Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

В квітні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного страхового товариства „Вексель" (далі - ACT „Вексель") про стягнення страхового відшкодування. В позовній заяві зазначено, що 13 серпня 2008 р. позивачка [PERSON] уклала з відповідачем - ACT „Вексель", договір добровільного страхування наземних транспортних засобів за №202-301/08 MKЛ. Вигодонабувачем за цим договором було встановлено АКІБ „Укрсіббанк". 26 червня 2009 р. автомобіль позивачки отримав механічні ушкодження внаслідок дії стихійних явищ. Відповідно до вищевказаного договору страхування №202-301/08 MKJI від 13 серпня 2008 р. таке є страховим випадком. В зв'язку з чим, 27 червня 2009 р. остання повідомила відповідача про страховий випадок, а 30 червня 2009 р. надала письмове повідомлення про випадок, в якому виклала причини та обставини страхового випадку. Проте, в виплаті страхової суми позивачці було відмовлено. Посилаючись на викладене, позивачка просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на свою користь 5 222 (п'ять тисяч двісті двадцять дві) грн. 50 коп. страхового відшкодування, 466 (чотириста шістдесят шість) грн. 00 коп. пеню за порушення договірних зобов'язань та 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. в повернення сплачених судових витрат. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 серпня 2010 p. ТОВ „Перша асистуюча компанія" залучена до участі по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Разом з тим зазначала, що 26 червня 2009 р. стався передбачений договором страховий випадок, але відповідач відмов їй у виплаті страхового відшкодування. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови страхового договору, оскільки не виконав взяті на себе зобов'язання за договором по виплаті страхового відшкодування, позивачка просила захистити її порушені права шляхом стягнення з відповідача на її користь 5 222 (п'ять тисяч двісті двадцять дві) грн. 50 коп. страхового відшкодування, 466 (чотириста шістдесят шість) грн. 00 коп. пеню за невиконання зобов'язань за договором та судові витрати по справі, до складу яких увійшли витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. Представник відповідача - ACT „Вексель", представник третьої особи без самостійних вимог - ТОВ „Перша асистуюча компанія", в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За правилами ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивачка [PERSON] проти цього не заперечувала. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 13 серпня 2008 р. позивачка [PERSON] та відповідач ACT „Вексель" уклали договір добровільного страхування наземних транспортних засобів за №202-301/08 MKЛ, а саме - автомобіля „Mitsubishi - Colt, 2005 року випуску, реєстраційний номер BE 7330 АВ. Строк дії договору встановлено з 13 серпня 2008 р. по 12 серпня 2009 p., а вигодонабувачем за цим договором визначено АКІБ „Укрсіббанк". За таких обставин, суд вважає, що укладений договір є підставою для виникнення у його сторін зобов'язань, а саме цивільних прав та обов'язків згідно з ст.ст.11,202,509 ЦК України та відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст.526 ЦК України сторони у зобов'язанні повинні виконувати взяті на себе зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, ст.1 Закону України „Про страхування" від 07 березня 1996 р. (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що страхування - це вид цивільно - правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Також, під страховим випадком слід вважати - подію, яка передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч. 2 ст.8 Закону України „Про страхування" від 07 березня 1996 p.). Так, у п.п.4.3. п.4 указаного страхового договору визначено, що пошкодження чи знищення застрахованого автомобіля внаслідок дії стихійних явищ (шторм, шквал, ураган, смерч, землетрус, затоплення, крупний град, обвал, осідання ґрунту, лавина, сильна ожеледь, сильний снігопад, дія підземного вогню) є страховим випадком. Відповідно до ст.ст.979, 988 ЦК України, ст.20 Закону України „Про страхування" від 07 березня 1996 р. (з наступними змінами та доповненнями), Страховик зобов'язаний: -протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; -у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Указаним страховим договором передбачено майнову відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов'язання за кожний день прострочення, але не більше 10% від суми боргу (п.п.13.1 п.13 страхового договору). Одночасно, у вищевказаному договорі, також зазначені обставини, за яких Страховик відмовляє страхувальнику у виплаті страхового відшкодування. Зокрема, у разі невиконання або несвоєчасного виконання без поважних на це причин умов, передбачених Розділом 8 Договору „Дії страхувальника при настанні страхового випадку", або у випадку невиконання страхувальником своїх обов'язків, передбачених договором (п.п.11.2.5, 11.2.8 п. 11 даного договору). З листа ACT „Вексель" від 26 січня 2010 р. судом встановлено, що вищевказана страхова компанія відмовила позивачці на її звернення в виплаті страхового відшкодування в зв'язку з настанням події, що має ознаки страхової, яка сталася 26 червня 2009 p., оскільки страхувальник, тобто позивач по справі, порушила умови пп. 8.1.1 п.8 договору і не повідомила третю особу по справі - Асистуючу компанію про подію, що має ознаки страхової. Зокрема, відповідно до мов договору, передбачених у п.п. 8.1.1 п.8 при настанні страхового випадку, страхувальник зобов'язаний негайно повідомити про дію, що має ознаки страхової, до Асистуючої компанії за телефоном вказаним в договорі або сервісній картці та виконувати всі надані рекомендації. Проте, з пояснень позивачки [PERSON] судом встановлено, що остання не виконала вищевказаних дій при настанні події, що має ознаки страхової. Однак, згідно чинного цивільного законодавства саме страхувальник несе обов'язок своєчасно повідомити про настання страхового випадку (ст.989 ЦК України), наслідком невиконання якого може бути відмова у здійсненні страхової виплати. Відповідно до ч.З ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи позивачки про те, що вона не мала можливості виконати вимоги договору, що передбачені у п.8 даного договору не знайшли свого підтвердження в_ судовому засіданні, а отже не можуть бути взяті судом до уваги. При цьому, в тексті договору передбачено, що у випадку неможливості виконання дій у строки, що передбачені Розділом 8 договору, страхувальник зобов'язаний письмово повідомити про це із зазначенням причини та погодити зі страховиком інші строки виконання дій, передбачених Розділом 8 договору. Разом з тим, до суду не надано доказів на підтвердження повідомлення про страховий випадок третю особу по справі, а також не надано документів на підтвердження, що саме 27 червня 2009 р. позивачка повідомила Страховика про страховий випадок або зверталась з заявою про погодження з останнім інших строків виконання дій, передбачених Розділом 8 Договору, тому нема підстав вважати, що відповідач був повідомлений належним чином про страховий випадок. Також, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні і та обставина, що автомобіль позивача отримав механічні пошкодження саме під час дії стихійних явищ та позивачкою не надано суду письмових документів, на підставі яких був визначений розмір страхового відшкодування. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем були порушені умови договору страхування №202-301/08 MKЛ від 13 серпня 2008 р. щодо своєчасного повідомлення про настання страхового випадку, тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] до АСК „Вексель" про стягнення страхового відшкодування слід відмовити. Керуючисст.ст.10,11,60,209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed