Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, який в ході судового розгляду справи уточнила, та остаточно просила стягнути з останнього суму боргу згідно договору від 06.05.2008р. № 407996 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» (надалі-Договір) в розмірі 10900,57 грн. станом на 26.07.2010р., що складається з неповернутої суми вкладу в врахуванням індексу інфляції та 3 % річних за користування вкладом після закінчення дії Договору. Крім того, просила стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди, заподіяної невиконанням умов договору, в розмірі 1700 грн. Позов мотивує тим, що відповідач згідно п.2.2 Договору зобовязувався повернути вклад до 06.05.2009 року, однак своїх зобовязань досі не виконав. На неодноразові звернення позивача, в тому числі з приводу з приводу її складного матеріального становища, не відреагував. Про відсутність наміру відповідача виконувати умови договору свідчить, зокрема скасування за його заявою судового наказу Личаківського районного суду м. Львова від 29.10.2009р. про стягнення боргу зо Договором. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Представник відповідача у судове засідання з розгляду даної справи не зявився, подав письмові заперечення на позов та просив розглянути справу у його відсутності. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що в період після закінчення строку дії Договору 06.05.2008р. позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу за Договором банківського вкладу. У письмовій відповіді на звернення позивача та в запереченнях на адресу суду від 18.06.2010р. відповідач вказував, що обмеження використання коштів, розміщених на поточному рахунку позивача обумовлено дією мораторію на задоволення вимог кредиторів, встановленого постановою Правління НБУ № 59 від 10.02.2009р. та продовженням терміну дії тимчасової адміністрації в банку. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача щодо належного виконання зобовязання за Договором банківського вкладу шляхом переведення вкладу на поточний рахунок позивача, оскільки можливість реального розпорядження ним у позивача виключається. Правових підстав для утримання вкладу на поточному рахунку позивача та відмови у його поверненні відповідач не навів. Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення відповідачем договірних зобовязань. А тому підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача неповернутої суми вкладу згідно договору від 06.05.2008р. № 407996\~в розмірі 10000 грн., оскільки відповідний розмір заборгованості відповідача підтверджується звітом за рахунком позивача № 79375923. Оскільки відповідно до ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що протягом дії мораторію (такий у відповідача діяв в період з 10.02.2009 по 10.02.2010р.) забороняється нараховувати неустойку (штраф, пеню), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача індексу інфляції та 3 % річних за період з 06.05.2009р. до 26.07.2010р., підлягає задоволенню частково, а саме за період з 10.02.2010р. до 26.07.2010р. в розмірі, що становить: 3% річних: 10000грн.Х0,03Х167днів/365днів= 137,26грн., індекс інфляції (лютий-червень 2010р. 103,3%): становить 10000 грн.Х1,033 10000грн. = 330 грн., разом 467,26 грн. Водночас, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення відшкодування моральної шкоди, оскільки стягнення такої у договірних правовідносинах чинним законодавством та умовами договору не передбачено. Судові витрати у справі, сплачені позивачем (витрати на ІТЗ 120 грн., судовий збір з приводу вимог майнового характеру 124 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією про оплату відповідних послуг та розрахунком їх вартості, представленими позивачем), слід стягнути на його користь із відповідача, оскільки позов в частині вимог майнового характеру задоволено близько 100%.

Outcome: approved