overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 12.12.1987 року, актовий запис № 436. Від шлюбу мають двох дітей: доньку - Олену, [INFO] та сина - Артема, [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, почуття взаємоповаги і взаємопорозуміння відсутнє. Спільне господарство не ведеться, в сім'ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Шлюбні відносини припинили своє існування з 25.01.2007 року. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу змінити на «Синюта». Доповнила, що примирення між ними не можливе. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 12.12.1987 року Відділом РАЦС Новозаводського райвиконкому м. Чернігова, актовий запис № 436 (а.с.6). Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступне. [PERSON] є інвалідом 2 групи, не має можливості працювати і тому потребує матеріальної допомоги. До досягнення повноліття відповідач виплачував на утримання позивачки аліменти. Після досягнення повноліття припинив виплачувати аліменти . В цьому звязку позивачка ставила питання про стягнення на її користь з в відповідача аліментів у розмірі ? частини його заробітку (доходу). У судовому засіданні, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила стягнути на її користь аліменти у розмірі 120 грн. щомісяця. Відповідач змінені позовні вимоги позивачки визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження позивачки, її батьком є [PERSON]. Згідно з вимогами ст. 198 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, стан здоровя дитини та останнього, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 120 грн. щомісяця. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] (далі ПАТ «ВіЕйБі») в особі [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 7475.74 грн. суми заборгованості за кредитним договором, з якої 2073.41 грн. строкова заборгованість за кредитом, 2628.79 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 86.23 грн. строкова заборгованість за процентами, 1975.03 грн. прострочена заборгованість за процентами, 712.28 грн. штраф за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. ПАТ «ВіЕйБі», будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, свого представника до суду не направив, подав заяву про слухання справи у відсутність представника банку, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в с удове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 23 червня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі» було укладений кредитний договір № 1141/08, згідно якого позивачем було надано відповідачці кредит на поточні потреби у розмірі 5\~000 грн. із строком користування по 23 червня 2011 рік з оплатою за процентною ставкою 24 % річних. Згідно з умовами договору, відповідачка зобовязувалася повернути кредитні кошти і сплатити проценти та комісію за користування кредитом. Сплату кредиту, комісії та процентів за користування наданим кредитом відповідачка повина здійснювати на умовах і в порядку, відповідно по п.п. 1.3, 1.4, 1.4.1., 2.2, 2.4, 2.5, 2.6, 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору та графіку погашення заборгованості по кредиту та відсоткам.. Відповідачка взятих на себе зобовязань не виконувала, в звязку з чим сума заборгованості за кредитним договором склала 7475.74 грн., з якої 2073.41 грн. строкова заборгованість за кредитом, 2628.79 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 86.23 грн. строкова заборгованість за процентами, 1975.03 грн. прострочена заборгованість за процентами, 712.28 грн. штраф за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Вказана сума заборгованості за кредитним договором підтверджується відповідним розрахунком. Згідно ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю таку ж суму грошей у термін і в порядку, передбаченими договором. Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають відшкодуванню на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

АК Харківобленерго в особі юрисконсульта Барвінківського РВЕ АК Харківобленерго [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування недовоахованої електроенергії в сумі 477.67 грн., вказавши, що 12 липня 2010 року при перевірці представником Барвінківського агентства АК Харківобленерго у побутового абонента [PERSON] було виявлено факт порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 а саме - монтаж відкритої шунтуючої перемички фазного вводного дроту на колодку фазного навантажую чого автоматичного вимикача завдано збитків в розмірі 477.67грн.. У судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав. Відповідач позовні вимоги визнав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 липня 2010 року при перевірці представником Барвінківського агентства АК Харківобленерго у побутового абонента [PERSON] було виявлено факт порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 а саме - монтаж відкритої шунтуючої перемички фазного вводного дроту на колодку фазного навантажую чого автоматичного вимикача завдано збитків в розмірі 477.67 грн.. Вказане є порушенням п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою НКРЕ України від 26.07.1999 р. № 1357. 16.02.2007р. між позивачем та відповідачем укладений договір про користування електричною енергією. Відповідно до ст.27 Закону України «Про електроенергетику» порушення в електроенергетиці, а саме, крадіжка електроенергії та споживання без приладів обліку, тягнуть за собою цивільну відповідальність, при цьому, розрахунок розміру шкоди завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії визначається згідно методикою, встановленою КМУ. Позивачем при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. № 562 відповідачці проведено нарахування за спожиту електроенергію у сумі 477.67грн... Ці обставини підтверджуються актом від 12.07.2010 р. Розрахунками. Суд вважає, що спірні правовідношення між сторонами носять зобовязальний характер, за якими позивач постачає відповідачу електроенергію, а відповідач зобовязаний сплатити за надану електроенергію. Наявність між сторонами вказаних правовідношень, незважаючи на відсутність договору на час складання акту, визначається самим фактом постачання електроенергії, що передбачає виникнення взаємних прав та обовязків між сторонами відповідно до ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків визначений як вказано вище згідно методики. На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі, який було зареєстровано 18 вересня 1993 року Бирлівською сільською радою народних депутатів. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку Софію, [INFO]. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги сім'ї не надає, а діти повністю знаходяться на її утриманні, звернулася до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку останнього до їхнього повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового підправлення (а с. 15). Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши позивачку, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 18 вересня 1993 року Бирлівською сільською радою народних депутатів, за актовим записом № 11 (а с. 3). Як видно із свідоцтв про народження, сторони є батьками неповнолітніх: Дениса - [INFO] та Софії - [INFO] (а с. 4, 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п. З ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Беручи до уваги зазначене та обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів і які передбачені ст.182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно до їхнього повноліття. В силу п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Тому, на підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

В липні 2010 року Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання в сумі 2896,23 грн. На обґрунтування своїх вимог представник підприємства зазначив, що відповідач не здійснює оплату за надані послуги на протязі 2008-2010 років. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою № 340 в будинку № 9 по вул. Миру (гуртожиток № 3) в місті Южноукраїнську. Мотивує свої вимоги тим, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній кімнаті більше одного року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Пояснив, що згідно заяви відповідача від 02.12.2008 року та на підставі направлення № 71 від 10.12.2008 року, підписаного зам.генерального директора по кадрам та соцрозвитку [PERSON], відповідачу [PERSON] було надано кімнату № 340 в будинку № 9 по вул. Миру (гуртожиток № 3) в місті Южноукраїнську для проживання та реєстрації. Але, згідно актів складених за період з 24.02.2009 року по 01.04.2010 року, встановлено, що відповідач фактично не проживає у гуртожитку, знаходився там лише з 12.01.2009 року по 18.01.2009 року. Просить про задоволення позову. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відсутність відповідача в спірній кімнаті, крім пояснень представника позивача, підтверджується актами про не проживання (а.с.а.с.21-23; 25-26). За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні позивач довів, що відповідач відсутній в спірному жилому приміщенні понад шести місяців. Про причини відсутності відповідач суд не сповістив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання її неповнолітнього сина, у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 20.07.2006 року, від цього шлюбу в них народився син [PERSON], 29.10.2009 року, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач подав у судове засідання заяву в якій проти позову не заперечує, просить справу розглядати у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд переконаний, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], [PERSON] /а.с.5/ Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи справу, суд при визначенні розміру аліментів врахував стан та матеріальне становище дитини, здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також відсутність утриманців у платника аліментів. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд переконаний, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню у розмірі 1/4 частин із усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення нею повноліття. Із відповідача слід також стягнути державне мито в дохід держави у розмірі 51 (п'ятдесят одну) грн. судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

27 серпня 2010 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] 06 березня 2004року народження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, 23 серпня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано 01 червня 2010року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] 06 березня 2004року народження, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги для утримання доньки, хоча згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою дитину. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. З матеріалів справи видно, що 23 серпня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано 01 червня 2010 року за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФП №053587 від 12 серпня 2010року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] 06 березня 2004року народження (свідоцтво про народження серії І-ФП №159479 від 16 березня 2004року). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання доньки. Враховуючи матеріальне положення позивача та відповідача, виходячи з засад справедливості і добросовісності суд вважає, що відповідач повинен платити позивачці на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 180,182,183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що комунальна квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» Селидівської міської ради, За даною адресою з 11.08.1989 р. зареєстрований [PERSON] і на нього відкритий особовий рахунок № 486. У 2000 році відповідач залишив місце проживання і виїхав у невідомому напрямку. За період з 2000 року по 2010 рік відповідач за місцем проживання жодного разу не з'явився. Квартира двокімнатна, розташована у п'ятиповерховому будинку на першому поверсі, знаходиться у незадовільному стані. На підставі викладеного просив визнати гр. [PERSON] 18.02.1969 р.н.„ зареєстрованого за адресою: [INFO]. 11/10 таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газеті. Представник третьої особи - [PERSON], в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив позов задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу з постановлениям заочного рішення в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] В 1. та [PERSON] суду пояснили, що вони знають відповідача бо є його сусідами. З 2000 року він. у вище вказаній квартирі не проживає. Квартира знаходиться у незадовільному стані. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що згідно довідки виданої БІТ м. Селидове, квартира, розташована за адресою: м. Гірник, вул. Лєрмонтова, 11/10 приватизованою не значиться. [PERSON] акту обстеження квартири від 12.04.2010 року квартира, розташована за адресою: м. Гірник, вул. Лєрмонтова» 11/10 знаходиться у незадовільному стані та потребує капітального ремонту. [PERSON] від 12.04.2010 року про не проживання, [PERSON] зареєстрований за адресою : [INFO], але не проживає за даною адресою з 2000 року та його місце проживання невідоме. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. [PERSON] п. 2 ст. 71 ЖК України, якщо наймач, або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути, продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. [PERSON] ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила ораво користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач тривалий час відсутній в місті реєстрації без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 24 січня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на життя, відсутності спільних інтересів. Подальше спільне життя з відповідачем неможливе через відсутність у відповідача взаєморозуміння та поваги до неї. Між ними існують різні інтереси та погляди на життя, тому відновлення шлюбних відносин вона вважає неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, строк на примирення просить не давати. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не зявився, про причини неявки не повідомив. У відповідності ДО СТ.169 4.4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Між сторонами виникли неприязні стосунки із-за відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, внаслідок чого шлюб їхній на даний час існує лише формально, позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. Ці обставини підтверджуються дослідженими доказами: заявою позивача, свідоцтвом про шлюб сери І-БВ № 060728. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved