Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міської районної ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за №1497. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2000 року. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є він - [PERSON] Він проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] одразу ж після смерті спадкодавця, що підтверджує довідка №1511 від 07.07.2005 року, видана Ремонтно-експлуатаційною дільницею №4. Ним була подана заява про прийняття спадщини після смерті своєї матері, але 18.05.2007 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв'язку з цим, просив вважати його таким, що прийняв спадщину після смерті [INFO] року [PERSON] та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та, посилаючись на викладені в ній підстави, просив суд задовольнити заяву в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. В наданій до суду заяві просили справу розглянути за відсутності представника нотаріальної контори. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку проте, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Центрально-міським ЗАГС 18.05.1964 року (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-міської районної ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 02.11.2000 року, запис №1497, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.7). Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.10.2000 року [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] (а.с.5). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй квартиру. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса від 18.05.2007 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Як зазначив позивач, на час смерті його матері [PERSON], він фактично проживав в зазначеній вище квартирі, а тому відповідності до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається таким, що прийняв спадщину. На підтвердження цього надав довідку КВ ЖРЕП Кіровського району №2856 від 31.08.2010 року, з якої вбачається, що він разом з матір'ю проживав та проживає в [ADDRESS] з 27.10.2000 року, а також довідку №2946 від 06.09.2010 року про його реєстрації за вказаною адресою з 10.11.2003 року. За вимогами ст. 256 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на момент смерті спадкодавця, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки позивач на момент смерті [PERSON], тобто на час відкриття спадщини постійно проживав з останньою, не заявляв про відмову від спадщини, суд вважає, що у відповідності до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), як спадкоємець першої черги, він фактично прийняв спадщину. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved