Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просить суд їх задоволити та стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором від ЗО липня 2008 року №11378313000 та договорами поруки від 30 липня 2008 року №№220694, 220696 в розмірі 42500,47 доларів США (сорок дві тисячі пятсот доларів СІПА 47 центів), що за курсом НБУ станом на 10 червня 2010 року становить 336522,97 грн. (триста тридцять шість тисяч пятсот двадцять дві гривні 97 коп.) з яких 37990,03 доларів США - сума простроченої заборгованості по кредиту та 4510,44 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами; неустойку за порушення своїх зобовязань в розмірі 500,00 грн.; пеню за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 2337,02 грн. та судові витрати по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали повністю. Суду пояснили, що заборгованість за кредитним договором у них виникла у звязку з тяжким матеріальним становищем та просили суд зменшити розмір відсотків та пені за кредитним договором. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що ЗО липня 2008 року між АТ «УкрСиббанк» (скорочене найменування змінене з АКІБ «УкрСиббанк» на АТ «УкрСиббанк», повне найменування змінене з Акціонерний комерційний банк «УкрСиббанк», Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») (надалі - Банк) та відповідачем [PERSON] (надалі - позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту за №11378313000, у відповідності до якого позичальник отримав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 40000,00 доларів СІПА, що на день укладення кредитного договору складало 193792,00 грн. за курсом НБУ. Відповідно до п. 1.2.2. договору, позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 27 липня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 6 цього договору. Відповідно до п. 1.3.1. договору, за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 14,35% річних. Відповідно до п. 1.3.2. договору, проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, згідно умов даного договору, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку та у відповідності до п.1.3.3. договору нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів в перший період, а наступному - з першого календарного дня поточного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються методом «факт \\360», відповідно до Постанови Правління НБУ від 18 червня 2003 року за №255. При цьому, проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім відповідно до умов даного договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Відповідно до п. 1.3.4. договору, термін сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблено не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. Відповідно до п.6.1. договору сторони погодили, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п. 1.2.2. цього договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав. А кредит - обовязковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобовязується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 41 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику. Відповідно до вищевикладеного, термін повернення кредиту є таким, що настав, а кредит - обовязковим до повернення. Таким чином, позичальником порушені умови договору, сума заборгованості станом на 10 червня 2010 року перед банком становить 42500,47 доларів США, що складається з: сума простроченої заборгованості по кредиту 37990,03 доларів США; сума заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами - 4510,44 доларів США. 29 вересня 2009 року за №161 позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про погашення простроченої заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від ЗО липня 2008 року №11378313000 та її виконання на 41 календарний день з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику. Станом на день розгляду справи у суді, заборгованість відповідачем не погашена, умови кредитного договору не виконані. Відповідно до п.4.1. договору, за порушення термінів повернення кредиту та\\або процентів за кредит та\\або комісії позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та\\або процентів по кредиту та\\або комісій), розрахованої за кожен день сплати заборгованості. Відповідно до п.4.3. договору, позичальник зобовязаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобовязань (в тому рахунку і за порушення термінів виконання зобовязань) у розмірі 500,00 грн. Таким чином, відповідачу відповідно до п.4.1. та п.4.3. договору нараховано: пеня у розмірі 2337,02 грн.; неустойка у розмірі 500,00 грн. Одним із видів забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту від 390 липня 2008 року за №11378313000 є порука фізичних осіб - [PERSON] та [PERSON] ЗО липня 2008 року між УТ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки за №220694 та №220696 у відповідності до яких поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від ЗО липня 2008 року за №11378313000, як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. На підставі п.1.3. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в договорі про надання споживчого кредиту. На підставі п.2.2. договору поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань по договору про надання споживчого кредиту, кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги. 29 вересня 2009 року позивачем було направлено поручителям вимогу щодо погашення простроченої заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 30 липня 2008 року та її виконання на 41 календарний день з дати відправлення йому такої вимоги. Однак станом на день розгляду справи в суді існуюча заборгованість поручителями не погашена. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідачі вчасно кошти згідно кредитного договору не сплачують, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 42500,47 доларів СІПА (сорок дві тисячі пятсот доларів США 47 центів), що за курсом НБУ станом на 10 червня 2010 року становить 336522,97 грн. (триста тридцять шість тисяч пятсот двадцять дві гривні 97 коп.) з яких 37990,03 доларів СІПА - сума простроченої заборгованості по кредиту та 4510,44 доларів СІПА - сума заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними, а дана заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаною грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідачі вчасно не повернули кошти згідно кредитного договору у звязку з тяжким матеріальним становищем, розмір заявленої пені на думку суду є не доведеним та не обґрунтованим, а тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки за порушення своїх зобовязань в розмірі 500,00 грн. та пені за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 2337,02 грн. не підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено державне мито на користь держави в розмірі 1700,00 грн. згідно платіжного доручення №0004862172 від 15 червня 2010 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. згідно платіжного доручення №0004862168 від 15 червня 2010 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved