Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

У червні 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до УПФУ в Запорізькому районі Запорізької області про нарахування та виплату недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що вона народилася у 1933 році, а тому за віком має статус дитини війни. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни виплачується пенсія або щомісячне грошове утримання з підвищенням на 30 % розміру мінімальної пенсії за віком. Проте, відповідач зазначену надбавку до пенсії за 2006 2008 роки їй не нарахував та не виплатив. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй надбавки до пенсії, як дитині війни за період з 01.01.2006 року до 01.10.2008 року у розмірі 30 % розміру мінімальної пенсії за віком. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак суду було надано заперечення проти позову за вих. № 2021/08 від 15.07.2010 р., в якому не наполягає на застосуванні строків позовної давності і вказує, що набранням чинності 01.01.2006 року Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 дія ст. 6 цього закону була призупинена на 2006 рік ЗУ «Про державний бюджет України на 2006 рік», а після внесення змін до останнього було передбачено поетапне запровадження такого підвищення, п. 12 ст. 71 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 6 Закону № 2195 була також призупинена і на 2007 рік. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 деякі положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» були визнані такими, що не відповідають Конституції України положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік». Підстави для призначення та виплати вказаного підвищення пенсії за період з 09.07.2007 року по 01.01.2008 року у органів Пенсійного фонду України відсутні з наступних підстав: Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261. Пунктом 9 вказаного положення передбачено виключний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету ПФУ. Бюджет ПФУ щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що фінансування виплат за ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» проводиться із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України, дії останнього щодо відмови у виплаті пенсій дітям війни за період з 09.07.2007 року по 01.01.2008 року не порушують діюче законодавство. Таким чином, з 09.07.2007 року, тобто з моменту відновлення дії ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» до 01.01.2008 року, законодавством не було визначено механізм розрахунку підвищення пенсії дітям війни. Пунктом 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VІ встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ст. 58 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» затверджено розміри прожиткового мінімуму, в тому числі для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 470 грн., з 1 квітня 481 грн., з липня - 482 грн., з 1 жовтня 498 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення п. 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та інші. Положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Разом з тим, рішення про відновлення дії вищезазначених законодавчих актів України у редакції, чинній до внесення змін до них, Верховною Радою України не приймалося. Внаслідок цього порядок обчислення підвищення, передбаченого ЗУ «Про соціальних захист дітей війни» залишився неврегульованим. Відтак, у 2008 році обчислення підвищення, передбаченого ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а саме встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертв нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,10 грн., з 1 липня 48,2 грн., з 1 жовтня 49,8 грн., тому вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ст. 1 ЗУ від 18.11.2004 року № 2195 «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни може бути особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни 2 вересня 1945 року було менше 18 років. Позивачка [PERSON] народилася 28 листопада 1933 року, отже вона за віком має статус дитини війни. На заяву [PERSON] Пенсійним Фондом України в Запорізькому районі 21.06.2010 року надана відповідь № 230/Г-04, в якій зазначено, що фінансування виплат проводиться із Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, а тому підстави для виплати вказаного підвищення пенсій у органів пенсійного фонду відсутні. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. З набранням чинності 01.01.2006 року Закону № 2195 дія ст. 6 цього закону була призупинена на 2006 рік ЗУ «Про державний бюджет України на 2006 рік», а після внесення змін до останнього було передбачено поетапне запровадження такого підвищення. Таким чином, при виплаті пенсій дітям війни за 2006 рік ПФУ повинен був керуватися ЗУ «Про державний бюджет України на 2006 рік». Пунктом 12 ст. 71 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 6 Закону № 2195 була також призупинена на 2007 рік, однак рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення вказаного закону були визнані такими, що не відповідають Конституції України, отже являються неконституційними. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Таким чином відповідач зобовязаний був здійснювати виплату належної допомоги позивачці в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і за 2007 рік за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України і положення п. 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та інші. Положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Отже відповідач зобовязаний був здійснювати виплату належної позивачці допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і за 2008 рік за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року. Відповідно до ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ст. 58 розділу І Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня 470,00 грн., з 1 квітня 481,00 грн., з 1 липня 482,00 грн., з 1 жовтня 498,00 грн. Таким чином, надбавка до пенсії [PERSON] повинна складати з 2007 року по 31.12.2008 року - 30 % мінімальної пенсії за віком з вирахуванням 10 %, які були сплачені ПФУ. Оскільки Управління Пенсійного фонду України у Запорізькому районі Запорізької області проявило бездіяльність щодо законодавчо визначеного обовязку вчинити дії, повязані з перерахунком надбавки до пенсії дитині війни, суддя не може здійснювати розрахунок суми надбавки до пенсії позивачки, оскільки це відноситься до повноважень відповідача, а лише має право зобовязати його вчинити дії щодо перерахунку допомоги відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». На підставі викладеного, суд вважає, що позов \~підлягає задоволенню в частині визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області - протиправними та зобовязання перерахувати та виплатити позивачці надбавку до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року (з дня винесення вищезазначеного рішення Конституційним Судом України) по 31.12.2007 року, за період з 22 травня 2008 року (з дня винесення вищезазначеного рішення Конституційним Судом України) по 31.12.2009 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з вирахуванням виплачених 10 %, в іншій частині позову відмовити.

Outcome: partial