Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що 13.08.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № КФ 155-07/Б, згідно якого Позичальником отримано у ВАТ «ВіЕйБі Банк» кредит в розмірі 3 000,00 гривень на строк до 12.02.2009 року (п. 1.1 Кредитного договору). За користування кредитом встановлено плату у розмірі 24% річних. У відповідності до умов п.2.1 Кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, що відкритий позичальником у рамках обраного Тарифного Пакету. Згідно п. 2.4.1 Кредитного договору Позичальник зобовязався повертати кредит та вносити черговий мінімальний платіж щомісячно до дати встановленої у Графіку у сумах визначених тим же Графіком. [PERSON] у разі порушення виконання зобовязань, передбачених Кредитним договором, зобовязана сплатити Банку штрафні санкції, передбачені п.п. 4.1 - 4.5 Кредитного договору. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Стаття 530 ЦК України передбачає виконання зобовязання в строк, що передбачений умовами Договору. Однак, Відповідачем було прострочено сплату чергових платежів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. У відповідності до вищезазначеної норми ЦК України, п.п. 2.61. та 2.6.2. Кредитного договору передбачено що у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків згідно Графіку, Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань з ним Станом на 31.05.2010р. заборгованість по Кредитному договору складає 1 348,25 гривні (одна тисяча триста сорок вісім гривні 25 копійок), в тому числі: -сума боргу за кредитом 913,59 гривень, -сума боргу за нарахованими відсотками 376,96 гривень, -Плата за пропуск платежів 57,70 гривень. Позивач просить стягнути з відповідачки борг в сумі 1 348,25 грн., а також витрати по оплаті держмита в сумі 51,00 грн. і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання був повідомлений, своїх заперечень на позов суду не представив, у зв»язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача на підставі ст.169 ч.4 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.08.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № КФ 155-07/Б, згідно якого Позичальником отримано у ВАТ «ВіЕйБі Банк» кредит в розмірі 3 000,00 гривень на строк до 12.02.2009 року (п. 1.1 Кредитного договору). За користування кредитом встановлено плату у розмірі 24% річних. У відповідності до умов п.2.1 Кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, що відкритий позичальником у рамках обраного Тарифного Пакету. Згідно п. 2.4.1 Кредитного договору Позичальник зобовязався повертати кредит та вносити черговий мінімальний платіж щомісячно до дати встановленої у Графіку у сумах визначених тим же Графіком. [PERSON] у разі порушення виконання зобовязань, передбачених Кредитним договором, зобовязана сплатити Банку штрафні санкції, передбачені п.п. 4.1 - 4.5 Кредитного договору. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Стаття 530 ЦК України передбачає виконання зобовязання в строк, що передбачений умовами Договору. Однак, Відповідачем було прострочено сплату чергових платежів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. У відповідності до вищезазначеної норми ЦК України, п.п. 2.61. та 2.6.2. Кредитного договору передбачено що у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків згідно Графіку, Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань з ним Станом на 31.05.2010р. заборгованість по Кредитному договору складає 1 348,25 гривні (одна тисяча триста сорок вісім гривні 25 копійок), в тому числі: -сума боргу за кредитом 913,59 гривень, -сума боргу за нарахованими відсотками 376,96 гривень, -Плата за пропуск платежів 57,70 гривень, що підтверджується доданим розрахунком. Підлягають відшкодуванню і витрати, понесені позивачем по оплаті держмита в сумі 51,00 грн., і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, що підтверджується платіжними дорученнями.

Outcome: approved