Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Прокурор м. Павлограда в інтересах держави, в особі Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з [PERSON] надмірно виплачені кошти державної допомоги по догляду за дитиною у розмірі 2358,14 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що в Управлінні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради знаходилася на обліку [PERSON] та отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.04.2007 року по 02.01.2009 року в сумі 129,03 грн. щомісяця з подальшою індексацією та перерахунком у звязку із зростанням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Відповідач була попереджена, що в вразі працевлаштування впродовж терміну виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона зобовязується повідомити органи праці та соціального захисту населення. Даний факт підтверджується особистою заявою відповідача. Проте, за результатами звірки даних отримувачів допомоги по догляду за дитиною до трирічного віку та даних ЗД ОДПІ було виявлено, що за період з першого кварталу 2008 року по четвертий квартал 2008 року відповідач отримувала дохід у вигляді заробітної плати, тобто працювала. Згідно наказу № 765 від 28.08.2007 року [PERSON] перервала відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.08.2007 року, в результаті чого за період з 16.08.2007 року по 02.01.2009 року незаконно отримала допомогу в сумі 2358,14 грн. В добровільному порядку відповідач не відшкодувала надмірно виплачені кошти. В судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх, спираючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засіданні не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надав. Враховуючи думку представника позивача, про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по справі у відсутності відповідача, суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладається обовязок представляти інтереси держави у суді у випадках, визначених законом. Стаття 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає можливість зверненя прокурора до суду в інтересах держави при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або з державою. Так судом по справі встановлено, в Управлінні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради знаходилася на обліку [PERSON] та отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.04.2007 року по 02.01.2009 року, що підтверджується заявою відповідача про призначення усіх видів соціальної допомоги та довідкою позивача про здійсненні виплати від 18.01.2010 року № 58 (а.с. 6, 8-9). Відповідач була попереджена, що в вразі працевлаштування впродовж терміну виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона зобовязується повідомити органи праці та соціального захисту населення. Даний факт підтверджується особистою заявою відповідача. Проте, за результатами звірки даних отримувачів допомоги по догляду за дитиною до трирічного віку та даних ЗД ОДПІ було виявлено, що за період з першого кварталу 2008 року по четвертий квартал 2008 року відповідач отримувала дохід у вигляді заробітної плати, тобто працювала. Згідно наказу № 765 від 28.08.2007 року [PERSON] перервала відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.08.2007 року, в результаті чого за період з 16.08.2007 року по 02.01.2009 року незаконно отримала допомогу в сумі 2358,14 грн. (а.с. 5,7,11). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», особа у разі працевлаштування або виходу на роботу матері або особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною, до закінчення строку догляду у режимі повного робочого часу зазначена допомога виплачуться особі, яка продовжує догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до Постанови від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми», а саме ст. 23 виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку припиняється, коли особа виявила бажання працювати - з дня працевлаштування (початку виконання трудових обовязків). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи належним чином попереджена про те, що в вразі працевлаштування впродовж терміну виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона зобовязується повідомити органи праці та соціального захисту населення, однак влаштувавшись на роботу, не повідомила про це позивача та продовжувала незаконно отримувати виплати по допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved