Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач 30 липня 2010 року звернулася до Великоновосілківського районного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області про поновлення пропущеного строку ,визнання неправомірною бездіяльність відповідача, та зобов*язання здійснити перерахування та виплату підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» як дитині війни за період з 01 січня 2006 року по липень 2010 року,стягнення моральної шкоди та судових витрат. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона має статус «дитини війни» і тому, відповідно до ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», пенсія, яка їй виплачується, повинна бути підвищена на 30% мінімальної пенсії за віком. Вважає, що положення Законів України « Про Державний бюджет України на 2006-2009 роки» в частині зупинення дій ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» не відповідають Конституції України і тому не можуть застосовуватись. Просить суд поновити їй строк для звернення до суду,визнати неправомірною бездіяльність відповідача у відмові здійснити перерахунок щомісячної доплати до пенсії незаконими та зобов'язати відповідача зробити перерахунок щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2006 року по липень 2010 року відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни»,стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.та судові витрати. В судовому засіданні позивач змінила свої вимоги і просить суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача у відмові здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з січня 2006 року по день розгляду справи та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії за вказаний період згідно Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Представник відповідача в судове засідання також не з 'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, просив суд справу розглянути без участі представника відповідача. В запереченнях проти позову, відповідач вказує, що порядок надання пільг, передбачених ст.. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», Кабінетом Міністрів України у 2006 року встановлено не було. Законом України « Про державний бюджет України на 2009 рік» , дія ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була призупинена. Виплата підвищення до пенсії позивачеві нараховується і виплачується у розмірі 49 грн. 80 коп. щомісячно. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Враховуючи, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим справу розглянути без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач народилася 20 березня 1938 року і користується пільгами, передбаченими Законом України « «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Пунктом 17 статті 77 Закону України « Про державний бюджет України на 2006 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Законом України від 19 січня 2006 року № 3367-1У « Про внесення змін до Закону України «Про внесення змін до Закону України « Про Державний бюджет України на 2006 рік», пункт 17 статті 77 виключено та статтею 110 установлено, що пільги дітям війни, передбаченого абзацом 7 статті 5 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а стаття 6 у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. [PERSON] був опублікований 22 березня 2006 року і набрав чинності 2 квітня 2006 року. Але підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії на ЗО % мінімальної пенсії за віком, могло здійснюватися лише за певних умов: поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися, тому встановлені законодавством умови підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної допомоги, що виплачується замість пенсії, дітям війни у 2006 році не настали, тому позовні вимоги в даній частині безпідставні і не можуть бути задоволені. Законом України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-У від 19 грудня 2006 року було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № б-рп/2007 визнані неконституційними положення п. 12 статті 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007рік» щодо зупинення дії на 2007рік статті б Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Отже, з 01 січня 2007 року по 09 липня 2007 року соціальна допомога дітям війни виплачувалася згідно Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік». Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення, знову почали діяти положенні статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», тобто з часу прийняття цього рішення відновлено право на підвиїцення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, а саме з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.Враховуючи ,що позивач звернулася до суду 30 липня,строк пропустила без поважних причин,її вимоги підлягають задоволенню з 30 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Законом України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, внесено зміни до Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Ст. 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалося, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10 -рп /2008 положення пункту 28 розділу 11« Внесення змін зо деяких законодавчих актів України», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними). Таким чином, вимоги позивача щодо зобов язання Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитині війни» у 2008 році підлягають задоволенню лише з 22 травня 2008 року , часу визнання неконституційними зміни до Закону України « Про державний бюджет України на 2008 рік» по 31 грудня 2008 року. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» № 835-У1 від 26 грудня 2008 року, надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених бюджетними програмами. [PERSON] стаття передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Таким чином, її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» залежить до розміру мінімальної пенсії за віком. На виконання вищевказаної норми Кабінетом міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії « дитина війни». Пунктом 8 постанови кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводитьсяу розмірах,встановлених вказаною постановою. Розмір підвищення до пенсії з 01 січня 2009 року цією постановою не визначений і змін стосовно цього питання у 2009 році у вказану постанову не вносилося. Отже, стаття 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2009 року по дійсний час є діючою у наступній редакції: « дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком». Статтею 7 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача задовольнити частково і зобовязати відповідача провести перерахування та виплату йому підвищення до пенсії за період з 30 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, та з 01 січня 2009 року по 31 серпня 2010 року згідно позовних вимог, позивача до дати розгляду цивільної справи. В позовній заяві позивач просить стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати.В судовому засіданні позивач не навела докази спричинення їй моральної шкоди,не обгрунтувала суму заявленого позову про стягнення моральної шкоди,вона не надала суду письмових доказів понесених судових витрат,в судовому засіданні змінила позовні вимоги позовні вимоги,суд вважає в даній частині позовних вимог відмовити. На підставі викладеного та ст. ст. 6,7 Закону України « Про соціальний захист дітей війни»,

Outcome: partial