Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

13.08.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі позивач уклав шлюб 22 березня 1997 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. З квітня 2009 року шлюбні відносини з відповідачем припинені. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5 березня 2010 року шлюб з відповідачем був розірваний. На даний час дочка мешкає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач ухиляється від прийняття участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги не надає, що передбачено ст.180 СК України, ніде не працює, а тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі у попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглядати у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 березня 1997 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №111. Рішенням суду від 05.03.2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Від цього шлюбу мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає разом з позивачем по справі та знаходиться на його утриманні. Відповідач, будучи матірю дитини позивача, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, ніде не працює, аліменти на користь інших осіб не сплачує. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved