Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми невиконаного боргового зобов'язання в розмірі 4000 гривень, трьох процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 190 гривень та моральної шкоди у розмірі 900 гривень. В обгрунтування позову позивач зазначила, що 24 листопада 2008 року до неї звернулася [PERSON] із проханням надати їй у борі гроші в сумі 4000 гривень, якій їй були необхідні нібито для розвитку її підприємницької діяльності. На що [PERSON] відповіла згодою і передала Відповідачці грошові кошти в розмірі 1000 гривень, строком на один місяць, тобто до 24 грудня 2008 року. При цьому, також було визначено, що кошти також повинні бути повернені на першу вимогу [PERSON] у зв'язку із тим. що вони можуть знадобитися у будь який час. так як стан здоров'я батька [PERSON] був дуже тяжкий. На даний час [PERSON]. в супереч вимогам ст. 530 ЦК України, не виконала свої зобов'язання, встановлені розпискою, по поверненню боргу, який в даний час складає 4000 гривень. На протязі з грудня 2008 року по липень 2010 року вона неодноразово зверталася до [PERSON] із проханням повернути борг, однак відповідачка ніяк не реагує на її прохання і уникає спілкування з нею. Даний факт вказує на те. що відповідачка й надалі свої зобов'язання перед нею виконувати не збирається. Одночасно із цим [PERSON] зазначає, що згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої су ми. якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, і при цьому просить суд. У зв'язку з тим. що відповідачка, прострочивши виконання даного грошового зобов'язання, стягнути на її користь гри проценти річних за весь час прострочення в су мі 190 гривень. Крім того, в обгрунтування позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань, щодо повернення боргу, [PERSON] зазначає, що моральна шкода полягає в тому, що вона пережила моральні й фізичні страждання від того, що відповідачка не повернула їй у встановлений час борг, хоча їй було відомо, що вона є пенсіонеркою і живе тільки за рахунок пенсії. При цьому, як вказує позивач. [PERSON] було відомо, що вказані гроші були необхідні, як для лікування її батька, стан здоров'я якого в гой час був дуже тяжким, так і для організації можливих його похоронів. Внаслідок хвороби батько [PERSON] [PERSON] 10 січня 2009 року помер і, у зв'язку з тим, що [PERSON] не виконала вчасно взяті на себе зобов'язання, вона вимушена була прикладати додаткових зусиль для пошуку коштів на орг анізацію його похоронів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі пославшись на обставини, що є підставою позовних вимог та на докази, які їх стверджують, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, своїх заперечень су ду не надала. Заслухавши доводи позивача з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що є всі умови відповідно до ст. 224 ЦПК України. для ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Матеріалами справи встановлено, та не заперечується сторонами, що відповідачем від позивача отримані кошти у сумі 4000 грн. На підтвердження чого відповідач видала власноручну розписку (а.с. 10) Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Таким чином суд вважає доведеним факт укладання сторонами договору позики з дотриманням вимог щодо його форми. Із змісту ч. З ст. 10 ЦПК України випливає, що обов'язок доведення обставин, на які особа посилається як на підставу своїх вимог або заперечень покладається на неї. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайне ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої су ми. якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми є вірним. Крім того, у відповідності до ч. З сг. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що заявлена позивачем сумма відшкодування моральної шкоди обгрунтована і доведена нею в повному обсязі, у звязку із чим дана позована вимога підлягає задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача грунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі Судові витрати понесені позивачем присуджуються на його користь з відповідача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved