overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і попросила визначити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті її баби [PERSON], яка померла 25 квітня 2004 року в с.Пилипи Борівські Томашпільського району Вінницької області, посилаючись на те, що після смерті баби залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 1,8638 га, розташованої на території Пилипи-Борівської сільської ради, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 069138, виданого на підставі розпорядження Томашпільської райдержадміністрації від 6 лютого 2003 року № 50 та майнового паю в розмірі 1240 грн майнового фонду TOB «Дружба», посвідченого свідоцтвом про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ XX № 000450. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом, тому звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено в прийнятті заяви, оскільки нею пропущений установленій законом строк звернення до нотаріальної контори, тому з цим позовом вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та попросила надати їй додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини терміном на три місяці. Представник Пилипи-Борівської сільської ради в судове засідання не з'явився, від Пилипи-Борівського сільського голови [PERSON] надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без представника сільської ради, з позовними вимоги згідний. Суд, заслухавши пояснення позивачки, розглянувши заяву Пилипи-Борівського сільського голови [PERSON], дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позов заявлено на законних підставах, оскільки відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом на спадкове майно після смерті її баби [PERSON], що підтверджується довідкою Пилипи-Борівської сільської ради, причину пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини суд визнає поважною, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і попросила шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 9 вересня 2007 року Нетребівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 2 - розірвати, посилаючись на те, що у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на сімейне життя, що призвело до неможливого подальшого проживання однією сім'єю. На даний час сторони проживають окремо, фактично шлюбні відносини між ними припинились, примирення між ними неможливе. Від спільного проживання у них 22 травня 2008 року народилася донька Богдана. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, попросила позов задоволити. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами згоден, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, оскільки подружнє життя сторін не склалось, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нежитлове приміщення, яке знаходиться в с. Людвище Шумського району. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги і пояснив, що в рахунок заборгованості по заробітній платі, яку йому заборгував відповідач в сумі 1100 грн. та з доплатою в сумі 400 грн. він в 2007 році придбав у відповідача приміщення столової, що в с. Людвище Шумського району. Однак на це приміщення не отримав правовстановлюючий документ, оскільки господарство припинило свою господарську діяльність. Із 2007 року по даний час користується придбаним нерухомим майном без заперечень з боку відповідача.Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, оскільки господарство не працює. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із слідуючих підстав: Згідно повідомлення державного реєстратора №213 від 10 вересня 2010 року, пайове товариство імені [PERSON]/ с. Людвище Шумського району/ перебуває в процесі припинення, керівником товариства значиться [PERSON]. Як вбачається із накладної № 5 від 26.02.2007 року, виданої відповідачем, позивачу в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі в сумі 1100 грн. та з доплатою в сумі 400 грн. вирішено передати у власність будівлю столової, загальною вартістю 1500 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від 18 травня 2007 року позивач провів доплату за будівлю столової / накладна № 5 від 26.02.2007 року/ в сумі 400 грн. Відповідач КП « Шумське БТІ» 12 липня 2010 року за № 72 відмовило у реєстрації нерухомого майна , а саме приміщення столової в с. Людвище Шумського району за позивачм, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів . У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав незаборонених законом. За вказаних обставин суд рахує , що позивач набув права власності на нерухоме майно, а саме приміщення столової в с. Людвище Шумського району, враховуючи , що відповідач із доплатою передав його у власність позивача, який мав невиплачену заробітну плату зі сторони відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

9 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на вбудоване нежиле приміщення магазину, посилаючись на те, що 14 грудня 2006 року згідно договору міни квартири він отримав у власність квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS]. Рішенням [PERSON] селищної ради від 28.02.2007 року № 34 було визнано квартиру [ADDRESS] непридатною для для проживання. Ним було проведено реконструкцію приміщення під магазин промислових товарів, для цього було оформлено проектну документацію у ФОН [PERSON] На підставі укладеного договору ним було виготовлено технічний паспорт на приміщення, встановлено протипожежну охорону з ПП «Охрана». З метою виконання обов'язків власника майна, він уклав договір з комунальними підприємствами на обслуговування нежилого приміщення, отримав висновок - погодження виділення земельної ділянки для обслуговування магазину промислових товарів від відділу архітектури та містобудування м. Добропілля. _ Добропільською міською санітарно-епідеміологічною станцією було проведено дослідження вбудованого нежилого приміщення на предмет можливості його реконструкції та використання під магазин промислових товарів. Ним також було проведено перебудову зазначеного приміщення під вбудоване нежиле приміщення магазину промислових товарів та розпочата торгівельна діяльність. Статус приміщення не визначений, тому відділ земельних ресурсів не має змоги укласти з ним договір оренди землі, селищна рада не доотримує кошти від надання землі в оренду земельної ділянки, яка використовується під комерційну діяльність. Позивач просить задовольнити його вимоги. В судове засідання 15 вересня 2010 року позивач, представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явились, надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивач вимоги підтримує, представник відповідача не заперечує проти задоволення вимог. Вивчивши матеріали справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що на балансі ГЖЕД № 6 знаходиться житловий будинок № 34-А по вул.. М.Бірюзова в м. Полтаві. Власниками квартири № 87 даного будинку є відповідачі, які не сплачують за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 797 грн. 94 коп. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів 797 грн. 94 коп. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила, що квартира приватизована на неї та [PERSON], а [PERSON] не є власником даної квартири, борг поступово буде сплачувати. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засідання власником [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] вони отримали житлово-комунальні послуги від позивача, за які не розрахувались, заборгованість перед позивачем на 01.07.2010р. існує в розмірі 797 грн. 94 коп. Відповідач [PERSON] не є власником даної квартири. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь позивача 797 грн. 94 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Також з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає до стягнення державне мито (судовий збір) за розгляд справи в суді на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь позивача в розмірі 30 грн.00 коп. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач ВАТ «Укртелеком» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами по справі 25 лютого 2010 року укладено договір № 586882 про надання послуг рухомого мобільного звязку за умовами якого позивач зобовязувався забезпечити безперебійне і якісне надання послуг телефонного звязку, а споживач своєчасно вносити плату за користування телефоном та інші послуги надані телефоном. Згідно п.3.5 договору неотримання рахунку, а також припинення надання послуг або дії договору на звільняє абонента від обовязку оплати послуг у відповідності з договором. Відповідач з квітня 2010 року по червень 2010 року не оплачує надані телекомунікаційні послуги, тому позивач просив стягнути заборгованість в сумі 380 грн. 58 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про день та час розгулу справи належним чином про що свідчать поштові повідомлення та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до повного задоволення, з наступних підстав: Згідно п.1.1 договору № 586882 від 25 лютого 2010 року укладеного між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON], вбачається, що позивач зобовязаний надавати послуги рухомого мобільного звязку а також інші супутні послуги, а абонент зобовязується приймати і оплачувати послуги на умовах договору. Відповідно до п.3.5. договору неотримання рахунку, а також припинення надання послуг або дії договору на звільняє абонента від обовязку оплати послуг у відповідності з договором діючим на момент надання Послуг Тарифами та Правилами. Відповідно до повідомлення № 4-6/1-21563 від 02.07.2010 року виданого ВАТ «Укртелеком», вбачається, що позивач повідомляв про необхідність оплати заборгованості за надані послуги в сумі 380 грн. 58 коп. Згідно розрахунку заборгованості виданого ЦТП ЧФ ВАТ «Укртелеком», вбачається, що відповідач має заборгованість по оплаті телекомунікаційних послуг на загальну суму 380 грн. 58 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки позов задоволено повністю то суд стягує з [PERSON] на користь позивача державне мито в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дочки - [PERSON], [INFO] , у розмірі 800 грн. помісячно, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає допомогу на утримання доньки. Позивачка в судове засідання не з'явилась, хоча про день і час слухання справи була належним чином повідомлена, але від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений, але від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він позов визнає і просить справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що рішення підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходились в незареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження значиться відповідач(а.с.4). Неповнолітня донька - [PERSON] на даний час знаходиться на утриманні позивачки (а.с.2). Відповідач, працездатний, має змогу надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивачки порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. Оскільки відповідач не має постійного заробітку, тому суд вважає, що утримання аліментів з нього необхідно стягувати у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., як того вимагає позивачка. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином , визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує судовий збір на користь держави , витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та витрати за надання юридичної допомоги .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем не склався через постійні суперечки та непорозуміння на данний час розпався і відтворенню не підлягає, з відповідачем вони проживаєть окремо, спільного госодарства не ведуть, дітей від шлюбу є повнолітніми, однак відповідач добровільно шлюб через органи РАГС розірвати не бажає. На цих підставах позивачка просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з»явилася, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити. В судове засідання відповідач не з»явився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про одруження серії І-ТП № 410593, виданого 27.04.1980р. відділом ЗАГС Ружинського району Житомирської області, вбачається, що сторони 06 лютого 1988 року уклали шлюб. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше спільне проживання подружжя [PERSON] та [PERSON], збереження їхньої сім'т є неможливим , оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб за їх вимогою суд розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

09.07.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначив, що він з відповідачкою по справі перебував в зареєстрованому шлюбі, який 27.11.2007 року розірвали. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає біля нього. Усі обовязки щодо утримання та виховання сина він несе самостійно. Відповідачка ухиляється від покладеного на неї обовязку, не надає матеріальної допомоги найого утримання, тому просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі по 400 гривень, щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчать оголошення в газеті «Вінниччина», заперечень суду не надала. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.3) свідчить, що сторони свій шлюб розірвали. Копія свідоцтва про народження (а.с.4) підтверджує, що матірю [PERSON] є [PERSON]. Довідка №398 від 17.05.2010 року (а.с.5) свідчить, що дитина перебуває на утриманні позивача. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним задовольнити позов частково і стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додат-кового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,внаслідок смерті його баби-Верлі [PERSON]. В позовній заяві зазначає: що 03 червня 2008 року померла його баба-Верля [PERSON],після смерті якої залишилося спадкове майно,а саме земельна частка(пай) розміром 1,90га,яка знаходиться на території Комарівської сільської ради, Бродівського району Львівської області . Інші спадкоємці першої черги відмовилися від прийняття спадщини і дану спадщину не прийняли,про що подали відповідні заяви в нотаріальну контору.На даний час він залишився єдиним спадкоємцем даного майна,оскільки інші спад-коємці,які б претендували на дану спадщину,відмовилися від прийняття спад-щини. Шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив,так як юридично не обізнаний ,також він постійно знаходиться у відрядженнях і не міг вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Від Комарівської сільської ради надійшла письмова заява про визнання позову та про проведення судового розгляду за відсутності представника. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України,за позовом спадкоємця,який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,суд може визначити йому додатковий строк,достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідно до відповіді Бродівської державної нотаріальної контори від 10.09.2010 р № 754-01-25,спадкова справа після смерті [PERSON],яка померла 03.06.2008року,в Бродівській державній нотаріальній кон-торі не заводилася,то визнання позову відповідачем,не суперечить закону і не порушує прав,свобод чи інтересів інших осіб,тому суд приймає визнання позову. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

25.08.2010 року позивач звернулась в суд з позовом про встановлення тримісячного додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON], який помер 22.01.2010 року в м. Первомайськ Миколаївської області, так як останньому належав житловий будинок з майном в с. лиса [PERSON] району. У встановлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори, так як розпорядилась меблями, обробляла присадибну ділянку, та не знала необхідності звернення до нотаріальної контори, крім того, вона похилого віку, хворіла. Спадкоємцем також являється неповнолітній син померлого, інтереси якого представляє його мати [PERSON], який на спадщину не претендує. У судовому засіданні, позивач підтримала позов і просила його задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Лисогірська сільська рада Первомайського району Миколаївської області надала в судове засідання заяву в якій також не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить поважними причини несвоєчасного звернення позивачки із заявою про прийняття спадщини і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову, відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, так як вона являється матір»ю померлого, що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про народження та смерть, а згідно довідок Першої та Другої [PERSON] держнотконтор, від 10.09.2010 року, після смерті [PERSON], спадкові справи не заводились.

Outcome: approved