Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач, КП «Красноармійськводоканал», звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачам надавалися послуги з водопостачання та водовідведення, оплату яких вони не здійснювали, у звязку з чим за ними утворилася заборгованість в сумі 1263,18 грн., яку просив стягнути, а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача на задоволені позову наполягав, просив розглядати справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про місце і час розгляду справи повідомлені належно. Заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло. За наявності вищевказаних обставин суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення. Вивчивши позовну заяву та перевіривши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі у справі зареєстровані та проживають у квартирі №43 в будинку №5 на мікрорайоні Лазурний в місті Красноармійську, що підтверджується довідкою КП «КЦЄЗ» в матеріалах справи. З довідки за особовим рахунком відповідачів вбачається, що за ними за період з 1 січня 2008 року до 1 травня 2010 року існує заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1263,18 грн. Положеннями ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 р. передбачено, що плата за комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Суд приходить до висновку, що між сторонами у справі фактично було укладено договір про надання послуг, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, а поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а тому, згідно ч.2 ст.205 ЦК України, даний договір вважається укладеним з моменту надання позивачем (виконавцем) та прийняття відповідачами (замовниками) послуги з постачання теплової енергії. У відповідності з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання є порушенням останнього (неналежне виконання). Таким чином, оскільки судом було встановлено, що за відповідачами існує заборгованість за вищевказані послуги, суд приходить до висновку, що зобовязання відповідачами щодо оплати таких послуг виконувалися неналежно, у звязку з чим порушені права позивача підлягають захисту судом. Тому, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, а саме, 51 грн. судового збору у дохід держави, оскільки позивача рішенням Красноармійської міської ради від 10 грудня 2009 року №5/45-5 звільнено від оплати державного мита, та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача, оскільки такі витрати були оплачені позивачем при зверненні до суду з цим позовом. На цих підставах та,

Outcome: approved