Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого має сина [PERSON],[INFO] Вона проживала з відповідачем в жилому будинку по вул.Мічуріна,16А в м.Тростянець Сумської області, який належить відповідачу на праві приватної власності за договорами дарування. В 2006 році вона зверталася до суду з позовом про поділ майна подружжя та витребування майна з чужого володіння, під час розгляду якої вони дійшли згоди та позов був залишений без розгляду. Але на даний час умови домовленості не виконуються, її особисті речі та коштовності, а також її одяг та взуття вона до цього часу не отримала. [PERSON] обіцяв передати її речі та майно, але від виконання своєї обіцянки ухилився, мотивуючи відсутністю речей та майна. За час їх спільного життя вони придбали майно: автомобіль, 2 кольорових телевізори, спальний гарнітур, піаніно, холодильник, 2 стола, 2 журнальних столика, 2 килими, 2 дивани, кришталь, велосипед, двері, 16 листів заліза, а всього майна на суму 10200 грн. Тому позивач вважає, що має право на 1/2 частину цього майна в сумі 5100 грн. Окрім цього, позивач зазначила, що за час їх спільного поживання по домоволодіння по вул.Мічуріна,16А в м.Тростянець Сумської області ним проведений значний обєм будівельних та ремонтних робіт, в т.ч. добудовано кімнати до жилого будинку, добудовано котельну, проведений газ, перероблено опалення, неодноразово робили перепланування, а також зробили капітальний ремонт у будинку, установку нових дверей, ремонт ванної та прихожої, обклали сарай та зробили інші роботи. Внаслідок цього збільшилась корисна площа будинку та значно збільшилась вартість як самого будинку, так і всього домоволодіння. В звязку з цим позивач вважає, що жилий будинок по вул.Мічуріна,16А м.Тростянець є їх спільною з відповідачем сумісною власністю. З вищезазначених підстав звернулася позивач до суду з даним позовом, в якому просила: визнати жилий будинок та земельну ділянку по вул.Мічуріна,16А м.Тростянець Сумської області обєктом права спільної сумісної власності її та відповідача та провести поділ жилого будинку та земельної ділянки; поділити інше майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності, виділивши їй майна на суму 5100 грн., а інше майно виділити [PERSON] в сумі 5100 грн.; зобовязати [PERSON] передати їй її одяг, взуття, інші речі індивідуального користування, а також її коштовності; витрати по справі покласти на відповідача, стягнувши з нього всі її витрати, повязані з цим позовом. В своїх уточненнях позовних вимог [PERSON] просила: залишити свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя по жилому будинку та земельної ділянки по вул.Мічуріна,16А, а також майно набуте за час шлюбу на користь дитини без виділу цієї частки по даному домоволодінню; стягнути з [PERSON] на її користь 7350 грн., які складають вартість неповернутого їй майна та її речей індивідуального користування; витрати по справі покласти на відповідача, стягнувши з нього всі її витрати, повязані з позовом. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила повернути їй в компенсацію вартості неповернутих речей індивідуального користування в сумі 7350 грн. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та пояснив, що частину своїх речей особистого користування позивач забрала, іншу частину речей він поклав до машини, щоб їй відвезти, але машина згоріла разом з речами. Суд, вислухавши сторони,свідків, вивчивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №2-18-2006 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та витребування майна з чужого володіння, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Було встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі,але шлюб розірвали, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина-Головченко [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). До розірвання шлюбу сторони проживали в [INFO] (а.с.10 цив.справи №2-18-2006 р.), який знаходиться на приватизованій земельній ділянці та який належить на праві приватної власності за договорами дарування [PERSON] (а.с.51-58 цив.справи №2-18-2006 р.) Позивач,як в уточненнях позовних вимог, так і в судовому засіданні просила повернути їй особисті речі або стягнути з відповідача на її користь 7350 грн., які складають вартість неповернутого їй майна та речей індивідуального користування. Відповідач посилався не те, що частину речей позивач забрала. Так як з [PERSON] разом вже не проживав,то іншу частину речей поклав до автомобілю, щоб відвезти речі. Але дана частина речей згоріла разом з автомобілем. Даний факт не заперечувала і сама позивач в судовому засіданні. Щодо іншого майна: швейної машинки, червоного килиму, 2 томів енциклопедії лікування травами, то позивач не надала жодного доказу, який би підтвердив, що дійсно дане майно їй належить і що воно знаходилося в будинку [PERSON] Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] суд не може покласти в основу рішення, оскільки свідки не надали суду пояснень, які б підтверджували позовні вимоги [PERSON] При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки судом не було знайдено доказів на підтвердження позовних вимог [PERSON], тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог за необгрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed