Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому прохає встановити факт прийняття її матірю [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті брата позивача [PERSON], та визнати за позивачем право власності на 1/8 частину жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що її брату [PERSON] належала 1/2 частка жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області, інша 1/2 частка зазначеного будинку належала її матері [PERSON]. 20 грудня 2000 року помер брат позивача [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області. Спадкоємцями за законом у рівних частках являлися дружина померлого, відповідач у справі [PERSON], її доньки [PERSON], [PERSON], та мати померлого [PERSON] Відповідач подала до Барвінківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, доньки відповідача відмовилися від своїх часток в спадщині на її користь. Барвінківською державною нотаріальною конторою відповідачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким спадкоємцем всього майна після смерті [PERSON], тобто 1/2 частки жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області, є відповідач. Мати позивача [PERSON] заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавала в звязку, як стверджує позивач, з похилим віком і частими хворобами. Однак позивач стверджує, що на час смерті [PERSON] мати була зареєстрована і проживала з померлим, тому фактично вступила в права спадкоємця. 15 серпня 2004 року померла мати позивача [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області. 02 грудня 2008 року Барвінківською державною нотаріальною конторою позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким спадкоємцем всього майна після смерті [PERSON]., тобто 1/2 частки жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області, є позивач.. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, спадкоємцем якого фактично була її мати [PERSON] після смерті сина [PERSON], померлого 28.12.2000 року, постановою № 18 від 19.06.2009 року державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори, куди позивач звернулася з відповідною заявою, було відмовлено. Відмову державний нотаріус мотивує тим, що на вказане майно 28 жовтня 2001 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом дружині померлого [PERSON], яка не бажає добровільно скасувати зазначене свідоцтво, чим, на думку позивача, порушує її права. Відповідач проти задоволення позову заперечує, вказавши, що жилий будинок, розташований по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області, був побудований як дві окремі ізольовані квартири з окремими входами, хоча технічна документація була виготовлена на будинок в цілому. Одна половина будинку належала її чоловіку [PERSON], а інша батькові чоловіка [PERSON], а після його смерті матері чоловіка [PERSON]Д ., яка сама проживала в своїй частині будинку. Господарські будівлі і колодязі у них з чоловіком та у його батьків були окремі. 28.12.2000 року помер її чоловік [PERSON], і в Барвінківській державній нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким вона є спадкоємцем всього майна після смерті [PERSON], тобто 1/2 частки жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області. Мати чоловіка [PERSON] заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала і ніяких претензій на спадщину після померлого сина не заявляла. На момент смерті [PERSON] його мати проживала в своїй частині будинку, і немає ніяких підстав стверджувати, що вона проживала разом з сином і фактично прийняла спадщину. Субсидії на оплату житлово комунальних послуг вона з чоловіком, а після смерті чоловіка вона сама і матір чоловіка оформляли кожен на свою частину будинку, при цьому в довідках про склад сімї вказували тільки її з чоловіком чи її саму і тільки матір чоловіка. Тому позивач не має права ще на 1/8 частку вказаного будинку в спадщині після померлого [PERSON] Вислухавши пояснення позивача і його представника, відповідача і його представника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала 1/2 частка жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області, інша 1/2 частка зазначеного будинку належала його матері [PERSON]. 20 грудня 2000 року помер брат позивача і чоловік відповідача [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області. Спадкоємцями за законом у рівних частках являлися дружина померлого, відповідач у справі [PERSON], її доньки [PERSON], [PERSON], та мати померлого [PERSON] Відповідач подала до Барвінківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, доньки відповідача відмовилися від своїх часток в спадщині на її користь. 28 жовтня 2001 року Барвінківською державною нотаріальною конторою відповідачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстровий № 2833), згідно з яким спадкоємцем всього майна після смерті [PERSON], тобто 1/2 частки жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області, є відповідач. Мати позивача [PERSON] заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавала в звязку, як стверджує позивач, з похилим віком і частими хворобами. Але це твердження позивача не підтверджено ніякими доказами ї носить характер вигідного позивачу припущення. 15 серпня 2004 року померла мати позивача [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області. 02 грудня 2008 року Барвінківською державною нотаріальною конторою позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстровий № 4631), згідно з яким спадкоємцем всього майна після смерті [PERSON]., тобто 1/2 частки жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області, є позивач.. 19 червня 2009 року позивач звернулася до Барвінківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, спадкоємцем якого, на її думку, фактично була її мати [PERSON] після смерті сина [PERSON], померлого 28.12.2000 року. Постановою № 18 від 19.06.2009 року державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва. Відмову державний нотаріус мотивує тим, що на вказане майно 28 жовтня 2001 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом дружині померлого [PERSON], яка не бажає добровільно скасувати зазначене свідоцтво. З наданої позивачем копії плану жилого будинку, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області, вбачається, що будинок фактично являє собою дві окремі ізольовані квартири з окремими входами, хоча технічна документація виготовлена на будинок в цілому. Свідок [PERSON], допитана за клопотанням позивача, показала, що після смерті її брата [PERSON] її мати [PERSON] з невісткою [PERSON] разом не проживали, кожна жила в своїй половині будинку. За життя мати не говорила їй, що має намір прийняти свою частку спадщини після смерті свого сина [PERSON] Субсидії оформлялись окремо на матір і окремо на [PERSON] Свідок [PERSON], допитана за клопотанням позивача, показала, що після смерті її брата [PERSON] її мати [PERSON] з невісткою [PERSON] проживали у останньої разом деякий час, близько 2 місяців, оскільки [PERSON] після смерті чоловіка боялась жити одна. Вона, [PERSON], в період 2000 2004 роки допомагала матері та [PERSON] оформляти субсидії на вугілля, а на матір ще й на електроенергію. Субсидії оформлялись окремо на матір і окремо на [PERSON] Будинок зразу будувався на дві сімї: для батька [PERSON] та його сімї і для його сина [PERSON] з сімєю. Сестра, [PERSON], спочатку не претендувала на частку після смерті брата, а після сварки з [PERSON] з-за телефону почала претендувати. На запитання представника позивача, чи матір говорила їй, що має намір прийняти свою частку спадщини після смерті свого сина [PERSON], свідок [PERSON] цього не підтвердила. З показань свідків [PERSON], [PERSON], пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що мати позивача [PERSON] за життя не висловлювала наміру прийняти свою частку спадщини після смерті свого сина [PERSON] З відповіді на запит суду управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації від 11.10.2010 року № 2273 вбачається, що в 2002 2004 роках [PERSON] та [PERSON] отримували окремо кожна субсидії на придбання скрапленого газу і твердого палива і оплату електроенергії, [PERSON] за адресою: [ADDRESS], [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З наданої представником відповідача апеляційної скарги [PERSON] в справі за її позовом до [PERSON] про розірвання договору і визнання права користування телефоном вбачається, що в апеляційній скарзі [PERSON] вказувала: „В матеріалах справи є докази, які підтверджують, що фактично житловий будинок, у якому проживала моя мати та відповідач [PERSON], поділений на дві ізольовані одна від одної частини, у одній з яких проживала моя мати, а в іншій відповідач [PERSON]. Тому фактично відповідач [PERSON] та моя мати [PERSON] спільно не проживали, і тим більш не мали спільного побуту...Отже, у розумінні чинного сімейного законодавства відповідач [PERSON] не належала до членів сімї моєї матері [PERSON]. На запитання головуючого позивач відповіла, що в наведеній вище апеляційній скарзі вона викладала правдиві факти, які відповідають дійсності. В наданій представником відповідача довідці Барвінківської міської ради в членах сімї [PERSON] вказана тільки його дружина [PERSON], адреса вказана м. Барвінкове, вулиця Горького, 47А, площа будинку вказана 50,6 м2, земельна ділянка 0,12 га, тобто тільки частина будинку і земельної ділянки. Представник позивача надав довідку Барвінківського РОЕ про те, що за адресою: м. Барвінкове, вулиця Горького, 47 абонент [PERSON] до 14.08.2004 року нарахування і оплата за спожиту електроенергію проводилася з врахуванням пільги учасника війни(50 %) на підставі посвідчення на імя [PERSON] Але ця довідка тільки підтверджує повідомлений сторонами факт, що прилад обліку спожитої електроенергії ще при будівництві будинку був встановлений один на обидві ізольовані частини будинку і знаходився на половині батьків позивача. Представник позивача надав також лист за підписом начальника Барвінківського цеху електрозвязку № 12 [PERSON] від 20.12.2008 року на імя [PERSON], в якому пояснюється, що на підставі наданих [PERSON] документів, а саме свідоцтва про смерть абонента [PERSON] та паспорту [PERSON] з реєстрацією постійного місця проживання за адресою: [INFO], телефон було перейменовано на [PERSON] як члена сімї абонента, і заключено договір про надання послуг електрозвязку . З наведеного листа вбачається, що висновок про те, що [PERSON] була членом сімї померлої [PERSON], зроблено тільки на тій підставі, що вони обидві були зареєстровані за однією адресою: м. Барвінкове, вулиця Горького, 47. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що за вказаною адресою знаходились дві ізольовані квартири, в яких проживали дві різні сімї, суд не приймає наведену вище довідку як доказ того, що [PERSON] дійсно була членом сімї померлої [PERSON] Суд не вважає доведеним, що мати позивача [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого сина [PERSON], оскільки проживала разом з відповідачем після смерті сина. Це спростовують як пояснення відповідача, так і показання свідка [PERSON] Суд не сприймає як доказ фактичного прийняття спадщини матірю позивача [PERSON] після померлого сина [PERSON] показання свідка [PERSON] про те, що після смерті її брата [PERSON] її мати [PERSON] з невісткою [PERSON] проживали у останньої разом деякий час, близько 2 місяців, оскільки [PERSON] після смерті чоловіка боялась жити одна. По - перше, ці показання суперечать показанням свідка [PERSON] та відповідача, по друге, з показань [PERSON] вбачається, що матір проживала у відповідача тому, що остання після смерті чоловіка боялась жити одна, а не тому, що хотіла прийняти спадщину після померлого сина, і при цьому матір не висловлювала наміру прийняти свою частку спадщини після смерті свого сина. Крім того, суд критично оцінює показання свідка [PERSON] в зазначеній частині, оскільки вона є рідною сестрою позивача і може мати намір допомогти сестрі при розгляді справи. Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що [PERSON], яка померла 15.08.2004 року, та відповідач [PERSON] фактично проживали окремо в ізольованих квартирах з окремими входами в жилому будинку, розташованому по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд доходить висновку, що позивач [PERSON] не надала суду обєктивних доказів того, що її мати [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого сина [PERSON] Тому не підлягає задоволенню і вимога позивача про визнання за нею право власності на 1/8 частину жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Горького, 47 в м. Барвінковому Харківської області. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed