Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

01.10.2010 р. позивач звернувся до суду з позовом про виплату сум, що належали пенсіонерові і залишилися неодержаними у зв'язку з його смертю. В позовній заяві зазначив, 06.04.2010 р. померла жінка позивача [PERSON]. Остання за життя звернулася до суду із позовною заявою до УПФУ в Міжгірському районі про нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, згідно ЗУ Про соціальний захист дітей війни(надалі Закон). Згідно постанови Міжгірського райсуду від 05.03.2009 року в справі № 2-а-374/2009 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено частково і зобов'язано УПФУ в Міжгірському районі Закарпатської області провести нарахування та виплату з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно і з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни та іншого чинного пенсійного законодавства. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2010 року вищевказана постанова Міжгірського райсуду залишена без змін. Жінка позивача зазначені в постанові суду соціальні виплати за життя не одержала. Відповідач добровільно відмовляється виплатити позивачу належні за життя його померлій жінці [PERSON] соціальні виплати у виді щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить такі задоволити Відповідач позов заперечив повністю, подавши заяву про розгляд справи у відсутності представника та письмове заперечення з такою позицією. Згідно п.4 ч.2 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права на пенсію, допомоги або інші виплати, встановлені законом. Пунктом 3 ст.37 ЗУ Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку смерті стягувача. У зв'язку з наведеним, відповідач вважає, що позивач не має права на отримання підвищення до пенсії, яке згідно постанови Міжгірського райсуду по справі № 2-а-374/2009 р. визнано саме за гр. [PERSON] на підставі ЗУ Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 р. № 2195- ІV. Оцінивши зміст позовних вимог, позицію позивачки та відповідача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задовольнення, виходячи з такого. Згідно ст.1 ЗУ Про соціальний захист дітей війни померла жінка позивача [PERSON], віднесена до категорії громадян України діти війни. Жінка позивача [PERSON] померла 06.04.2010 р., що стверджено свідоцтвом про смерть доданим до позову. Відповідач не виплатив вищезазначену соціальну надбавку до пенсії в повному обсязі за життя померлій. Згідно ст.1227 ЦК України, суми соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 52 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. З довідки Річківської сільської ради від 29.09.2010 року вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з нею в будинку постійно проживав чоловік [PERSON] (позивач). Згідно ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Отже, позивач, як чоловік [PERSON], був єдиним членом сім'ї померлої. Дана обставина відповідачем не оспорюється. Доводи представника відповідача, зазначені у запереченні, судом відхиляються як такі, що суперечать вимогам ст.1227 ЦК України та ст. 52 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з вищевказаних мотивів, а тому суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті соціальних надбавок до пенсій, передбачених ст. 6 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» належних за життя його померлій жінці та не отримані нею за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., і з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно. Судові витрати у виді витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 37 грн., які було сплачено позивачем при подачі позову, слід стягнути з відповідача у користь позивача на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України. Судові витрати у виді держмита в розмірі 8,50 грн. не підлягають стягненню з відповідача, оскільки останній звільнений від сплати такого згідно п.34 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Outcome: approved