Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в яком просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 323803 грн. та моральну шкоду у сумі 60000 грн. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2006 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 грудня 2005 року. В результаті ДТП автомобіль [PERSON] марки БМВ-525, 1986 року випуску, державний номер 397960Е отримав механічні ушкодження та відповідно до автотоварознавчої експертизи матеріальна шкода склала 15578 грн. Крім того, внаслідок ДТП [PERSON] отримав черепно-мозкову травму, струс головного мозку з мікроорганічним пошкодженням центральної нервової системи та інші тілесні ушкодження. У зв'язку з чим позивача було госпіталізовано до ООМЦ лікарні водників, де він перебував на лікуванні з 27.12.2005 року по 24.01.2006 року, після лікарні він продовжив лікування під наглядом місцевого лікаря майже до 29.05.2006 року, загалом на лікування та реабілітацію після ДТП позивач витратив 11225 грн. Також [PERSON] у своєму позові зазначає, що під час лікування він не міг працювати, не отримував прибуток, хоча є приватним підприємцем і його прибуток залежить від пропорційно вкладеної праці та на думку [PERSON] він не отримав за період лікування 297000 грн. Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій з боку відповідача йому була спричинена моральна шкода, які він оцінює в 60000 грн. та просить у повному обсязі стягнути з відповідача [PERSON] У травь і 2008 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву, якою просив суд стягнути на його користь з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 20000 грн. та моральну шкоду у розмірі 30000 грн., посилаючись на те, що [PERSON] запропонував йому та сусіду [PERSON] поїхати на автомобілі, належному [PERSON]Я, до селища Маяки. [PERSON] вказує, що він відмовлявся від поїздки, але позивач вмовив його сісти за кермо автомобіля, однак на думку [PERSON] ДТП сталося caме з вини [PERSON], оскільки останній допустив недбалість доручивши керування несправним транспортним засобом (відмова гальм, 100% зношення протекторів шин коліс та інше) [PERSON] та взагалі дії [PERSON] . знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з ДТП. Матеріальну шкоду [PERSON] оцінює в 20000 грн., а моральну в 30000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов, зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на безпідставність. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі додатково пояснивши, що він не вважає себе винним у скоєнні ДТП, оскільки [PERSON] сам вмовив [PERSON] сісти за кермо його автомобіля та безпосередньо ДТП сталася внаслідок несправності автомобіля позивача, а тому винним в ДТП є [PERSON] До того ж [PERSON] зазначив, що [PERSON] була надана медична документація, яка на його думку є сумнівною, а вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди недоказаними. Крім того, [PERSON] вважає, що [PERSON] не довів суду факт нанесення йому збитків через недотриманий прибуток у сумі 297000 грн. у зв'язку зі знаходженням на лікуванні та непрацездатністю, тому просить у позові [PERSON] відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, адвоката, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль БВМ-525, 1986 року випуску, державний номер [NUMBER]. 21 грудня 2005 року на автодорозі Одеса-Рені, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем БВМ - 525, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], при здійсненні обгону автомобіля ВАЗ, який рухався попереду, не вибравши безпечний швидкісний режим, не впорався з управлінням та допустив з'їзд в ліву обочину та кювет де трапилось перевертання автомобілю. Вироком Біляївсь.&?в;ого районного суду Одеської області від 26.10.2006 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.І ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 2-4). Вирок Біляївського районного суду м. Одеси набрав законної сили 10.11.2006 року та не був оскаржений сторонами в апеляційному порядку. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином вирок Біляївського районного суду Одеської області має преюдиціальне значення при вирішенні справи по суті. Відповідно до ч.І ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями га бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.І ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважає, що оскільки керував автомобілем [PERSON] та внаслідок неправомірних дій якого сталася дорожньо-транспортна пригода, то він повинен нести відповідальність за шкоду завдану іншим особам, адже сідаючи за кермо автомобіля він здійснював його оперативне керування, тому і відповідальність за спричинену шкоду повинен нести він. В результаті ДТП автомобіль [PERSON] марки БМВ-525, державний номер 397960Е отримав механічні ушкодження. Так, відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №5238 від 19 червня 2006 року про визначення ринкової вартості транспортного засобу, проведеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість відновлюваного ремонту та матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки БМВ-525, державний номер 397960Е склала 15578 грн. (а.с. 15-24). Сторони з вказаним висновком погодились, клопотань щодо правильності розрахунків при визначенні розміру матеріальної шкоди суду заявлено не було, до того ж у суду не виникає сумнівів щодо кваліфікації судового експерта, тому висновок експерта є цілком об'єктивним та законним. Таким чином, матеріальна шкода завдана власнику автомобіля марки БМВ-525, державний номер 397960Е [PERSON] у зв'язку з пошкодженням його автомобіля в результаті ДТП складає 15578 грн. та повинна бути стягнута з винної особи, а саме [PERSON] Доводи адвоката [PERSON] про те, що у разі стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, зокрема вищевказаною експертизою встановлено, що автомобіль позивача не підлягає відновленню, необхідно вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, суд до уваги не приймає, у зв'язку з тим, що з 2005 року [PERSON] не було здійснено будь-яких виплат на користь [PERSON] щодо відшкодування збитків внаслідок ДТП та у судовому засіданні вимог щодо передачі майна відповідачем заявлено не було, а підставою для вирішення питання про передачу майна є саме відшкодування збитків потерпілій особі. У судовому засіданні було встановлено, що внаслідок ДТП [PERSON] отримав черепно-мозкову травму, струс головного мозку з мікроорганічним пошкодженням центральної нервової системи та інші тілесні ушкодження, у зв'язку з чим тривалий час перебував на лікуванні, що підтверджується виписними епікризами №6780, №1619, довідкою комунальної установи «Одеський обласний медичний центр» від 10.10.2006 року, та випискою з амбулаторної карти хворого [PERSON], виданою поліклінікою №20 м. Одеси (а.с.25-28). [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, він був змушений нести витрати пов'язані з купівлею ліків та отриманням медичних послуг, вартість яких у повному обсязі просить стягнути з [PERSON] Однак, суд при дослідженні судових доказів по справі уважно перевірив надані [PERSON] медичні документи і фіскальні чеки, та враховуючи допустимість доказів, вважає, що документально підтверджені витрати на суму 2969,97 грн. (квитанції №356983, №356982 на а.с.30, а.с.31-32, 38). Проте, суд не приймає до уваги інші докази, зокрема квитанцію про сплату за медикаменти, оскільки не зазначені найменування медикаментів та не відомо чи відповідають вони поставленому позивачу діагнозу (а.с.29); рецептурні бланки та інформаційні листки, оскільки вони не відповідають вимогам платіжних документів та взагалі в них не зазначено ціну медичних препаратів, відсутні печатки медичних установ, які реалізують дані ліки та інше (а.с.29); квитанцію про переказ готівки на благодійну допомогу, оскільки вона немає ніякого відношення до лікування [PERSON] (а.с.30); квитанцію до прибуткового касового ордеру медичного центру «Інто-сана» за медичні послуги, оскільки не зазначено які саме медичні послуги надавалися позивачу та чи відповідають вони поставленому діагнозу (а.с.30); квитанцію про сплату за санаторно- курортне лікування та проїзні документи, оскільки вони ніяким чином не пов'язані з діагнозом позивача (а.с.33-34); копії чеків, оскільки суду не надано оригіналів даних чеків, до того ж вони не відповідають вимогам платіжних документів (а.с.36-37). Суд критично ставиться до вимог позивача [PERSON] про стягнення недоотриманого прибутку та не приймає до уваги договори суборенди торговельного місця від 16 вересня 2005 року та додаток до нього, договір суборенди частини приміщення від 01 вересня 2005 року та доповнення до нього, договір про передачу в користування нежитлового приміщення від 05 лютого 2003 року та довідки з державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси за 2005-2006 роки, оскільки позивач не надав суду будь-яких доказів щодо розірвання з ним вищевказаних договорів, та не довів суду, що мав збитки у вигляді недоотриманого прибутку у розмірі 297000 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вчинення протиправних дій, в результаті яких сталась ДТП та було пошкоджено автомобіль позивача, втрата звичайного життєвого укладу, душевні страждання, тілесні ушкодження, які [PERSON] зазнав внаслідок ДТП, тривале лікування, відмова відповідача від добровільного відшкодування матеріальної шкоди, що зумовила звернення позивача до суду за захистом своїх прав - все це завдало моральних страждань позивачу. Однак, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000 грн. Суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити у повному обсязі, оскільки саме [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП. У діях [PERSON] суд не вбачає порушення закону, а посилання відповідача, що [PERSON] вмовив його сісти за кермо автомобіля, доручивши керування несправним транспортним засобом, чим допустив ДТП, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються вироком Біляївського районного суду Одеської області, який є для суду обов'язковим та особистими поясненнями [PERSON], наданими у судовому засіданні про те, що він особисто оглянув перед поїздкою автомобіль позивача та виявив його незадовільний стан, але незважаючи на це, та маючи достатній стаж водія, внаслідок власної недбалості, не відмовився від керування несправним автомобілем, а погодився їхати на дальню відстань за межі міста [PERSON]. Враховуючи той факт, що шкода завдана особі внаслідок безпосередньо її противоправних дій не відшкодовується, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] До того ж суд не вбачає підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди [PERSON] відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК України, оскільки дана шкода була завдана позивачу внаслідок злочину. Таким чином\~позов [PERSON]\~підлягає частковому\~задоволенню,\~в частині\~стягнення з\~[PERSON]\~на користь\~[PERSON]\~матеріальної шкоди\~у розмірі\~18547,97\~грн.\~(15578\~грн.\~-\~шкода завдана\~внаслідок пошкодження\~автомобіля та\~2969,97\~грн.\~-\~витрати пов'язані\~з купівлею\~ліків і\~отриманням медичних\~послуг),\~моральної шкоди\~у розмірі\~2000\~грн., у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ч. ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи тої факт, що позивач [PERSON] є інвалідом II групи та відповідно до Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито» звільнений від сплати державного мита, відповідно до ч.З ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави державне мито пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 90,95 грн. Зважаючи на те, що позивачем [PERSON] при зверненні до суду не було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тому враховуючи пропорційність задоволених вимог, з [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 6,40 грн., а з [PERSON] в дохід держави 113,60 грн. Також [PERSON] було сплачено витрати на проведення експертизи, тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати пов'язані з проведенням експертизи пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 24,20 грн.

Outcome: partial