Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

17 травня 2010 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, як дружини, з якою проживають малолітні діти: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], до досягнення ними трьох років. Покликаючись на вимоги ст.ст.75, 84 СК України, позивачка просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позов, заявлений до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживають малолітні діти, та просила суд задоволити позовні вимоги повністю. З її пояснень слідує, що на теперішній час вона здійснює догляд за двома малолітніми дітьми і потребує матеріальної допомоги зі сторони свого чоловіка [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [PERSON] - її чоловік та батько двох дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], із нею і дітьми спільно не проживає, матеріально сім'ю не забезпечує в добровільному порядку, хоча є підприємцем. Згідно доводів позивачки відповідач - фінансовоспроможний сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно. При цьому [PERSON] вказала на наявність у [PERSON] доходів від підприємницької і трудової діяльності, які останній приховує. Представник позивачки - [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги [PERSON], зазначивши про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно. Представник позивачки зазначив, що [PERSON] має дохід, отримує суборендну плату і плату за надані ним послуги, оскільки займається підприємницькою і трудовою діяльністю. Згідно доводів [PERSON] відповідач має достатнє матеріальне забезпечення, про що свідчить його намір придбати нежитлове приміщення, розташоване по м-ну Вараш, 47 в м.Кузнецовськ Рівненської області, вартість якого складає 100000 доларів США. Відповідач повністю не визнав позовних вимог [PERSON] Разом з тим [PERSON] зазначив, що він є працездатним, на теперішній час займається підприємницькою діяльністю, надає консультації з питань комерційної діяльності та управління підприємством, здійснює діяльність у сфері бухгалтерського обліку та аудиту та має намір у вересні 2010 року влаштуватися на роботу. У поданому відзиві на позов [PERSON] відповідач зазначив про утримання ним своїх батьків: [PERSON] і [PERSON], які потребують лікування, а також вказав про незадоволення вимог позивачки про утримання дружини рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2008 року. Заслухавши пояснення сторін і представника позивачки, суд дослідив письмові докази справи та оцінивши їх в сукупності прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживають малолітні діти, до досягнення ними трирічного віку, підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №002131, виданого відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції 18 вересня 2005 року, сторони по справі [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі. 15 червня 2008 року у сторін по справі народилися діти: [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ГЮ №070888 і серії І-ГЮ №070889, виданими відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції 24 червня 2008 року. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2008 року на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], і дочки [PERSON], [INFO], із [PERSON] в користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 25 вересня 2008 року стягуються аліменти в розмірі 1/3 (третьої) частини заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. Зі змісту вказаного судового рішення слідує, що [PERSON] зверталася до [PERSON] із позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживають малолітні діти, не було предметом спору сторін і предметом судового розгляду. Отже, доводи відповідача про те, що вимоги позивачки про її утримання були незадоволені рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області 27 жовтня 2008 року, - не відповідають дійсності. Сторони визнали в судовому засіданні, що їх малолітні діти: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], спільно проживають із матір'ю - позивачкою [PERSON] окремо від відповідача [PERSON] Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України дані обставини доказуванню не підлягають. Згідно з ч.І ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. 4.2 ст.84 СК України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно з ч.І ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до ч.І ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З наведених підстав, враховуючи працездатність і матеріальне становище відповідача,суд дійшов до висновку, що в даному випадку слід встановити розмір аліментів, які підлягають примусовому щомісячному стягненню із [PERSON] в користь [PERSON] на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. При цьому суд врахував, що 30 грудня 2009 року відповідач звільнений з роботи в ЗАТ „ОТП БАНК" за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України, про що свідчить запис трудової книжки [PERSON] серії БТ-ІІ №1990120, вчинений за №33 від 30 грудня 2009 року. Незважаючи на цю обставину, на теперішній час він спроможний надавати своїй дружині щомісячну матеріальну допомогу. Лист ЗАТ „ОТП БАНК" №19-3/505 від 28 грудня 2009 року свідчить, що від трудової діяльності при звільненні з роботи відповідач в грудні 2009 року отримав аванс 559 грн. 59 коп. та розрахунок в сумі 981 8 грн. 92 коп. Судом встановлено, що на теперішній час [PERSON] є фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності, здійснює діяльність у сфері бухгалтерського обліку, консультування з питань комерційної діяльності та управління та іншу юридичну діяльність. Звіт суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за І квартал 2010 року свідчить, що щомісячно відповідач сплачує єдиний податок в сумі 200 грн. 00 коп. З пояснень [PERSON] слідує, що в такому розмірі він сплатив єдиний податок за кожен місяць і в II та III кварталах 2010 року. Згідно відомостей книги обліку доходів і витрат №115/1 його виручка від реалізації продукції в 2009 році становила 7400 грн. ЗО коп., в першому кварталі 2010 року - 4790 грн. 00 коп., в квітні 2010 року - 1250 грн. 00 коп., а витрати, пов'язані з придбанням та реалізацією продукції, в 2009 році складали 12655 грн. 52 коп., в першому кварталі 2010 року - 7039 грн. 84 коп. і в квітні 2010 року - 337 грн. 17 коп. Отже, витрати [PERSON] перевищують одержану ним виручку в 2009 році на 5255 грн. 22 коп., протягом першого кварталу 2010 року - на 2249 грн. 84 коп., а дохід відповідача від підприємницької діяльності в квітні 2010 року становить 912 грн. 83 коп. Наведені обставини свідчать про наявність у [PERSON] доходу від підприємницької діяльності, а також про наявність в нього інших коштів, які він використовує на відшкодування своїх фактичних витрат. Пояснення [PERSON]. надані в судовому засіданні, свідчать, що в 2010 році він продовжує надавати послуги клієнтам з питань бухгалтерського обліку, комерційної діяльності та управління, за що отримує кошти. Окрім цього, судом встановлено, що відповідач приховує свої фактичні доходи. Так, згідно його пояснень в грудні 2009 року він отримав від [PERSON] грошову винагороду в сумі 1000 грн. 00 коп., проте книга обліку доходів і витрат №115/1 не містить такого розміру виручки в грудні 2009 року. Такий висновок суду також грунтується на доводах самого відповідача, який у позовній заяві до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу та стягнення збитків, що подана в господарський суд Рівненської області зазначив, що розмір неодержаного прибутку (втраченої вигоди) в місяць складає 1523 грн. 75 коп., а за квітень-травень 2010 року - 3047 грн. 50 коп., що теж не відповідає відомостям книги обліку доходів і витрат №115/1 за квітень 2010 року. Із договору оренди нежитлового приміщення, що укладений між [PERSON] і [PERSON] 21 липня 2009 року, (п. 1.1., п.1.3., п.п.3.1.-3.2., п.6.1.-6.2.) слідує, що за оренду нежитлового приміщення, площею 48,4 кв.м., розміщеного по м-ну Вараш, 47 (перший поверх) в м.Кузнецовськ Рівненської області, [PERSON] щомісячно до 10 числа сплачує орендну плату в розмірі 2000 грн. 00 коп. Згідно договору суборенди, укладеного між [PERSON] і [PERSON] 21 серпня 2009 року, (п. 1.1., п.4.1.-4.2., п.п.5.1-5.2., п.п. 11.1.-11.2., 11.6.) відповідачу кожного місяця не пізніше десятого числа сплачується суборендна плата в розмірі 900 грн. 00 коп. за суборенду частини зазначеного нежитлового приміщення - 9 кв.м. Вказані договори оренди і суборенди нежитлового приміщення, як вказав [PERSON], є діючими і на теперішній час сторонами або в судовому порядку нерозірвані. Окрім цього, із заяви [PERSON] від 06 липня 2010 року, з якою він звернувся в службу у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області (вхідний №02/33-359 від 08 липня 2010 року), слідує, що відповідач має роботу, за специфікою якої він відлучається за межі м.Кузнецовськ у відрядження. Про достатнє матеріальне забезпечення [PERSON] також свідчить його позовна заява до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу та стягнення витрат на відкриття магазину та офісу в сумі 8178 грн. 76 коп. та втраченої вигоди за квітень-травень 2010 року в сумі 3047 грн. 50 коп., що подана в господарський суд Рівненської області. В цій позовній заяві [PERSON] зазначив про свій намір придбання вищевказаного орендованого нежитлового приміщення в першочерговому порядку за всіх рівних умов. Наявність доходу у [PERSON] в .2010 році також підтверджується його доводами про утримання ним своїх непрацездатних батьків. При цьому суд врахував, що згідно з довідками управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області від 27 квітня 2010 року №468 і №469 [PERSON] і [PERSON] щомісячно отримують пенсію. Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на недостатнє матеріальне забезпечення батьків [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] та їх потребу в утриманні зі сторони відповідача. Відповідно до вимог, викладених у ст.60 ЦПК України, колжна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проте, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України відповідач [PERSON] не довів суду, що за своїм матеріальним становищем він неспроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживають малолітні діти, до досягнення ними трьох років. Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.І ст.75, ч.ч.2, 3 ст.77, ч.І ст.79, ч.ч.І, 2 ст.80, ч.ч.2, 4, 6 ст.84 СК України,

Outcome: approved