Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ПАТ Забіря Києво-Святошинської РДА, управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі про визнання права на недоотриману земельну частку ( пай) посилаючись на те, що 25 жовтня 2002 року померла [PERSON], Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі заповіту, посвідченого секретарем Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 17.02.1994 року і зареєстрованого в реєстрі за № 6, спадкоємцями стали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємиця [PERSON], фактично прийнявши спадщину, юридично не оформила своїх спадкових прав, померла 24 липня 2004 року. Після її смерті спадкоємцем її майна, в тому числі й успадкованого від [PERSON], став її чоловік - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виданого 28 січня 2006 року отримали свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, зареєстровані в реєстрі за №№ 2-267, 2-278 відповідно. Відповідно до вищевказаних свідоцтв про прийняття спадщини за заповітом та за законом спадкове майно, яке належало спадкодавцеві, [PERSON] складалося із земельної ділянки площею 2,87 га, розташованої на території Забірської сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищевказана земельна ділянка була отримана [PERSON] із земель колективної власності ВАТ «Забір'я" в результаті розпаювання земель. Однак на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належали й майнові права, , зокрема право на земельну частку (пай) розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності ВАТ «Забір'я", яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 349355, виданого 16 вересня 2000 року.На підставі державного акту на право колективної власності від 11.01.01 № 122 ВАТ «Забір'я» володіє земельною ділянкою на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району, яка також підлягала розпаюванню відповідно до Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Відповідно до технічної документації по розпаюванню земель, переданих у колективну власність ВАТ «Забір'я», розробленою Київським відділенням інституту землеустрою у 2000 році, зазначені земельні ділянки підлягали розпаюванню в розмірі земельної частки (паю) - 2,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Такі розміри визначені сертифікатами на право на земельну частку (пай), виданими на підставі рішення Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 176а від 28.04.2000 року. У зв'язку із цим, [PERSON], будучи працівником та членом трудового колективу ВАТ «Забір'я», отримала Сертифікат на право на земельну частку Шай) в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах (серія РН № 349355), через що вона була внесена у списки власників сертифікатів ВАТ «Забір'я», які мають право на земельну частку пай в межах [PERSON] сільської ради. Із земель колективної власності, розташованих на території Забірської сільської ради членам ВАТ «Забір'я» земельні частки (паї) були виділені в натурі (на місцевості) та видані відповідні державні акти на право власності на землю. А із земель колективної власності, розташованих на території [PERSON] сільської ради членам вказаного товариства земельні частки (паї) в натурі не виділялися. Померла за життя вона не встигла отримати державний акт на земельну ділянку розміром 0.0537 га у [PERSON] сільській раді. У зв'язку з цим розпочато процес виділення земельних часток (паїв) у натурі із земель колективної власності ВАТ «Забір'я" на території [PERSON] сільської ради. Оскільки при розробці схеми поділу земельної ділянки ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» враховується якість ґрунтів, внаслідок чого розміри земельних часток (паїв) членів колективу ВАТ «Забір'я» різняться від 0,03 до 0,09 га, загальними зборами власників земельних часток (паїв) 15.02.08 року вирішено погодити схему поділу рівними частками, без врахування якості ґрунтів. На підставі такого рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я" та за їх клопотанням, Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області було прийнято рішення "Про внесення змін до дозволу голови районної державної адміністрації від 19.09.2007 року № 07-34-4379 "Про надання дозволу на розробку технічної документації по розробці схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реформованого ВАТ "Забір'я" від 05.05.2008 року № 07-26-1841. Відповідно до вищезазначеного рішення Києво-Святошинської районної державної адміністрації було надано дозвіл на розробку схеми поділу земель, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, без врахування агровиробничих груп ґрунтів. Просили визнати за ними,як спадкоємцями [PERSON], право на земельну частку (пай) в розмірі 0.0537 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в межах земель [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Відповідачі [PERSON] сільська рада, ПАТ Забіря, Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі, Києво-Святошинської РДА в судове засідання не зявилися , про час і день слухання справи повідомлений належним чином. відповідно до заяв просять справу слухати у їх відсутності. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав: Судом встановлено, що 25 жовтня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 31 жовтня 2002 року та зареєстрованого виконкомом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (серія 1-БК № 425597). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі заповіту, посвідченого секретарем Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 17.02.1994 року і зареєстрованого в реєстрі за № 6, спадкоємцями стали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємиця [PERSON], фактично прийнявши спадщину, юридично не оформила своїх спадкових прав, померла 24 липня 2004 року. Після її смерті спадкоємцем її майна, в тому числі й успадкованого від [PERSON], став її чоловік - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 28 січня 2006 року державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстру за № 2-283. Спадкове майно, яке належало спадкодавцеві, [PERSON] складалося із земельної ділянки площею 2,87 га, розташованої на території Забірської сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної на підставі державного акту на право власності на землю серії Р1№ 203129(32770/410), виданого 23.12.2002 року Забірською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61.Земельна ділянка була отримана [PERSON] із земель колективної власності ВАТ «Забір'я" в результаті розпаювання земель. Однак на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належали й майнові права, які також повинні бути успадковані позивачами , зокрема право на земельну частку (пай) розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності ВАТ «Забір'я", яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 349355, виданого 16 вересня 2000 року, зареєстрованого 10 листопада 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 14. У вищевказаному сертифікаті також вказано, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. На підставі державного акту на право колективної власності від 11.01.01 № 122 ВАТ «Забір'я» володіє земельною ділянкою на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району, яка також підлягала розпаюванню відповідно до Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Відповідно до технічної документації по розпаюванню земель, переданих у колективну власність ВАТ «Забір'я», розробленою Київським відділенням інституту землеустрою у 2000 році, зазначені земельні ділянки підлягали розпаюванню в розмірі земельної частки (паю) - 2,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Такі розміри визначені сертифікатами на право на земельну частку (пай), виданими на підставі рішення Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 176а від 28.04.2000 року. У зв'язку із цим, [PERSON], будучи працівником та членом трудового колективу ВАТ «Забір'я», отримала Сертифікат на право на земельну частку Шай) в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах (серія РН № 349355), через що вона була внесена у списки власників сертифікатів ВАТ «Забір'я», які мають право на земельну частку пай в межах [PERSON] сільської ради. Згідно із витягом з протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Забір'я» від 22 серпня 2008 року було затверджено розподіл земельних ділянок, що знаходяться в межах [PERSON] сільської ради шляхом жеребкуванням в алфавітному порядку, тому ми, як спадкоємці майна (земельного паю) [PERSON] брали участь в жеребкуванні. Із земель колективної власності, розташованих на території Забірської сільської ради членам ВАТ «Забір'я» земельні частки (паї) були виділені в натурі (на місцевості) та видані відповідні державні акти на право власності на землю. А от із земель колективної власності, розташованих на території [PERSON] сільської ради членам вказаного товариства земельні частки (паї) в натурі не виділялися. Таким чином, право на земельну частку (пай) членами колективу ВАТ «Забір'я», зокрема, [PERSON] було реалізовано не в повній мірі та за життя вона не встигла отримати державний акт на земельну ділянку розміром 0.0537 га у [PERSON] сільській раді. У зв'язку з цим розпочато процес виділення земельних часток (паїв) у натурі із земель колективної власності ВАТ «Забір'я" на території [PERSON] сільської ради. Так, рішенням [PERSON] сільської ради від 11.10.07 року № 252 погоджено межі та площу земель, які підлягають розпаюванню (17.9 га). Загальними зборами власників земельних часток (паїв) 15.02.08 року вирішено погодити схему поділу рівними частками, без врахування якості ґрунтів, а Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області було прийнято рішення "Про внесення змін до дозволу голови районної державної адміністрації від 19.09.2007 року № 07-34-4379 "Про надання дозволу на розробку технічної документації по розробці схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реформованого ВАТ "Забір'я" від 05.05.2008 року № 07-26-1841. Відповідно до вищезазначеного рішення Києво-Святошинської районної державної адміністрації було надано дозвіл на розробку схеми поділу земель, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) в межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, без врахування агровиробничих груп ґрунтів. У зв'язку із вищенаведеним ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в своїй пояснювальній записці визначило рівний розмір земельної їсти (паю) для всіх власників земельних часток (паїв) ВАТ "Забір'я", а саме - 0.0537га. За таких обставин суд визнає за позивачами права на недоотриману частину земельної частки (паю) в розмірі 0.0537га із земель [PERSON] сільської ради з метою реалізації права на земельну частку (пай) розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах в повній мірі. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно статті 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачів, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved