Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

В суд звернувся прокурор м.Кузнецовська в інтересах держави в особі Кузнецовської міської ради із позовом до [PERSON] про зобов'язання привести у придатний для використання стан самовільно зайняту земельну ділянку по вул.Луговій в м.Кузнецовську та повернути її за належністю Кузнецовській міській раді. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач самовільно на землях житлової та громадської забудови по вул.Луговій у м.Кузнецовську, в порушення ст.125 Земельного Кодексу України, без набуття права власності чи права користування земельною ділянкою та встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі, зайняла земельну ділянку площею 0,0033 га для будівництва індивідуального гаража. Рішенням Кузнецовської міської ради від 27.02.09 р. [PERSON] відмовлено в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відповідач був підданий адміністративній відповідальності, але продовжує незаконне використання земельної ділянки по вул.Луговій у м.Кузнецовську, що належить Кузнецовській міській раді. Відмова відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку обмежує законного власника в праві розпорядитися нею і використовувати за цільовим призначенням, чим завдається істотна шкода державним інтересам, що і стало підставою для предявлення позову прокурором. В судовому засіданні прокурор Поліщук О.В. повністю підтримав вимоги позовної заяви та пояснив, що спірна земельна ділянка знаходиться на землях житлової і громадської забудови м.Кузнецовськ. Міською радою земельна ділянка у власність чи у оренду відповідачці не передавалась, і правові підстави для її зайняття відповідачем відсутні. Вказана земельна ділянка перебувала у віданні Кузнецовської міської ради і у 1992 р., а починаючи з 2003 р. - перебуває у межах м.Кузнецовська. Відповідачем земельну ділянку зайнято самовільно, Кузнецовська міська рада не надає цієї земельної ділянки у користування [PERSON] Знесення відповідачем гаража необхідно для приведення земельної ділянки у придатний для використання стан. Представник позивача - Кузнецовської міської ради в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у відсутності представника та повне підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнав в повному обсязі та подав письмові заперечення проти позову. Заперечення обґрунтовував тим, що підстави для звернення до суду саме органів прокуратури відсутні, так як з позовної заяви вбачається предявлення позову на захист права комунальної власності на землю, в той час як у позові зазначається про те, що спірна земельна ділянка належить до державної власності. Крім того, Кузнецовська міська рада є неналежним позивачем у справі, оскільки територіальна громада міста Кузнецовська є власником земель комунальної власності, до яких спірна земельна ділянка не належить, у Кузнецовської міської ради також відсутні будь-які документи (державний акт, тощо), що посвідчують права на спірну земельну ділянку, [PERSON] не здійснює самовільне використання земельної ділянки, так як гараж по вул.Луговій належить кооперативу „Кермо, отже, позов предявлено до неналежного відповідача. У запереченнях також зазначається, що при визначенні процесуального положення Кузнецовської міської ради слід зясувати, які субєктивні права чи охоронювані інтереси порушені. [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши у сукупності докази у справі, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.121 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, поряд з іншим, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 20 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що при здійсненні нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб. Статтею 36-1 вищезазначеного Закону передбачено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для прокурорського втручання з метою врегулювання відносин самовільного користування земельними ділянками. Статтею 12 ЗК України встановлено, що розпорядження землями територіальних громад, їх передача у власність та користування інших осіб, контроль за додержанням земельного законодавства здійснюється в тому числі міськими радами. Згідно ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі, до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання документа, що посвідчує це право та його державної реєстрації. До встановлення меж ділянки у натурі приступати до її використання забороняється. З актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 04 від 27.02.09 р. та № 15 від 30.03.09 р., вбачається, що державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Рівненської Облдержземінспекції проведено перевірки правомірності використання відповідачем земельної ділянки для розміщення гаража, під час яких [PERSON] був присутній, але правовстановлюючих документів на земельну ділянку та будівлю гаража він не мав. Інспекторами було встановлено і зафіксовано факт самовільного зайняття спірної земельної ділянки відповідачем та невиконання припису від 04.12.08 р. № 005266 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, у звязку з чим постановою № 02 від 28.02.09 р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. Як вбачається з квитанції від 02.03.09 р., накладене адміністративне стягнення відповідачем [PERSON] виконано. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка відповідно до постанови Верховної Ради України від 18.11.03 р. включена у межі населеного пункту - м.Кузнецовськ. Рішенням Кузнецовської міської ради від 27.02.09 р. № 550 відмовлено [PERSON]М у наданні дозволу на складання проектів землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність площею 33 кв.м для будівництва та обслуговування індивідуального гаража № 2 по вул.Лугова. З копії заяви [PERSON] від 29.05.09 р. до Кузнецовського міського голови вбачається, що 29.05.09 р. він звернувся до Кузнецовської міської ради з клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0033 га по вул.Луговій в м.Кузнецовську Рівненської області для будівництва індивідуального гаража № 2, у приватну власність. З огляду на вищезазначені докази, а також відсутність в матеріалах справи доказів належності кооперативу „Кермо гаража № 2, розташованого на спірній земельній ділянці, суд прийшов до висновку, що саме [PERSON] самовільно використовує спірну земельну ділянку. Будь-які докази, які підтверджували б правомірність перебування спірної земельної ділянки у володінні та користуванні відповідача, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст.83 ч.2 ЗК України, у комунальній власності перебувають всі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що Кузнецовська міська рада є належним позивачем у справах про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок в межах міста Кузнецовська, незважаючи на не проведення на час розгляду справи розмежування земель державної та комунальної власності. Довідкою голови КСП „Хлібороб підтверджується, що голова КСП „Хлібороб погодив вибір земельної ділянки площею 0,05 га із неугідь в районі вул.Лугової м.Кузнецовська для створення гаражного кооперативу і розміщення на ній індивідуальних гаражів. Однак, суд вважає, що згода голови колгоспу не може бути підставою для висновку про правомірність володіння та користування відповідачем спірною земельною ділянкою, так як будь-які докази наявності у КСП „Хлібороб повноважень розпоряджатись нею, матеріали справи не містять. Згідно ст.212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам за рішенням суду. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення споруд здійснюється за рахунок осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Таким чином, самовільно зайнята відповідачем [PERSON] земельна ділянка підлягає поверненню позивачу і має бути приведена відповідачем у стан, придатний для використання. Відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують права на спірну земельну діяльну територіальної громади міста Кузнецовська, від імені якої виступає Кузнецовська міська рада, на думку суду, не є підставою для відмови у задоволенні позову, так як субєктивне право Кузнецовської міської ради розпоряджатись нею випливає із закону.

Outcome: approved