Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,7 га, що розташована в с. Луковичі Іваничівського району. Свої позовні вимоги мотивує тим, що дана земельна ділянка належала її матері [PERSON], яка померла 25.11.2007р. Позивач, як спадкоємець першої черги, вважає, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори від 24.09.2009р. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про спадщину в зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини та відсутністю документа, що підтверджує факт постійного проживання разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Тому [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради - сільський голова [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що окрім позивача [PERSON] в спадкодавця [PERSON] є ще чоловік [PERSON] та син [PERSON], які також мають право на спадкове майно в рівних частках. Окрім того, вказана земельна ділянка на даний час спадкоємцями не витребувана. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що він як син [PERSON] також є спадкоємцем першої черги та претендує на частку в спірній земельній ділянці, як і позивач та їх батько. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 81 від 14.11.2002р. (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,7 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Іваничівського району. Із свідоцтва про смерть 1 -ЕГ№ 052186 (а.с. 18) вбачається, що [PERSON] померла 25.11.2007р. Місцем смерті є с. Луковичі Іваничівського району Волинської області. Дане свідоцтво видане на підставі актового запису № 15 зробленого [PERSON] сільською радою 27.11.2007р. в Книзі реєстрації смертей. Відповідно до ч. З ст. 158 КпШС України (чинної на момент смерті [PERSON]С.) актові записи, вчинені в органах реєстрації актів громадянського стану, до спростування їх по суду є безспірними доказами посвідчуваних ними актів. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 17) та свідоцтва про одруження (а.с. 16) [PERSON] є дочкою [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання позивача [PERSON] є м. Луцьк, вул. Гулака Артемовського, 5/9. Посилання позивача на те, що вона постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, не найшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать відомостям, зазначеним в свідоцтві про смерть [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву-про прийняття спадщини. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 11), винесеної 24.09.2009р. державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини, а також у зв'язку з тим, що вона разом із спадкодавцем [PERSON] за однією адресою зареєстрована не була. Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. З ст. 1272 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку слід відмовити.

Outcome: dismissed