Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

26 липня 2009р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання заповіту, складеного 06.10.2008р. її батьком [PERSON], який помер 22.01.2009р. недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2006р. її батько [PERSON] склав на її користь заповіт, яким заповів все своє рухоме і нерухоме майно, а саме домоволодіння, яке розташоване по пр.Горького 22 м.Балаклія Харківської області. Заповіт був посвідченний приватним нотаріусом. 22.01.2009р. батько помер і вона звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила в прийнятті заяви і їй стало відомо, що є інший заповіт, згідно якого все своє майно батько заповів своїй колишній дружині [PERSON]. Вважає, що з батьком трапились надзвичайні обставини, які дають підстави визнати його недієздатним в момент укладення заповіту, - 06.10.2008р.. Між батьком і її колишньою дружиною [PERSON] сталися недружні стосунки, шлюб між ними розірвано 28.01.2006р. Батько купив їй квартиру і вони мешкали окремо. Її батько неоднаразово казав, що все своє майно заповідає їй. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги та пояснила, що при складанні заповіту 06.10.2008р. стан батька був хворобливий, тому не розумів значення своїх дій. Про це на її думку свідчать медичні окументи медкартка. Вважає, що заповіт від 06.10.2008р., згідно якого батько заповів все своє майно [PERSON], не відповідає дійсним намірам та волі померлого, був складений і підписаний внаслідок психологічного напруження, що спричинило те що він не міг відповідати за свої вчинки та керувати ними. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що прожила з [PERSON] 19 років, разом вели господарство, проживали по пров.Горького, 22 м.Балаклія. На протязі 16 років позивачка не підтримувала родинних стосунків з батьком. В 2006р. між батьком та позивачкою наладились стосунки. Тодіж шлюб між нею та [PERSON] був розірванний. Однак вона продовжувала мешкати в будинк разом з [PERSON]. Вона не заперечувала, щоб він склав заповіт на своє майно на свою доньку. Між батьком і позивачкою неоднаразово виникали конфлікти і [PERSON] склав заповіт на неї 06.10.2008р.. Вони продовжували разом жити. В зимку 2009р. [PERSON] дуже захворів і вона постійно знаходилась поруч з хворим, так як постійно потребував медичної допомоги. [PERSON] свою волю виразив свідомо. Психічними захворюваннями не страждав, а помер 22.01.2010р. в лікарні від трамбоза артерії. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] Балаклійського нотаріального округу в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що нею 06.10.2008р., за реєстром №2915, було посвідчено заповіт [PERSON]. Вчинення цієї нотаріальної дії, на випадок його смерті, відбувалося за місцем знаходження приватного нотаріуса, а саме: вул.Жовтнева №16/21 м.Балаклія Харківської області о 9 годині 40 хвилин, про що зроблений відповідний запис в журналі реєстрації. [PERSON] сам звернувся до неї, як до приватного нотаріуса з бажанням скласти заповіт на все своє майно. Зауважила також, що нею при посвідчені 06.10.2008р. заповіту [PERSON] не було допущено жодного порушення норм чинного законодавства. [PERSON] предявив свій паспорт. В особистій розмові сумнівів щодо його дієздатності у неї не викликало, оскільки [PERSON] чітко відповідав на запитання, розповідав про особисте життя, тощо. [PERSON] було розяснено зміст поняття заповіту, вимоги до заповіту, його право скасувати складений заповіт. Заповідач [PERSON] пояснив, кого він бажає бачити своїм спадкоємцем, яке майно він бажає заповісти. Заповідач заповіт прочитав в голос і власноручно розписався. А тому вважає, що підстав для визнання заповіту, складеного [PERSON] та посвідченого нею 06.10.2008р. за реєстром №2915 недійсним відсутні. Заслухавши пояснення сторін, третю особу приватного нотаріуса, свідків, вивчивши матеріали справи, в задоволенні позовних вимог відмовляє, вважаючи їх незаконними та необгрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть, 22.01.2009р. помер [PERSON] /а.с.14/. Згідно наданих до суду письмових документів, позивачка [PERSON] є донькою померлого, а відповідач [PERSON] колишньою дружиною /а.с.9,12/. Заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Балаклійського нотаріального округу [PERSON], 06.10.2008р., зареєстрвоаний №2915, [PERSON] заповів все належне йому на момент смерті майно, відповідачеві по справі [PERSON] /а.с.13/ Відповідно до ст.ст.1233,1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної сооби на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до вимог ст.1247 ЦК України визначені загальні вимоги до форми заповіту, а саме: заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт&nbsp;має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом. Посвідченя заповіту через представників не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотарус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, може на прохання особи записати заповіт з його слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитанний заповідачем та підписаний ним. Відповідно до ст.1257 ЦК України суд визнає, заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно ст.233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнано судом недійсним. Позивачка [PERSON], предявивши позовні вимоги про визнання&nbsp;заповіту [PERSON] від 06.10.2008р. на користь [PERSON] недійсним, мотивувала тим, що посвідчення заповіту не може бути простою технічною дією посвідченням підпису особи на документі. Особа, яка посвідчує заповіт повинна зясувати волю заповідача, його психічний стан на момент укладення заповіту та пояснити його права згідно з чинним спадковим законодавством. Вважає, що батько в момент укладення заповіту 06.10.2008р. перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервовер зворушення). В судовому засіданні за клопотанням позивача та її представника були допитані свідки знайомі померлого [PERSON]: [PERSON], [PERSON], які вказали, що померлий був відповідальною особою, адекватно вів себе, дивного в його поведінці не було /а.с.154/. Інші свідки,а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також підтвердили, що психічних розладів у [PERSON] не вбачали, був здоровою особою /а.с.154-156/. Свідок [PERSON] також пояснила, що у [PERSON] була адекватна поведінка, психічних розладів не вбачала /а.с.157/ Допитана в судовому засіданні приватний нотаріус [PERSON] пояснила, що [PERSON] прийшов до її приміщення приватного нотаріуса,с амостійно, воля його була чітка і ясно виражена, все своє майно він вирішив заповісти [PERSON]. Вона перевірила його дієздатність, ніяких сумнівів у неї не виникало, він чітко виразив свою думку, міг керувати своїми діями. В заповіті [PERSON] особисто написав, що заповіт прочитан ним та власнору розписався /а.с.157/. Сам позивач в своїх поясненнях не вказує про душевний розлад в поведінці батька, так вказує, що був емоційним чоловіком, був нестриманний. За клопотанням позивача та його представника була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза №602 від 05.07.2010р., згідно якої [PERSON] по наданним даним 06.10.2008р. ознаків стійкого хронічного психічного розладу не встановлено. За своїм психічним станом на 06.10.2008р. був здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а.с.163-168/. Проаналізувавши надані позивачем та його представником докази суд вважає, що заповідач [PERSON] при укладенні заповіту 06.10.2008р. розумів значення своїх дій та керував ними, був дієздатним. Згідно відповіді головного лікаря Балаклійської ЦРЛ [PERSON] під спостереженням психіатра не знаходився /а.с.66,67/. Твердження позивача, що за її особистою думкою, спадщина не повинна дістатися чужій людині, коли є донька, на яку спадкоємець раніше 01.09.2006р. заповідав після своє смерті все своє майно /а.с.7/, є її власною субктивною точкою зору. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983р. №4 Про практику розгляду судами України справ про спадкування вказано, що згідно з вимогами цивільного законодавства та ст.56,57 Закону Про нотаріат заповіт може бути зроблено, змінено або скасовано лише самим заповідачем. Як вбачається з матеріалів справи заповідач скасував заповіт від 01.09.2006р., яким заповідав своє майно позивачу та зробив другий заповіт від 06.10.2008р., яким заповів все своє майно після смерті відповідачу [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, бездоказовими, недоведеними позовні вимоги позивача [PERSON] та відмовляє ;в їх задоволенні у повному обсязі. tyle="tag2:Times New Roman;font-size:12pt;">На підставі викладеного,

Outcome: dismissed