Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до ВАТ «Надра» із позовом, зазначаючи, що 19 березня 2008 р. між ним та Відповідачем було укладено договір строкового вкладу, згідно якого Позивач передавав банківський метал у розмірі 100 грам золота 999,9 проби одним зливком строком на 12 місяців , з умовою виплати Банком відсотків по вкладу. За два дні до закінчення строку договору Позивач повідомив відповідача про своє бажання забрати, по закінченню терміну дії договору, належні Позивачу банківські метали та грошові кошти, в тому числі нараховані відсотки. 19-20.03.2009 року йому було виплачено тільки проценти, у видачі зливку було відмовлено, посилаючись на мораторій. Неодноразово звертався із заявами, але йому відмовляли. Зазначеними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 гривень. Просить суд зобовязати Відповідача видати йому вклад, стягнути 3% річних, понесенні витрати на ІТЗ, моральну шкоду. За час розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги та просив суд стягнути упущену вигоду в розмірі 2623 гривень, збільшив позовні вимоги в частині моральної шкоди до 8520 гривень, 3% річних - за період з 19.03.2009 року до дати винесення рішення по суті, пеню в розмірі 6767 грн.16 коп, згідно ст..178 ЦК України, виходячі із 20% від суми боргу, витрати на правову допомогу за складання позовної заяви та доповнень. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити позов в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, надавши письмові заперечення щодо позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши в судовому засіданні письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку ( строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладників. Як встановлено в судовому засіданні , 19.03.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 633708/04-Д строкового банківського вкладу в банківських металах «Золотий вклад для фізичних осіб», згідно якого позивач передав банківський метал у розмірі 100 грамів золота 999,9 проби, що складає 3.22 тройських унцій. Відповідач зобов»язується виплатити позивачеві ( вкладникові) вклад та проценти. Процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 5% річних. Строк вкладу - 12 місяців, тобто до 19.03.2009 року. 17.03.2009року позивач направив до Відділення № 41 заяву про повернення після закінчення терміну дії договору належних позивачеві: банківські метали та нараховані відсотки. Заява відповідачем була отримана 18.03.2009 року, що підтверджується відміткою начальника відділення. В період з 20.03.2009 року по 6.04.2009 року Позивачем отриманні проценти. Станом на 18.08.2010 року на рахунку у позивача знаходиться 3.22 тройські унції золота, що підтверджується копією виписки-повідомлення. Відповідно до п.3.4.6. Банк зобовязується повернути Вкладникові вклад та сплатити нараховані ним відсотки шляхом видачі через касу Банку зливків банківських металів. При цьому повернення Вкладу здійснюється неподільним зливком банківського золота проби не нижче 999,9 у зливках номіналом не менше 100 грамів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд вважає, що відповідач порушив умови договору, безпідставно , на вимогу вкладника( позивача) не видав належний йому вклад в банківських металах. Вартість 3,22 унції золота на 18 жовтня 2010 року становить 35074 грн. 40 коп. Крім того, Відповідач безпідставно користувався даним вкладом в період з 19.03.2009року по теперішній час. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 19.03.09 року по 18.10.2010 року в сумі 1666 грн.60 коп. Що стосується моральної шкоди, то договором, укладеним між сторонами вона не передбачена, не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Згідно Закону України « Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадку, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією. Відносно стягнення упущеної вигоди, збитків та пені в розмірі 20 % від суми боргу, то дані вимоги позивачем ніяким чином не обґрунтовані, не доведені та є надуманими і у зв»язку з чим не підлягають до задоволенню. До задоволення підлягають судові витрати , а саме 120 грн., сплачених позивачем за інформаційно-технічне забезпечення судового процессу та витрати на правову допомогу - за складення позовної заяви та доповнень до неї. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита згідно Закону України «Про захист прав споживачів», то з відповідача на користь держави підлягає до стягнення сума державного мита 326 грн. 69 коп.

Outcome: partial