Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд винести рішення про визнання незаконним розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 4 жовтня 2006 року №582, про передачу у власність земельних ділянок земельних ділянок членам садового товариства "В"юнище", загальною площею 0,3000 га, розташовані на території Циблівської сілської ради для ведення садівництва незаконним. Визнати недійсним державний акт серії ЯД №680964 на земельну ділянку під ведення садівництва, площею 0,10 га від 09.10.2006р. на ім"я [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в 1992 році на підставі протоколу загальних зборів №1 від 14.03.1992 року, вона стала членом садового товариства "В"юнище" та їй виділено у користування земельну ділянку під №210. розміром 0,10 га. У 2009 році позивач звернулась до [PERSON] РДА про надання дозволу на розробку технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку та виявилось що на дану земельну ділянку виготовлено державний акт на ім"я відповідача. Відповідач [PERSON] позов не визнав Посилаючись нате, що оскаржуваний державний акт, виданий на його ім"я на підставі закону, зокрема він був членом садового товариства "В"юнище", тому мав право на приватизацію спірної земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] РДА позов визнав та пояснив, що оскаржуване розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 4 жовтня 2006 року №582, про передачу у власність земельних ділянок земельних ділянок членам садового товариства "В"юнище", загальною площею 0,3000 га, які розташовані на території Циблівської сільської ради для ведення садівництва не відповідає вимогам закону. Так, із розпорядження та в списку, який є обов"язковим додатком до нього, повинно бути зазначено номер земельної ділянки, яким надано дозвіл на розробку технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки. Згідно списку оскаржуваного рішення слідує, в ньому зазначено лише прізвище, ім"я, по батькові відповідача та адреса його проживання, площа земельної ділянки без зазначена її номеру. Представник третьої особи позов визнав повністю та пояснив, що відповідач з часу організації садового товариства "В"юнище" по день розгляду спору не був членом даного товариства, тому не мав права на користування спірної земельної ділянки, як і на отримання державного акту на земельну ділянку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази суд встановив. Позивач у відповідності до протоколу загальних зборів №1 від 14.03.1992 року, стала членом садового товариства "В"юнище" та їй виділено у користування земельну ділянку під №210, розміром 0,10 га. Починаючи з 1992 року по день розгляду спору позивач користується наданою їй земельною ділянкою на якій розміщено фундамент під забудову, а також сарай. У 2009 році позивач звернулась до [PERSON] РДА про надання дозволу на розробку технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку. Розпорядженням [PERSON] РДА №1071 від 06.10.2009р. такий дозвіл надано, а ТОВ "Регіонземсервіс", розроблена технічна документація. Проте, коли дана технічна документація була направлена до затвердження, було виявлено, що розпорядженням [PERSON] РДА №582 від 4 жовтня 2006 року було надано дозвіл на розробку технічної документаці та на дану земельну ділянку виготовлено державний акт серії ЯД №680964 під ведення садівництва, площею 0,10 га від 09 жовтня 2006р. на ім"я відповідача. Позов підлягає задоволенню наступних підстав. Відповідно до п.7 ППВСУ від 16 квітня 2004 року за №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судам слід мати на увазі, що підвідомчі їм спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. За заявою сторони, яка не погоджується з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади щодо земельного спору, суд перевіряє правильність цього рішення і вирішує спір по суті. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. ст. 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів. Зокрема, при оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань, віднесених до їх компетенції (наприклад, про відмову в передачі у власність чи в продаж земельної ділянки або розміщенні об'єкта), суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов'язує їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем. Оскаржуване розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 4 жовтня 2006 року №582, про передачу у власність земельних ділянок земельних ділянок членам садового товариства "В"юнище", загальною площею 0,3000 га, які розташовані на території Циблівської сільської ради для ведення садівництва не відповідає вимогам ст. 118 ЗК України. Так, із розпорядження та в списку, який є обов"язковим додатком до нього, повинно бути зазначено номер земельної ділянки, яким надано дозвіл на розробку технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки. Згідно списку оскаржуваного рішення слідує, що в ньому зазначено лише прізвище, ім"я, по батькові відповідача та адреса його проживання, площа земельної ділянки без зазначення її номеру. Крім того, згідно довідки виданої головою правління садового товариства "В"юнище" [PERSON] слідує, що [PERSON] починаючи з 1992 року по 19.10.2010 року не був та не перебуває членом зазначеного товариства. Відповідач ні в попередньому судовому засіданні, ні до початку судового засідання не надав належних та допустимих доказів, які спростовують зазначені обставини. Згідно копії книжки позивач є членом садового товариства, зокрема починаючи з 1992 року по день розгляду спору їй надано у користування земельну ділянку, площею 1000 кв.м. під №210. Відповідно до розпорядження [PERSON] РДА від 6 жовтня 2009 року та відповідно додатку до нього, позивачу як члену зазначеного товариства надано дозвіл на розробку технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на земельну ділянку під № 210. За наведених обставин розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 4 жовтня 2006 року №582, про передачу у власність земельних ділянок земельних ділянок членам садового товариства "В"юнище", загальною площею 0,3000 га, які розташовані на території Циблівської сільської ради для ведення садівництва, підлягає скасуванню, а також підлягає визнанню недійсним державний акт серії ЯД №680964 на земельну ділянку під ведення садівництва, площею 0,10 га від 09.10.2006р. на ім"я [PERSON]. Також суд вважає, що позивачу необхідно поновити строк звернення до суду, оскільки з пояснень позивача та матеріалів справи вставлено, що про порушення свого права їй стало відомо після 6 жовтня 2009 року, тобто коли розполась виготовлятись технічна токументація по складанню державних актів на право приватної власності. Відповідач в силу ст.60 ЦПК України не довів ту обставину, що позивач могла довідатись про порушення свого права починаючи з 9 жовтня 2006 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України відповідача [PERSON] РДА звільнено від сплати судових витрат, тому вони повинні компенсуватись за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved