Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В заяві позивач зазначив, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10 травня 2006 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу). Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 12 липня 2010 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) та на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Оскільки розмір стягуваної з нього за вказаними судовими рішеннями є завеликою загалом перевищує 50% заробітку, а також посилаючись на зміну його матеріального та фінансового стану у звязку з погіршенням стану здоровя, звільненням з військової служби, зміною сімейного стану, - просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 1/6 частини заробітку по кожному рішенню. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на стан здоровя дитини, яка потребує постійних значних затрат коштів на лікування. Крім того, зазначає, що присуджені за судовим рішенням аліменти позивачем не сплачуються. На даний час він має заборгованість по аліментах, стягуваних на її користь, в сумі 7721 грн. 88 коп. Відповідач [PERSON] в засідання не зявилась, але надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, та повідомляла суду, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10 травня 2006 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу). Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 12 липня 2010 року [PERSON] зобовязаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) та на утримання [PERSON] до досягнення дитиною віку трьох років у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Під час розгляду Ленінським районним судом м.Харкова цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів [PERSON] позов визнавав, був згоден платити аліменти на утримання сина [PERSON] до його повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у заявленому розмірі (а.с.6). Також, як вбачається зі змісту зазначеного рішення, судом також враховано, що [PERSON] зобовязаний до сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу), враховано його матеріальний стан, наявність у нього постійного місця роботи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України аліменти на утримання дитини стягуються в частці від заробітку батьків. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір стягуваних аліментів може бути змінено судом в разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, їх стану здоровя. Звернувшись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що на його утриманні зявилась дружина та ще одна дитина, погіршився стан його здоровя, змінився його сімейний стан, та він несе видатки по оплаті найму житла. Проте, вказані обставини мали місце і до 12 липня 2010 року дня ухвалення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], і в судовому засіданні позивач пояснював, що згоден та має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Будь-яких доказів, що свідчили б про зміну матеріального або сімейного стану платника аліментів після 12 липня 2010 року суду сторонами надано не було. Суд бере до уваги, що згідно наданої в судовому засіданні [PERSON] медичної документації, малолітня [PERSON] за станом здоровя перебуває на диспансерному обліку у хірурга-ортопеда, потребує лікування та догляду, що вимагає додаткових затрат коштів. Також суд бере до уваги значний розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] в сумі 7721 грн. 88 коп. станом на 01.01.2010 року. Відповідно до ст.26 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п'ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Вказані о бмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Такі ж обмеження встановлені і ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.128 КЗпП України. Враховуючи наведене, а також визнання позову [PERSON], суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, стягнутих з позивача на її користь на її утримання та утримання малолітньої дитини до 1/6 частини заробітку позивача на кожного. При цьому загальний розмір стягуваних з позивача аліментів складатиме 58% та не перевищуватиме встановленого законом обмеження. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково.

Outcome: partial