Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, однак фактичні шлюбні відносини між ними припинилися з березня 2010 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] та син Іван, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає у добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, їх вихованням не займається, тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги та просила стягувати аліменти з відповідача починаючи з 31 березня 2010 року, тобто з моменту фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач у судовому засіданні змінений позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що змінений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 22 лютого 2003 року уклали шлюб у виконкомі Туря-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-ФМ № 067477 від 22 лютого 2003 року виданим виконкомом Туря-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини з березня 2010 року, і відповідач не надає належним чином матеріальної допомоги на утримання дітей. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність обставин, передбачених ст.182 СК України, а саме: у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні члени сімї, яких він зобов`язаний утримувати, стан здоров`я дітей є задовільний, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки, позивачкою у встановленому законом порядку не доведено того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, то в цій частині позовних вимог суд відмовляє. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial