошення про виклик відповідачки в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи. Відповідачка про поважні причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 01 березня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 31. Для позивача зазначений шлюб перший. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначив позивач, на утримання доньки він в добровільному порядку надає матеріальну допомогу. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися зимою 2009 року, причина в тому, що у сторін несумісні характери, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, на побутовому рівні між ними часто виникали сварки та суперечки. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і їх поновлення неможливе, тому наполягає на розірванні шлюбу. Спору щодо розподілу майна сторони не мають. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов необхідно задовольнити. Суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та матеріального становища сторін, покласти витрати, повязані з державною реєстрацією органами реєстрації актів цивільного стану розірвання шлюбу на позивача, відповідачку від сплати витрат, повязаних з розірванням шлюбу звільнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved