Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд позов задоволити за всіх обставин викладених в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи не подав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28.03.2007 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №ROHРАU10560177. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 19463,29 дол. США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.03.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПриватБанк та відповідач 27.03.2007 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно договору застави відповідач надав в заставу автомобіль Сhevrolet, модель Аveо, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий-в седан, № кузова/шасі: Y6DSF69YЕ7В133999, реєстраційний номер: ВК 7395 АН, що належить на праві власності [PERSON] (33000, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Данила Галицького, 2/260, ІПН [NUMBER]). З моменту отримання кредиту позичальник не виконував належним чином умови договору, кредит не погашав, відсотки за користування кредитом не сплачував. Станом на 24.08.2020 року заборгованість по кредитному договору становить 10828,42 дол. США (десять тисяч вісімсот двадцять вісім доларів США 42 центи). Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1052 ЦК України - у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового погашення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно о звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 19 Закону України „Про заставу " за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч. 6 ст. 20 Закону України „Про заставу " звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 554, 1052, 1054 ЦК України, Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Закону України „Про іпотеку",

Outcome: approved