Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2010 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації у якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просив визнати неправомірними дії відповідача у здійсненні перерахунку йому щорічної допомоги на оздоровлення та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком та за 2010 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, передбачених ч.5 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у відповідності до ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат з урахуванням проведених виплат. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інвалідом з 12.08.02 по 20.05.2010 третьої групи, із 20.05.2010 року є інвалідом другої групи, внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС., згідно ч.5 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального, захисту» має право на отримання допомоги на оздоровлення у розмірі семи мінімальних пенсій за віком у 2009 році та восьми мінімальних пенсій за віком у 2010 році. Втім фактично допомога на оздоровлення на протязі 2009-2010 років виплачувалась у значно меншому розмірі, що позивач вважає необгрунтованим. Позивач в судове засідання не з явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, а також заперечення проти позову, посилаючись на те, що допомога на оздоровлення виплачувалася позивачеві у належному розмірі відповідно до п.1 постанови КМУ № 177 від 18.02.2004 року «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомога, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». За таких обставин, суд ухвалив розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А№ 406891, від 25.11.2001 року, а також інвалідом 3 групи із 12.08.2002 по 20.05.2010 року, відповідно довідки МСЕ № 0060687, від 12.08.2002, із 20.05.2010 року - інвалідом 2 групи відповідно довідки МСЕ № 0374557 від 20.05.2010 року через захворювання, повязане з виконання обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у звязку з чим перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу на оздоровлення згідно ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанови КМУ № 177 від 18.02.2004 року, постанови КМУ № 299 від 07.04.2010 року. Відповідач [PERSON] праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації листом надав розяснення, що допомога на оздоровлення виплачувалася позивачеві у належному розмірі, а саме у 2009 році-380 грн., у 2010 році - 420 грн. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до ч.5 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога в розмірі інвалідам З групи - 7 мінімальних пенсій за віком, інвалідам 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком. Постановою КМУ від 18.03.2009 року № 211, установлено виплату щорічної разової грошової допомоги інвалідам 2 групи на яких поширюється ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 430 грн. Постановою КМУ від 07.04.2010 року № 299, установлено виплату щорічної разової грошової допомоги інвалідам 3 групи на яких поширюється ЗУ «Про статує ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 420 грн. Враховуючи, що Закон України має вищу юридичну силу відносно постанови КМУ, суд вважає за необхідне застосувати у спірних правовідносинах положення ч.5 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та не приймає до уваги доводи представника відповідача. За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги, щодо відмови відповідача [PERSON] праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації в здійсненні перерахунку допомоги на оздоровлення та зобовязання здійснити перерахунок щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009-2010 рік в розмірі, передбаченому ч.5 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням раніше виплаченої суми є такі, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Також, зважаючи, що позивач отримав 2 групу інвалідності 20.05.2010 року, а нарахування і виплата щорічної допомоги на оздоровлення цим законом передбачена до 5 травня, нарахування і виплата одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік повинна проводитись з урахуванням З групи інвалідності, тобто в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Позовні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації недоплаченої щомісячної допомоги на оздоровлення не підлягають задоволенню, оскільки на районному рівні вказані виплати не проводяться і рахунки для здійснення цих виплат не відкриті. Враховуючи, що сторони звільнені від сплати судового збору, його слід віднести на рахунок держави. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. слід стягнути із відповідача на користь на користь ТУ ДСА в Полтавській області. На підставі викладеного,

Outcome: partial