overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про призначення його опікуном недієздатної особи, посилаючись на те, що його сестра [PERSON], [INFO], рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.1999 року визнана недієздатною. Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації № 1248/2р від 22.12.1999 року опікуном над недієздатною [PERSON] була призначена мати позивача - [PERSON], яка 21.03.2009 року померла. На теперішній час позивач є єдиним родичем недієздатної [PERSON], яка знаходиться на його утриманні. Посилаючись на зазначені обставини просить суд призначите його опікуном над недієздатною [PERSON] У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької міської Ради в судовому засіданні проти задоволення позову у повному обсязі не заперечує. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.1999 року [PERSON]І,. 15.03.1956 року визнано недієздатною. Згідно з розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації № 1248/2р від 22.12.1999 року опікуном над недієздатною [PERSON] призначена [PERSON] 21.03.2009 року [PERSON] померла, про що 21.03.2009 р. Запорізьким міським відділом РАЦСу Головного управління юстиції у Запорізькій області зроблено відповідний актовий запис за № 2780. Згідно наданих документів, а саме свідоцтв про народження, [PERSON] є рідним братом [PERSON]. Відповідно до подання опікунської ради Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради встановлено, що заяв від інших осіб, які б бажали отримати згоду на призначення їх опікунами над [PERSON] до опікунської ради не надійшло, згідно довідки квартального комітету № 11 від 11.06.2010 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 25 проживає [PERSON], згідно з висновком ЛКК № 138 від 21.06.2010 року КУ «Центральна поліклініка Жовтневого району» [PERSON] за станом здоровя може бути опікуном. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд за поданням органу опіки та піклування встановлює опіку над фізичною особою у разі її недієздатності. Згідно ст. 61 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач по справі є її чоловіком, за час спільного проживання у шлюбі з яким у них народився син [PERSON], 23.07.2004р.н. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач їй не надає, хоча зобовязаний надавати, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просить суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 23.07.2004р.н., в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до його повноліття. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON], 23.07.2004р.н., що стверджується свідоцтвом про народження від 29.07.2004р., актовий запис №7. Відповідач не надає кошти на утримання сина, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] вказує в заяві від 16 червня 2010 року, що від шлюбу з відповідачем, який зареєстрували 19 жовтня 1997 року, мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Має таку можливість, оскільки є заробляє гроші, здійснює покупки. Разом з тим ніде не працює. Син знаходяться на її утриманні. Просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, а також на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] визнав позов частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 250 гривень щомісячно. Вказав, що ніде не працює, іноді виїжджає на заробітки, постійного заробітку не має. А тому суми аліментів наведені позивачкою для нього є завищеними. Такого розміру аліментів він платити не зможе. Позивачка [PERSON] з такою його позицією погодилася. Просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в тому розмірі, що він визнав. Від стягнення їх на свою користь відмовилась. Вислухавши сторін, суд вважає що позов має бути задоволено в попередньому судовому засіданні на підставі ч.4 ст. 130 та ч.4 ст. 174 ЦПК України. При цьому приходить до висновку, що досягнута сторонами домовленість в судовому засіданні про сплату аліментів в розмірі 250 гривень в місяць на утримання їх сина [PERSON], [INFO], не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в т. ч. дитини. Оскільки сторони дійшли згоди в судовому засіданні щодо розміру сплати аліментів відповідачем, суд приймає рішення про стягнення з [PERSON]. аліментів в узгодженому сторонами розмірі. Суд покладає на відповідача судові витрати у розмірі збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, від сплати якого по закону (п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України) звільнена позивачка, від сплати судового збору його слід звільнити як потерпілого від аварії на ЧАЕС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 14.03.2002 року позивач вступив з відповідачкою у шлюб. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON] 12.02.2000р.. Спільне життя з відповідачем не склалось і фактичні шлюбні відносини припинені в 2010р.. Спільне господарство не ведеться. Збереження сімї вважає неможливим. Миритися позивач не бажає. Через вищевказане позивач просить розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.03.2002 року. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON] 12.02.2000р.. Спільне життя сторін не склалось і фактично шлюбні відносини припинено. Спільне господарство не ведеться. Збереження сімї є неможливим. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі; просила суд, постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав; проти стягнення з нього аліментів в тому розмірі, що просить позивач не заперечував. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, приходить до наступного: судом встановлено, що з 02.05.1998 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі; шлюб не розірваний; сімейне життя не склалося, - з середини 2010 року проживають окремо. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], 14.09.1998року народження, яка проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно грошової допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.І ст.183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у меншому розмірі ніж просить позивач. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи, що відповідач не виконує батьківський обов'язок по утриманню малолітньої дитини. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 2 по вул. Щорса, буд. 2 «А» в м. Христинівці. В обґрунтування позову [PERSON] посилалась на такі обставини. Вона є власником приватизованої квартири [ADDRESS] «А» в м. Христинівці. Разом з нею у вказаній квартирі зареєстрований її син [PERSON] та її дочка [PERSON] [PERSON] у листопаді 2009р. одружився та переїхав жити і працювати до м. Черкас. У даний час [PERSON] зі своєю співмешканкою проживає [INFO] З листопада 2009р. по серпень 2010р. [PERSON] жодного разу не зявився в зазначеній вище квартирі. Усі обовязки по утриманню квартири, оплати комунальних послуг, тощо виконуються нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, від нього також не надійшло повідомлення про причини неявки. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач [PERSON] не заперечувала проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази: копії технічного паспорта на приватизовану квартиру по вул. Щорса, 2 «А», кв. 2 в м. Христинівці, довідки виконкому Христинівської міської ради від 19.08.2010р. за № 2484 про те, що [PERSON] одиноко проживає [INFO] «А», кв. 2 в м. Христинівці, свідоцтва про право власності на житло, яке було видане 30.12.1998р. виконкомом Христинівської міської ради, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та її дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] «А» в м. Христинівці. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненніВідповідно до частин 1 та 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Враховуючи зазначені положення закону, співвласника майна відповідача [PERSON] не можна позбавити права користування своїм майном, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Сторони з 06 жовтня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Мар'янівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, актовий запис № 2. Від шлюбу є донька - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторін не склалися через те, що між ними виникли непорозуміння у стосунках. Фактично сімейні відносини припинилися в червні 2010 року. На даний момент сторони проживають окремо один від одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін є неможливим, бо це суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітньої доньки, яка з дня припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу буде проживати і виховуватись з відповідачкою. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою. Відповідачка на розгляд справи не зявилась, але попередньо надала суду письмову заяву, де вказує, що згодна на розірвання шлюбу та просить розглянути справу без її участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не прийняла мір для збереження сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Спору про поділ майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що йому праві власності належить господарство, розташоване під №109 по вул.Леніна в с.Білка Тростянецького району Сумської області. В жилому будинку на даний момент зареєстрований він,його колишня співмешканка - [PERSON] та її син [PERSON], і донька [PERSON], а також його син [PERSON] В кінці вересня 2008 року між ними погіршились відносини і [PERSON] разом з її дітьми забрали власні речі та виїхали у невідомому напрямку. На теперішній час на протязі року відповідачі за місцем проживання не з'являлись, речей особистих за місцем проживання у них немає, що підтверджує той факт, що вони стали постійно проживати за іншою адресою і утворили іншу сім'ю. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просив визнати відповідачів такими,що втратили право на користування жилим приміщенням в буд.№109 по вул.Леніна в с.Білка Тростянецького району Сумської області, зобовязавши СГІРФО зняти відповідачів з реєстрації за даною адресою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засіданя не зявляються, ігнорують виклики суду, хоча до суду поверталися повідомляння з їх підписами про отримання судових повісток, згідно довідки СГІРФО Тростянецького РВ ГУМВС вони зареєстровані за місцем куди надсилалися виклики до суду, тому суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутність, на підставі матеріалів,які є в справі. Суд, вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Було встановлено, що позивач за договором дарування від 21.12.2001 року є власником будинку №109 в с.Білка Тростянецького району Сумської обалсті (а.с.6), що також підтверджується копією технічного паспорту на будинок. У вищезазанчнеому будинку прописані (зареєстровані) відповідачі, але не проживають, що підтверджується довідкою виконкому Білківської сільради Тростянецького району №1055 від 27.11.2009 року (а.с.7). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт того, що дійсно відповідачі не проживають в будинку [PERSON] з кінця вересня 2008 року. У відповідності до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що за місцем прописки відповідачі не проживають з кінця вересня 2008 року, по суті до цього будинку ніякого відношення не мають, оскільки будинок належить позивачу на праві власності, тому суд, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зобовязавши СГІРФО зняти їх з реєстрації. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

У вересні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в сумі 200 грн. щомісячно на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, хоч може надавати, оскільки є працездатний та інших утриманців не має. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дочкою трьохрічного віку. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає біля матері [PERSON], а тому в силу зазначеної вище норми закону він має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка ніде не працює, на даний час здійснює догляд за дитиною до трьох років. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі по 200 гривень щомісячно, а також аліменти на утримання позивачки до досягнення дочкою трьох років в розмірі 150 гривень. Суд вважає, що такий розмір аліментів забезпечить лише мінімальні потреби дитини і його зниження може призвести до негативних наслідків для її інтересів. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

15 вересня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Від шлюбу подружжя мають 3 повнолітніх дітей. З 1999 року позивачка і відповідач мешкають окремо один від одного, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем позивачка вважає не можливим. Відповідач на виклик до суду повторно не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності на підставі матеріалів, що є у справі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися відносини, що перешкоджають подальшому спільному проживанню. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, що призвело до фактичного розпаду сімї, з 1999 р. вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за доцільне позов задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, які мешкають в квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по квартплаті і комунальним послугам у сумі 5005грн. 82коп. вказавши в заяві, що відповідачі повинні були щомісяця робити оплату за квартиру і комунальні послуги. Однак, відповідачі за період із 01.07.2001року по 01.07.2010року оплату за житлово-комунальні послуги не робили в належному розмірі, у зв'язку з чим утворилася велика заборгованість у сумі 6192грн. 47коп. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають, посилаючись на важке матеріальне становище в родині. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити . Просить стягнути з відповідачів заборгованість по квартплаті і комунальним послугам на 01.07.2010р. в сумі 6192грн. 47коп. , а також витрати по оплаті ІТЗ 30грн., поновивши строк позовної давності. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, просив стягнути суму заборгованості 6192грн. 47коп., та ІТЗ 30 грн. заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, своїх заперечень суду не надали. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності на підставі наявних матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.66-68 ЖК України, п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМ України від 06.10.92р. - 572, Типовим договором наймання житлового приміщення від 11.08.88р. - 243, договору про участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території, наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за надані йому житлово-комунальні послуги. З представлених документів вбачається, що відповідачка [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] і зобов'язаний оплачувати квартплату і комунальні послуги щомісяця. За період із 01.07.2001р. по 01.07.2010р. відповідачі не сплачували за житлово-комунальні послуги щомісяця, у зв'язку з чим у них утворилася заборгованість у сумі 6192грн.47 коп., що підтверджено копією рахунка. Сторони за договором повинні виконувати свої зобов'язання належним чином і в передбачений договором строк. Відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань по оплаті за житлово-комунальні послуги, тому сума заборгованості повинна бути стягнута у судовому порядку 6192грн 47коп., а також ІТЗ-30грн. Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по житлово-комунальним послугам за станом на 01.07.2010р. в сумі 6192грн. 47 коп. з урахуванням поновленого строку позовної давності. У відповідності зі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню і витрати, понесені позивачем по оплаті ІТЗ 30грн. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,224-228 ЦПК України, ст.267 ЦК України, ст.ст.64, 66-68 ЖК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду просить, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку посилаючись на те, що з 07.03.1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох синів, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, на утримання яких у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач на судовий розгляд справи не з'явився, надав суду заяву в якій позов підтримує та просить проводити слухання справи за його відсутності. Відповідач на судовий розгляд справи не з'явився, надав суду заяву в якій проти позову не заперечує та просить проводити слухання справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст. 180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на двох дітей, аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвами про народження дітей - а.с. 2,3,4, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. На підставі ст. 180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved