Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

26.07.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області про визнання прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], будівництво якого було завершене, однак в експлуатацію даний будинок зданий не був. Заповіт на випадок смерті [PERSON] не залишила. Спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв шляхом подачі у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївського нотаріального округу. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] Але при зверненні до державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Посилаючись на те, що оскільки забудовник помер, отримати свідоцтво про відповідність збудованого об'єкту та акту готовності об'єкта до експлуатації неможливо, позивач просив позов задовольнити, визнати за ним права та обов'язки забудовника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник відповідача - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення колгоспу «Прогрес» №6 від 30.07.1958 р. забудовником ділянки [ADDRESS] являлася [PERSON] (копія генплану, виданого 28.08.1959 р. Вознесенською групою технічного бюро). Відповідно довідки Ы°489, виданої КП «Вознесенське МБТІ» 26.05.2009 р. право власності на житловий будинок [ADDRESS] в КП «Вознесенське МБТІ» не зареєстроване, первинна інвентаризація виготовлена 31.05.1994 р. на ім'я замовника [PERSON]. Але акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння отриманий нею не був. [INFO] р. [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 27.08.2008 року відділом РАЦС по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ). Заповіт на випадок смерті [PERSON] не складала. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] першої черги за законом є її син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.02.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області, який прийняв спадщину шляхом подачі у шестимісячний строк заяви до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївського нотаріального округу (копія заяви, зареєстрованої 12.01.2009 р. нотаріусом Нотаріального округу м. Барнаул Алтайського краю Російської Федерації). Згідно ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Стаття 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Як вбачається з довідки завідуючої Першої Вознесенської державної нотаріальної контори №123/01-14 від 11.02.2010 року представнику позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, згідно якого у спадкодавця виникло право власності, та рекомендовано звернутися дэ суду для вирішення даного питання. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), та якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, праЕО власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Оскільки згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року, створення комісії для прийняття в експлуатацію житлового будинку здійснюється за заявою забудовника, а зазначене неможливо у зв'язку з його смертю, позивач, виходячи з положень ст.16 ЦК України має право на звернення з даним позовом до суду, а обраний спосіб захисту цивільного права шляхом визнання за ним прав та обов'язків забудовника є вірним і може бути застосований судом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерт;. Згідно п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином суд, враховуючи неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також підтвердження в судовому засіданні того, що [PERSON], померла [INFO] року, дійсно мала відповідні права та обов'язки, пов'язані з оформленням у передбаченому законом порядку побудованого нею житлового будинку [ADDRESS] вважає <за можливе визнати за [PERSON] права та обов'язки забудовника будинку [ADDRESS] На підставі викладених обставин,

Outcome: approved