Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

02 серпня 2010 року до Київського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява [PERSON] до відповідачів [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про усунення перешкод в користуванні житловою кімнатою та вселення. [PERSON] вказувала, що з червня 2010 року разом з донькою [PERSON], [INFO], проживала в [INFO]. Працівники ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» чинять перешкоди в користуванні житлом. Просила суд усунути перешкоди їй та доньці у користуванні кімнатою в квартирі в [ADDRESS], вселити її в квартиру. Відповідач [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» 15 вересня 2010 року звернувся в суд з зустрічним позовом про визнання договору оренди фіктивним, скасування реєстрації місця проживання. В поданій до суду заяві ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» посилався на те, що між [PERSON] та банком 20 серпня 2008 року було укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в сумі 145\~000 доларів США, від повернення кредитних коштів ухилялася, у звязку з чим банк звертався з позовом. За рішенням суду з [PERSON] було стягнуто суму боргу в розмірі 1115530 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS]. Вважає, що відповідач [PERSON], навмисно перешкоджаючи виконанню судового рішення та порушуючи умови іпотечного договору без отримання письмової згоди банку уклала 21 липня 2010 року з [PERSON] договір оренди житлового приміщення, який ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» вважає фіктивним. В поданій до суду зустрічній позовній заяві просив суд визнати договір № 60 від 21 липня 2010 року про оренду житлового приміщення в [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] фіктивним. Просив суд скасувати реєстрацію місця проживання [PERSON] та зобовязати СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зняти [PERSON] та неповнолітню [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Судові витрати просив суд покласти на відповідачів. Ухвалою суду від 15 вересня 2010 року зустрічний позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» обєднаний в одне провадження зі справою за позовом [PERSON]. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2010 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про усунення перешкод в користуванні, вселення, залишені без розгляду. В судовому засіданні представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Київський РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області подавав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявилися, будучи судом повідомлені про час та місце розгляду справи в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України. Зокрема, [PERSON] судові повістки надсилалися згідно з вимогами ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою, безпосередньо зазначеною нею в поданій до суду позовній заяві. Про зміну своєї адреси [PERSON] відповідно до норм ст. 77 ЦПК України суду не повідомляла. За таких обставин, враховуючи, що судові повістки на імя [PERSON] повернуті до суду без вручення відповідно до положень Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, у звязку з відсутністю особи, суд вважає [PERSON] такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] відповідно до поштового повідомлення про вручення судову повістку отримала, про причини своєї неявки суд також не повідомила. За таких обставин, суд, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, заслухавши пояснення представника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 530 ФР, згідно якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 135\~000 доларів США для використання за цільовим призначенням для придбання 2-х кімнатної квартири в [ADDRESS]. Також встановлено, що згідно з іпотечним договором № 530-ФР від 20 серпня 2008 року відповідач [PERSON] передала в заставу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» кв. № 9 в м. Полтаві по вул. Уютна, 15 як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за кредитним договором № 530-ФР від 20 серпня 2008 року на суму 135000 доларів США. Згідно з п. 8.1.4. іпотечного договору [PERSON] зобовязалася без письмової згоди банку не здійснювати дій, повязаних зі зміною прав власності на предмет іпотеки, обтяженням його будь-якими зобовязаннями, в тому числі: передача в оренду, лізинг, спільну діяльність, заставу (наступну іпотеку). Відповідно до п. 8.1.10. договору також [PERSON] зобовязалася не реєструвати в квартирі, що є предметом іпотеки, крім іпотекодавця, будь-яких осіб без письмового дозволу іпотекодавця. Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2009 року та додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 березня 2010 року, які вступили в законну силу, позов ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» задоволено, розірвано кредитний договір № 530-ФР від 20 серпня 2008 року, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» 1115530 грн. та судові витрати. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 530-ФР від 20 серпня 2008 року на квартиру [ADDRESS]. Також встановлено, що 21 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 60, згідно з умовами якого [PERSON] надала [PERSON] кімнату житловою площею 50,3 кв.м. на невизначний термін. На підставі вказаного договору [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], 21 липня 2010 року зареєстрували своє місце проживання за адресою: [INFO]. Статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 234 ЦК України, на яку посилається позивач в поданій до суду заяві, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Пленум Верховного Суду України в постанові від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказав, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» посилається на те, що метою укладення договору оренди № 60 зі сторони [PERSON] не є надання житла [PERSON], а є здійснення перешкод банку у виконанні судового рішення. Також як на підставу недійсності посилається на те, що договір не містить істотних умов, зокрема ціни договору, а також умов щодо предмету договору. Дослідженими в справі доказами судом не встановлено наявність умислу обох сторін, тобто, як [PERSON], так і [PERSON], на вчинення правочину без наміру створення правових наслідків. Відсутність в спірному договорі № 60 від 21 липня 2010 року ціни договору, умов щодо предмета договору не може слугувати підставою для визнання договору недійсним саме з підстав його фіктивності. За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено обставину укладення між [PERSON] та [PERSON] договору № 60 від 21 липня 2010 року без наміру створення правових наслідків, тому суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в частині визнання договору фіктивним не підлягають задоволення у звязку з їх недоведеністю в судовому засіданні. В той же час судом встановлено, що реєстрація місця проживання [PERSON] та її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], 21 липня 2010 року за адресою: [ADDRESS] в порушення умов іпотечного договору була здійснена за відсутності письмового погодження ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». Згідно з п. 8.4.1. іпотечного договору № 530-ФР від 20 серпня 2008 року, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» має право вимагати від будь-яких третіх осіб припинення посягань на предмет іпотеки. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що наявність реєстрації [PERSON] та неповнолітньої [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, порушує права ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» як іпотекодержателя. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що реєстрація [PERSON] та її доньки була здійснена з порушенням вимог іпотечного договору, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом скасування реєстрації [PERSON] та неповнолітньої [PERSON], 02 квітня 2002 року за адресою: [ADDRESS], та необхідність сектору ГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зняти [PERSON] та неповнолітню [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Тому позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 54 грн.

Outcome: partial