overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Сторони по справі зареєстрували свій шлюб 16 квітня 1988 року в Луцькому РАЦСу Волинської області, актовий запис №331. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. В звязку з тим, що життя між сторонами не склалося, різні погляди на подружні стосунки, часто виникали суперечки, більше 2 роки проживаємо окремо, не підтримують жодних сімейних відносин тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розпався в 2008 році тому, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Витрати повязанні з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу в сумі 17 грн. покладає на позивача за її згодою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини, з усіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дітьми повнолітнього віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав, згоден виплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 червня 1998 року. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], котрі знаходяться на утриманні позивача. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в дуже скрутний матеріальний стан, що є для неї обтяжним. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача варто стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини, з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дітей, починаючи стягнення з 27 липня 2010 року. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір та витрати на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав, згоден виплачувати аліменти на утримання дружини. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 1998 року, від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною сином [PERSON], [INFO], до виповнення трьох років. Відповідач на утримання дружини в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 22 квітня 2011 року, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи стягнення з 27 липня 2010 року. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, та витрати на інформаційно - технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з усіх видів заробітку щомісяця в розмірі ? частини, до досягнення дитиною повнолітнього віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року, від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий мешкає з позивачем, відповідач є батьком дитини. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача варто стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 27 липня 2010 року. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, та витрати на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відтворенню не підлягає, оскільки на данний час вони вже більше чотирьох років спільно не проживають і відповідач за цей час фактично створив іншу сім"ю.. На цих підставах позивачка просила шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. В суд позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України справа слухалась у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб серії І-ТП №027583, виданого 13.01.1998р. Дерганівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, вбачається, що сторони 13 січня 1998 року уклали шлюб. З свідоцтв про народження вбачається, що сторони на данний час мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що на данний час сторони спільно не проживають і їх сім"я розпалась остаточно і поновленню не підлягає, оскільки відповідач має іншу сім"ю і тому позивачка не бажає з ним примирятись та проживати однією сім"єю. Враховуючи вказані пояснення позивачки, а також те, що відповідач заперечень відносно позову суду не надав, суд приходить до впевненості, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, а неповнолітні діти після розірвання шлюбу повинні залишитись проживати з матір"ю. Витрати, пов"язані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу, суд покладає на сторони в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

19.07.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 10.09.1994 року вступила в шлюб з [PERSON], від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], одруження виявилося невдалим, шлюбні відносини припинені з липня місяця 2009 року, спільне життя не склалось по причині відсутності спільних поглядів на життя, не бажання проживати сімєю, поділ майна буде вирішуватися окремо. Просить, розірвати шлюб зареєстрований 10.09.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Городищенської районної ради Черкаської області, між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 103. В судовому засіданні позивач предявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вказавши, що з відповідачем однією сімєю не проживають протягом тривалого часу, після розірвання шлюбу спільна неповнолітня дитина буде проживати з відповідачем, як з батьком, шлюб є першим, примирення неможливе. Відповідач позов визнав, зазначивши, що спору про поділ майна не має, неповнолітня дитина після розірвання шлюбу проживатиме з ним, так було вирішено, часу для примирення надавати непотрібно. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається подальше збереження сімї сторін по справі не можливе. Шлюб фактично розпався, подружжя проживає окремо, стосунків не підтримує, миритися сторони не бажають, а суд не вбачає для цього підстав, адже проживання як подружжя суперечить їх інтересам. Позов підтверджується : свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що внаслідок незнання законодавства пропустила строк на прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 05.12.2005 р. в с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області. Вважає причину поважною і тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В суд позивачка та представник відповідача не з"явились. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. Позивачка, як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 470608, виданого 16.03.1963 року Шпичинецьким сільЗАГС Попільнянського району Житомирської області, є дружиною [PERSON], і, відповідно, його спадкоємцем по закону першої черги. [PERSON] помер 05.12.2005р. в с.Шпичинці Ружинського району, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №026595, виданим 07.12.2005р. Шпичинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області. Статтями 1269, 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати до нотаріальної колнтори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.З ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка, як вбачається з її пояснень, викладених в позовній заяві, заяву про прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не подала із-за юридичної необізнаності. Однак з листа Ружинської державної нотаріальної контори від 14.06.2010р. №251\\265-02-14 вбачається, що позивачка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] шляхом постійного проживання з відповідачем на час його смерті, і згідно данних спадкового реєстру після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, спадкоємцем якого за законом є його дружина -[PERSON]. Таким чином підстав для задоволення позову [PERSON] немає, оскільки суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини лише спадкоємцю, який не прийняв спадщину. Крім того з вищевказаного листа державної нотаріальної контори вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину не в зв"язку з тим, що вона не прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, а в зв"язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на майно -житловий будинок, на яке вона бажає отримати вказане свідоцтво.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

07.06.2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований між ними вперше Краснолиманським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 03 жовтня 1998 року по актовому запису № 155. Позивач до судового засідання не заявилась але подала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі та наполягала на своїх позовних вимогах, при обставинах викладених нею у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не заявився але подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд , дослідивши заяви сторін та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі,оскільки він визнаний відповідачем.це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права,свободи і інтереси інших осіб, тому, що: Подружжя тривалий час як сім*я стосунків не підтримують, мешкають окремо,майнового спору між ними не має,згода між ними по утриманню неповнолітньої дитини досягнута, примирення між ними не відбулося, що має суттєве значення і збереження шлюбу протиріче інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

08.06.2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований між ними вперше Відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області 17 червня 2003 року по актовому запису № 72. Позивач до судового засідання не з*явилась але подала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі та наполягала на своїх позовних вимогах, при обставинах викладених нею у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з*явився але подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд , дослідивши заяви сторін та матеріали справи, вважає, то позов підлягає задоволенню у повному обсязі,оскільки вік визнаний відповідачем ,це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права,свободи і інтереси інших осіб, тому, що: Подружжя тривалий час як сім*я стосунків не підтримують, мешкають окремо,майнового спору між ними не має.згода між ними по утриманню неповнолітньої дитини досягнута, примирення між ними не відбулося, що має суттеве значення і збереження шлюбу протиріче інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з центрального опалення в квартиру відповідачів [ADDRESS], загальною опалювальною площею 52,99 кв.м. Взаємовідносини між підприємством та відповідачами врегульовані договором від 14.03.2008 року, згідно якого відповідачі зобовязувалися оплачувати за спожиті послуги до 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Так як відповідачі зобовязання виконували не належним чином, а тому за період з 01.10.2007 по 01.06.2010 року утворилася заборгованість в сумі 1659,00 грн. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідачів вказаний борг та понесені ним судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачі позов визнали в повному обсязі, пояснили, що будуть сплачувати заборгованість по мірі можливості. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі, проживають [INFO] і займає житлову площу 52,99 кв. м, що стверджується довідкою Машівського ЖКП (а.с.5). Згідно розрахунку від 21.06.2010 року заборгованість відповідачів за послуги теплопостачання за період з 1 жовтня 2007 року по 1 червня 2010 року складає 1659,00 грн. (а.с.4). Підпунктом 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 630 від 21.07.2005 року передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п.4.1.1 Договору про надання послуг теплопостачання від 14 березня 2008 року - розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Термін внесення платежу не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Згідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки послуги з теплопостачання відповідачам надавалися Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства Полтаватеплоенерго, відповідачі використовували їх для задоволення власних потреб, не відмовилися від них і, крім того, частково їх сплачували, що підтверджує факт укладання договору про надання послуг, а тому позов підлягає задоволенню зі стягнення з відповідача боргу в розмірі 1659,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з центрального опалення в квартиру відповідача [ADDRESS], загальною опалювальною площею 48,2 кв.м. Взаємовідносини між підприємством та відповідачем врегульовані договором від 25.02.2008 року, згідно якого відповідач зобовязувався оплачувати за спожиті послуги до 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Так як відповідач порушив умови договору, поточних платежів не здійснював, а тому за період з 01.10.2007 по 01.06.2010 року утворилася заборгованість в сумі 3757,19 грн. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача вказаний борг та понесені ним судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач по справі, проживає [INFO] і займає житлову площу 48,2 кв. м, що стверджується довідкою Машівського ЖКП (а.с.5). Згідно розрахунку заборгованість [PERSON] за послуги теплопостачання за період з 1 жовтня 2007 року по 1 червня 2010 року складає 3757,19 грн. (а.с.4). Підпунктом 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 630 від 21.07.2005 року передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п.4.1.1 Договору про надання послуг теплопостачання від 25 лютого 2008 року - розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Термін внесення платежу не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Згідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки послуги з теплопостачання відповідачу надавалися Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства Полтаватеплоенерго, відповідач використовував їх для задоволення власних потреб, не відмовився від них і, а тому позов підлягає задоволенню зі стягнення з відповідача боргу в розмірі 3757,19 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що у вересні 2008 року він придбав від [PERSON] за 2000 грн. трактор марки "Владимирець" Т-25, 1975 року випуску, двигун №338531, шасі №37490. Однак договір купівлі-продажу вони не оформляли, оскільки вважали це непотрібним. Позивач зазначав, що вказаним вище трактором він користується вже майже два роки, а тому просив визнати за ним право власності на зазначений трактор. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримав позовні вимоги та пояснив, що він купив від відповідача вказаний вище трактор, користується ним як власник. Оскільки в нього немає документа, що посвідчує його право власності на трактор, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що йому дійсно належав трактор марки "Владимирець" Т-25, 1975 року випуску. У 2008 році він його продав позивачу [PERSON] за 2000 грн. і з цього часу останній користується трактором як власник. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК. Згідно з ч.4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності, зокрема, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За приписами ст.317 цього Кодексу власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.392 ЦК України власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою. А також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач у 2008 році купив від відповідача [PERSON] трактор марки "Владимирець" Т-25, 1975 року випуску, двигун №338531, шасі №37490. Зазначений факт підтвердив в судовому засіданні відповідач. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивачем було придбано майно, зазначене в позові, на законних підставах, а тому він має право на визнання за ним права власності на трактор на підставі приписів ст.328 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved