overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинну забудову в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 23.02.2009 року в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинок в селі Дзензелівка по вулиці Ватутіна, 2, Маньківського району Черкаської області. За життя батько вчинив заповіт на все належне йому майно на імя позивачки та її сестру, яка спадщину приймати не побажала, про що свідчить її заява. Вона доглядала батька до смерті і провела його поховання. В шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте оформити право власності на спадковий будинок в нотаріальному порядку він не може, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. Районна архітектура не заперечує проти визнання за нею права власності на самочинну забудову. Нині лише в судовому порядку можливо вирішити її проблему, що змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у її відсутності. Представник Дзензелівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнав та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 376, 1233, 1234, 1268, 1270 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 23.02.2009р. в с. Дзензелівка Маньківського р-ну Черкаської обл., помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинок в с. Дзензелівка по вул. Ватутіна, 2, Маньківського р-ну Черкаської обл. За життя батько вчинив заповіт на все належне йому майно на імя позивачки та її сестру, яка спадщину приймати не побажала, про що свідчить її заява. Вона доглядала батька до смерті і провела його поховання. В шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте оформити право власності на спадковий будинок в нотаріальному порядку він не може, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. Районна архітектура не заперечує проти визнання за нею права власності на самочинну забудову, тому позов позивачки підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просить: · встановити факт володіння на праві власності її матірю [PERSON], яка померла 24.01.2008 року, житловим будинком з надвірними будівлями, гцо знаходиться в с. Привітне Малинського району Житомирської області по вул. Садовій 18; · визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Привітне Малинського району Житомирської області цо вул. Садовій 18. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Представник відповідача позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже, позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просить: - встановити факт володіння на праві власності її матірю [PERSON], яка померла 24.01.2008 року, житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Привітне Малинського району Житомирської області по вул. Садовій 18; - визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Привітне Малинського району Житомирської області по вул. Садовій 18. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Представник відповідача позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже, позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

В червні 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що в 2000 році вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає в добровільному порядку гроші на утримання дитини. Тому вона просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що 25 листопада 2000 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Хотівською сільською радою Києво- Святошинського району Київської області від 25.11.2000р. серія І-БК №021656. В період шлюбу, 31 жовтня 2001 року, у них народилася син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконавчим Віти-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 09.11.2001 року серія І-БК №032289. яг Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 214 719 грн. 20 коп. боргу за договором кредитування, 9512 грн. 77 коп. заборгованості по нарахованим відсоткам, 156 грн. 70 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту 188 грн. 83 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, причини неявки в суд не сповістив. За письмовою згодою з представником позивача, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27.11.2007 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір кредитування. Згідно умов договору відповідач отримав кредит на суму 28150 доларів США з оплатою за перші 30 днів 12,9 відсотків річних. В подальшому розмір відсоткової ставки перераховується. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем не виконано вимоги договору, залишок боргу за договором кредитування, в перерахунку долара США на національну валюту за курсом, встановленим НБУ, становить 214 719 грн. 20 коп. боргу за договором кредитування, 9512 грн. 77 коп. заборгованості по нарахованим відсоткам, 156 грн. 70 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту 188 грн. 83 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків. Право нарахування пені за невиконання зобовязань передбачено пунктом 4.1 договору. Згідно п. 6.1.2 договору у випадку невиконання зобовязань, передбачено право вимагати дострокового повернення коштів. В забезпечення виконання зобовязань за кредитом між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] 27.11.2007 року було укладено договір поруки. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Про наявність заборгованості за кредитним договором [PERSON] був повідомлений відповідним листом від 27.09.2009 року, однак, свої зобовязання, які витікають з договору поруки не виконав. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.. На підставі ст.553, 554, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом з тих підстав, що відповідач отримував послуги у вигляді обслуговування будинку і при будинкової території за місцем проживання, але не оплачував їх, борг за період з березня 2007 року по березень 2010 року включно склав 6905,34 грн. В судове засідання сторони не з"явились, представником позивача подано письмове клопотання про слухання справи в відсутність представника , позовні вимоги підтримуються повністю. Відповідач в судове засідання не заявився ,хоча про день і час слухання справи було повідомлено в порядку, встановленому ч.З ст.76 ЦПК України .Розгляд справи здійснено без участі сторін. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з договору дарування ( а.с.) відповідач є власником квартири [ADDRESS] в [PERSON]. Всупереч вимогам ст.162 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинковими територіями „ від 1.10.1992 року, відповідач як власник житла , не вносив своєчасно - щомісячно оплату за надані послуги по затвердженим тарифам, чим порушено законні права позивача. На підтвердження факту невиконання обов"язку власника оплачувати надані послуги представлено виписку з особового рахунку, попередження про необхідність сплати боргу , ( а.с. 3-7). Борг станом на 1.04.2010 року становить 6905,34 грн.. Відповідно до ст.79,81, 88 ЦПК України державне мито на користь держави стягується з відповідача, на користь УДК в [PERSON] з відповідача підлягає стягненню ЗО грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом з тих підстав, що відповідач отримував послуги у вигляді обслуговування будинку і при будинкової території за місцем проживання, але не оплачував їх, борг за період з березня 2007 року по березень 2010 року включно склав 2935,81 грн. В судове засідання сторони не з"явились, представником позивача подано письмове клопотання про слухання справи в відсутність представника , позовні вимоги підтримуються повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився ,хоча про день і час слухання справи було повідомлено в порядку, встановленому ч.З ст.7 6 ЦПК України .Розгляд справи здійснено без участі сторін. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з особового рахунку № 5926 та довідки про реєстрацію ( а.с.3.5) відповідач є власником квартири [ADDRESS] в [PERSON]. Всупереч вимогам ст.162 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинковими територіями „ від 1.10.1992 року, відповідач як власник житла , не вносив своєчасно - щомісячно оплату за надані послуги по затвердженим тарифам, чим порушено законні права позивача. На підтвердження факту невиконання обов"язку власника оплачувати надані послуги представлено довідку, виписку з особового рахунку про склад сім"ї власника житлового приміщення , попередження про необхідність сплати боргу , виписку з особового рахунку ( а.с. 4,7-8)). Борг станом на 1.04.2010 року становить 2935,81 грн.. Відповідно до ст.79,81, 88 ЦПК України державне мито на користь держави стягується з відповідача, на користь УДК в [PERSON] з відповідача підлягає стягненню ЗО грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Заявник [PERSON] міська Рада Харківської області звернувся до суду з даною заявою вказавши, що власницею 3/16 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою : м. Купянськ, вул. Садова, буд. № 8 Харківської області є [PERSON]. Після смерті [PERSON], яка померла 24.09.2007 року ніхто зі спадкоємців спадщини не приймав. Згідно довідки голови квартального комітету № 17 на даний час там постійно ніхто не мешкає та не зареєстрований. Представник заявника за дорученням в судовому засіданні підтримав вимоги заяви. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого [PERSON] державною нотаріальною конторою 28.03.1979 року за реєстровим № 978, 3/16 частин в домоволодінні, що знаходиться за адресою : м. Купянськ, вул. Садова, буд. № 8 належить [PERSON] (а.с.6). Згідно повідомлення відділу реєстрації, є наявність актового запису про смерть №621 від 25.09.2007 р. на [PERSON], яка померла 24.09.2007 р. (а.с.16). Із повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори видно, що нотаріальна контора не має ніяких відомостей про спадкоємців [PERSON], померлої у 24.09.2007 року. Спадкова справа померлої не заводилась в [PERSON] нотаріальній конторі, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно довідки голови квартального комітету № 17 на даний час за вищевказаною адресою постійно ніхто не мешкає та не зареєстрований (а.с.5). Зясувавши думку заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з названим позовом в обґрунтування якого зазначає, що вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2009 року. За час подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Вона знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, сама займається вихованням дитини та утримає її за свої кошти. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини та на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною 3-х річного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і дала пояснення по суті заявленого позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обовязків кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 84 ч.2 СК України дружина , з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 11 липня 2009 року. Під час спільного проживання у них народилася донька. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання , що стверджується матеріалами цивільної справи дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому просила стягнути аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши думку осіб, які приймають участь у справі, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що він може надавати допомогу, яку потребує позивачка. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

У липні 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що із 27.11.1999 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 06.07.2001 р. н. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти видатки за реєстрацію розлучення на відповідача, оскільки він зловживає спиртними напоями, не надає матеріального утримання сімї. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Оповіщений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи відповідач [PERSON] тричі у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не надіслав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Тому 31.08.2010 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. В судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки із січня 2010 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 27.11.1999 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого 06.07.2001 р. народилася дитина. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь заявника судові витрати по сплаті судового збору у сумі 8,50 грн., а також на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Окрім цього, потрібно стягнути витрати в справі, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, тільки з відповідача, оскільки на утриманні позивача залишається неповнолітня дитина. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105 ч. 1, 110-1, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 27 листопада 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 532. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них виявились психологічно несумісні характери. Чоловік не утримував жінку матеріально, зловживав спиртними напоями. За таких обставин шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться з листопада 2009 року. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу дітей не мають. У судовому засіданні позивач позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 листопада 1998 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 6). Судом достовірно встановлено, що з листопада 2009 року сторони проживають окремо, припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved