Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] спілки «Перше кредитне товариство», в якому просить стягнути з [PERSON] спілки «Перше кредитне товариство» на її користь суму внеску на депозитний рахунок, процентів по внескам на загальну суму 25 203 грн. 03 коп. (двадцять п*ять тисяч двісті три) гривень , моральну шкоду у розмірі 35\~000 гривень та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував наступним: 06 липня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] спілкою «Перше кредитне товариство» був укладений договір № ЗП-1/0958/09/218 про залучення внесу (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за яким позивач вніс готівкові грошові кошти в сумі 22\~610 грн. строком на 6 місяців, початком якого є дата внесення внеску, а закінчення 06.01.2010 року (п.1.1. Договору) з виплатою Відповідачем на користь Позивача процентної ставки за внеском у розмірі 23% річних (п.2.2. Договору). 06 січня 2010 року у зв`язку із закінчення строку Договору Позивач в усній формі звернулась до Відповідача з вимогою до повернення вкладу. [PERSON] відмовив Позивачу у поверненні вкладу, чим не виконав свої зобовязання, викладені у п.2.7. Договору, а саме: «Спілка зобовязується повернути Члену КС суму Внеску, а також нараховані але не сплачені проценти на Внесок в день, визнаний п.1.1. цього Договору в якості закінчення строку Внеску». 10 лютого 2010 року Позивач звернулась до керівництва КС «Перше кредитне товариство» із заявою про повернення Внеску та невиплачених процентів у зв`язку з закінченням строку договору. Це підтверджується копією опису вкладень до цінного листа. Всупереч зазначеної норми закону, Відповідач не виконав зобовязання за договором, так як він в порушення п.2.7. Договору про залучення внеску (вкладу) члена КС на депозитний рахунок та п.2, п.3 ст. 1060 ЦК України не видав вклад на першу вимогу вкладника. Невиконання зобовязань з боку Відповідача, а саме не повернення внеску (вкладу), спричинило Позивачу глибокі душевні страждання, що виразилось у наступному. Неповернення Позивачу вкладених до КС грошей та процентів нарахованих на внесок призвело до важкого матеріального стану. Впродовж останніх місяців Позивач та її родина знаходяться у скрутному матеріальному становищі. Порушився попередній уклад сімейного життя. Унаслідок матеріальних проблем та безладдя стали виникати сварки, скандали, чого раніше у родині не було. Важко переживаючи обставини, що склалися, у Позивача в останній час виникли систематичні головні та серцеві болі у зв`язку з нервовими розладами, сталось порушення сну, депресія, підвищення кров`яного тиску, чого раніше не траплялось. Внаслідок такого негативного стану здоров`я та постійного морального напруження, Позивач була вимушена звернутися за допомогою до лікаря. Позивач зазначає, що наведенні факти є очевидним підтвердження порушення нормальних життєвих зв`язків через можливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими Позивача людьми. Так як моральні страждання виникли включно з вини та внаслідок неправомірних дій Відповідача, Позивач вважає, що нанесена їй моральна шкода буде компенсована шляхом виплати Позивачу Відповідачем грошової компенсації в сумі 35\~000, 00 грн. (тридцять п`ять тисяч гривень 00 коп.). Однак, до теперішнього часу, незважаючи на закінчення терміну дії договорів та неоднарозові звертання позивача до керівництва кредитної спілки «Перше кредитне товариство», позивачем не отримано суми вкладів та процентів. Згідно зі ст.. 23 Закону України „Про кредитні спілки внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку і строки, які визначені відповідно до укладеного з членом кредитної спілки договорами. Позивач з`явилась до суду, свої вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, тому суд вважає недоцільним подальше відкладання справи та на підставі статті 169 ЦПК України провести розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та існуючі у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 06 липня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] спілкою «Перше кредитне товариство» був укладений договір № ЗП-1/0958/09/218 про залучення внесу (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за яким позивач вніс готівкові грошові кошти в сумі 22\~610 грн. строком на 6 місяців, початком якого є дата внесення внеску, а закінчення 06.01.2010 року (п.1.1. Договору) з виплатою Відповідачем на користь Позивача процентної ставки за внеском у розмірі 23% річних (п.2.2. Договору). 06 січня 2010 року у зв`язку із закінчення строку Договору Позивач в усній формі звернулась до Відповідача з вимогою до повернення вкладу. [PERSON] відмовив Позивачу у поверненні вкладу, чим не виконав свої зобовязання, викладені у п.2.7. Договору, а саме: «Спілка зобовязується повернути Члену КС суму Внеску, а також нараховані але не сплачені проценти на Внесок в день, визнаний п.1.1. цього Договору в якості закінчення строку Внеску». 10 лютого 2010 року Позивач звернулась до керівництва КС «Перше кредитне товариство» із заявою про повернення Внеску та невиплачених процентів у зв`язку з закінченням строку договору. Це підтверджується копією опису вкладень до цінного листа. Всупереч зазначеної норми закону, Відповідач не виконав зобовязання за договором, так як він в порушення п.2.7. Договору про залучення внеску (вкладу) члена КС на депозитний рахунок та п.2, п.3 ст. 1060 ЦК України не видав вклад на першу вимогу вкладника. Однак, до теперішнього часу, незважаючи на закінчення терміну дії договорів та неодноразові звертання позивача до керівництва кредитної спілки «Перше кредитне товариство», позивачем не отримано суми вкладів та процентів. Згідно зі ст.. 23 Закону України „Про кредитні спілки внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку і строки, які визначені відповідно до укладеного з членом кредитної спілки договорами. Відповідач не виконує свої зобовязання по поверненню суми внеску, що відповідно до ст.. 610 ЦК України є порушенням зобовязань. [PERSON] спілка «Перше кредитне товариство» порушило договірні зобовязання, а також статтю 9, п. 4 ЗУ «Про кредитні спілки», згідно якого вкладник ( член спілки ) має право вимагати від Спілки припинення або дострокового виконання зобовязань по Свідоцтву та Договору. [PERSON] до ст. 27 ЗУ «Про кредитні спілки» у разі порушення вимог даного закону, а саме: порушення виконання грошового зобовязання перед вкладником, застосовуються санкції відповідно до законів України. Таким чином, згідно ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору , а відповідач своїми діями грубо порушив умови договору та не виконав свої зобовязання перед позивачем, внаслідок чого, відповідно ст. 610, 611 ЦК України, наступають правові наслідки порушення зобовязання, встановлені договором або законом відшкодування збитків чого і вимагає позивач. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, виходячи із загальних підстав такого відшкодування, визначених в ст. 1167 ЦК України, в якої вказано що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, а також якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належним чином що дії або бездіяльність відповідача завдали йому моральної шкоди, тому дана вимога не підлягає задоволенню Також, на підставі ст. ст. 78, 88 ЦПК України, суд вважає за правомірне задовольнити вимогу позивача, щодо стягнення із відповідача всіх судових витрат пов'язаних з розглядом даної справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial