Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 4825,26грн. . Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що кредитна спілка 30.05.2008року уклала з [PERSON] [PERSON] кредиту № Го-0513 - про надання кредиту в розмірі 2705,00грн., строком на 12 місяців, за яким відповідач 30.05.2008р. отримав вказану суму грошей і зобовязувався повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до передбаченого договором графіка. Відповідач [PERSON] своїх зобовязань по договору кредиту не виконав, лише частково погасивши суму кредиту в розмірі 569,51грн., відсотків 1045,11грн., додаткових відсотків 161,38грн. . В порушення графіку погашення позики, відповідачем подальших проплат по основній сумі кредиті і по відсотках за його користування не було. Станом на 29.07.2010 року відповідач [PERSON] має заборгованість по договору кредиту в розмірі 4825,26грн., яка складається з: непогашеної суми кредиту з урахуванням індексу інфляції (за час із 08.12.2008р. по 29.07.2010р. індекс інфляції дорівнює 108,6% х на основну суму 2135,49грн.) - 2319,14грн., відсотків за користування грошима, розрахованих згідно п.3.1 договору кредиту 1353,61грн., додаткових відсотків 1152,51грн.. 30.05.2008р. за [PERSON], відповідача по справі, згідно договору поруки № Го-0513-П, поручився [PERSON], який згідно договору поруки та ст. 554 ЦК України несе солідарну відповідальність разом із боржником, і котрий також не виконує взятого на себе зобовязання. Вказані дії відповідачів призвели до порушення ст.1054 ЦК України, умов договору кредиту та ст. 554 ЦК України, умов договору поруки, у звязку з чим кредитна спілка звернулася до суду з вимогою про стягнення з [PERSON], [PERSON], солідарно, на користь кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» коштів в сумі 4825,26грн. боргу за договором кредиту, відшкодування судових витрат в розмірі 171,00грн. . У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє за довіреністю, доводи позову підтримав в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що заборгованість виникла у звязку із відсутністю у нього вільних коштів для погашення кредиту. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча повідомлявся належним чином та своєчасно про що свідчить повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення №00003877, причин своєї неявки не повідомив, як і не надходило заяви про слухання справи за його відсутності чи перенесенні розгляду справи. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги КС «Кредит-СоюЗ» є стягнення боргу відповідно до договору кредиту за № Го-0513 від 30.05.2008р. та договору поруки №Го-0513-П від 30.05.2008р., і понесених судових витрат. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач [PERSON], являючись членом кредитної спілки «Кредит-СоюЗ», 30.05.2008р. виявив бажання отримати кредит і написав про це заяву, де було зазначено його місце роботи, середньомісячний дохід, і цього ж дня між відповідачем та кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ», яка є юридичною особою, був укладений договір кредиту №Го-0513, за яким [PERSON] надано кредит в розмірі 2705,00грн., з строком дії договору від 30.05.2008р. до 30.05.2009р., договір припиняє свою дію після його розірвання та після завершення строку на який він укладений, з урахування п.2.2. у випадку наявності непогашеного залишку кредиту після закінчення зазначеного в п.2.1 цього договору строку, умови договору щодо нарахування процентів і обовязку сплати позичальником процентів за користування кредитом продовжують діяти до фактичного погашення процентів і кредиту. Плата за кредит передбачена у п.3 договору, розрахунок сплати наведено в п.8 договору. Відповідно до видаткового касового ордеру № 983 [PERSON] 30.05.3008р. отримав середньостроковий кредит в сумі 2705,00грн.. З метою своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом для забезпечення виконання договору позичальником укладається договір поруки, п.5.1 Договору, згідно до якого, поручитель [PERSON] (договір поруки №Го-0513-П від 30.05.2008р.) взяв на себе обовязок відповідати за зобовязання [PERSON], що випливають із договору кредиту №Го-0513 від 30.05.2008р.. За п.3.1., п.3.2. вказаного договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання згідно з договором кредиту; поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі. Відповідно до умов договору кредиту, кредитна спілка «Кредит-Союз» виконала свої зобовязання з надання кредиту, однак відповідачі не виконують взятих на себе зобовязань за договорами, незважаючи на те, що кредитна спілка зверталася до відповідачів і доводила їх про наявність заборгованості та необхідності виконання умов кредитного договору, договору поруки, наслідки їх невиконання, і станом на 29.07.2010р. у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку ціни позову становила 4825,26грн. та є незмінною на даний час. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, при цьому, розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Ст. ст. 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України вказує, що, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки ст. 554 ЦК України. Враховуючи положення ст. ст. 79, 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс витрати в розмірі 171,00грн., сплатив судовий збір (мито) в сумі 51,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., суд, стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved