Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

У серпні 2009 року позивачка звернулася з вищезазначеним позовом, в якому просила суд: стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 1738,60 грн. та зобовязати відповідача припинити знімати грошові кошти з її зарплатного рахунку для погашення заборгованості за кредитною карткою №4149605336679923. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість. Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 12 квітня 2007 року близько, 20:30 год., під час поїздки у маршрутному таксі у [PERSON] було викрадено гаманець в якому знаходились зарплатна картка та кредитні картки випущені КФ ВАТ КБ «Приватбанку», в т.ч. кредитна карта № 4149605336679923, на рахунку якої було 4000 грн. Після виявлення пропажі карток, в т.ч. кредитної карти №4149605336679923, а саме, 12 квітня 2007 року о 22:48 годині, позивачка зателефонувала за телефоном «гарячої лінії» Приватбанку за номером 8-8005000030. Повідомивши про викрадення зарплатної та кредитних карток, вона здійснила операцію блокування викрадених карток. Оператор, з яким позивачка вела розмову, повідомила їй, що всі картки, які відкриті в установі ЗАТ КБ «Приватбанк» на її ім'я заблоковано, в т.ч. кредитна карта №4149605336679923. Пізніше позивачці стало відомо, що 14.04.2007 року з кредитної картки № 4149605336679923, яка була нею заблокована 12.04.2007 року, було знято грошові кошти в сумі 4000 грн. В липні 2007 року до позивачки почав телефонувати представник Приватбанку та вимагав повернення заборгованості за кредитною картою №4149605336679923, яка була викрадена. Позивачкою було подано заяву до КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» про те, що нею всі кредитні картки було заблоковано після їх викрадення, а отже, зняти з них кредитні кошти було неможливо. У відповіді КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 03.04.2009 року № 160 було зазначено, що у зв'язку з тим, що під час випуску кредитної картки, працівником було допущено помилку при заведенні позивачки ідентифікаційного коду, в результаті чого, при її блокуванні картки 12.04.2007 року, вона не була заблокована. 31.03.2009 року та 26.06.2009 року позивачка отримала смс на свій мобільний телефон стосовно балансу свого зарплатного рахунку. Там їй повідомлялося що 31.03.2009 року з її зарплатного рахунку знято 869,30 грн., а 26.06.2009 року знято 869,30 грн. Позивачка звернулася за роз'ясненням до установи «Приватбанку», де її повідомили, що ці кошти знімаються на погашення заборгованості за кредитною карткою №4149605336679923. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На момент викрадення її кредитної карти №4149605336679923 вся сума кредиту 4000 грн. була погашена, тобто її зобов'язання перед КФ ЗАТ КБ „Приватбанк" було повністю виконано. Суд вважає, що дії відповідача, стосовно зняття заборгованості за втраченою кредитною карткою, яку вона заблокувала, але-яка не була заблокована через недбале ставлення до своїх функціональних обов'язків (невірно введено ідентифікаційний код), є неправомірними. Стаття 616 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов'язання з вини кредитора. В даному випадку заборгованість на кредитній карті № 4149605336679923 виникла через помилку працівників установи «Приватбанку». Отже, станом на 15.07.2009 року відповідачем неправомірно знято з позивачки карткового зарплатного рахунку грошові кошти в сумі 1738,60 грн. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення суми та спонукання вчинити певні дії. На підставі викладеного,

Outcome: approved