Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

До Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення невиплаченої заробітної плати, в якому він вказав, що він у 2006 р. уклав угоду із приватним підприємцем [PERSON] про участь у господарюванні повязаного зі створенням свиноферми та розведення свиней з їх подальшою реалізацією, [PERSON] пообіцяла позивачу встановити заробітну плату у розмірі 30% від реалізації мясопродуктів, а пізніше пообіцяла платити 40% з кожної голови. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що на прохання позивача до [PERSON]. К.М. розрахуватися з ним за виконану працю, остання відмовилася виплатити [PERSON] заробітну плату, тому позивач звертається до суду з вимогою стягнути з ЧП [PERSON] невиплачену йому заробітну плату з 2006 року за 45 місяців його роботи у розмірі 31\~408,00 грн. та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць тобто 697,96 грн. підтвердив наявність усної домовленості про розподіл часток доходу між ним, [PERSON] по 30%, а [PERSON] -40%. Але [PERSON] документально їх не оформила співвласниками В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, вказавши, що трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ не видавався, але працівника фактично було допущено до виконання роботи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснив, що ніяких трудових відносин між сторонами ніколи не існувало. Покази свідків [PERSON] та інших в частині виконання позивачем [PERSON] окремих робіт на свинофермі громадянки [PERSON] він не спростовував, але звернув увагу суду, що виконані роботи ґрунтувались на усній домовленості щодо спільної господарської діяльності, і скоріше всього оплачувались на місці виконання. За таких обставин [PERSON] просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення із його довірительки заборгованої зарплати в сумі 31\~408,00 грн. на користь позивача. В судовому засіданні свідок [PERSON] посвідчив, що він працював підсобним робочим без оформлення трудових відносин з 30 грудня 2008 року по перше лютого 2010 року. На роботу його приймав [PERSON], інструктаж із техніки безпеки проводив також він і [PERSON] [PERSON] був як співвласник, приходив на ферму кожен день казав що потрібно робити робочим і разом з ними працював, вважався начальником, окремого робочого місця у нього не було. Зарплату робочим регулярно видавала [PERSON], всі отримували, заборгованості не було. [PERSON] та [PERSON] не одержували зарплату разом з усіма. В судовому засіданні свідок [PERSON] посвідчив, що роботу йому запропонував [PERSON] робочим з оплатою по 40 грн. в день з 2006 р. по 2010 р., без оформлення трудового договору, обіцяв пізніше оформити, [PERSON] також обіцяла. Обєм роботи щоденно визначав [PERSON] і працював разом з ними. Зарплату платили кожного тижня [PERSON] або її матір. Арчил зарплату разом з робочими не отримував. В журналі підписувались тільки охоронці, здаючи зміну, [PERSON] не розписувався. Журналу по техніці безпеки не бачив в наявності. В судовому засіданні свідок [PERSON] посвідчив, що робив на будівництві ферми за домовленістю із [PERSON], в 2007 році будували дах та бойню. Керувала [PERSON] через [PERSON], який розраховувався за роботу частково. Бачив при цьому як працювали також [PERSON] та [PERSON] на будівництві, але йому не відомо чи з ними розраховувалася [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив покази [PERSON], посвідчивши, що запропонував йому будівельні роботи [PERSON] в 2007 році. Фронт робіт визначала [PERSON], гроші платили через [PERSON], [PERSON] допомагав їм тільки коли вони просили про це, а так він займався іншою роботою. В судовому засіданні свідок [PERSON] посвідчив, що [PERSON] запропонувала втрьох вирощувати свиней йому та [PERSON] як засновникам. ЇЇ частка повинна бути 40%, а йому з [PERSON] по 30% капіталу. Домовились, що [PERSON] забезпечує фінансування, а хлопці в якості свого внеску вкладають особисту працю. Почали будувати ферму, працювали разом з [PERSON], думали, що ферма буде спільною. Зарплату він особисто не отримував, бо вважався співвласником, не чув таких вимог і від [PERSON]. Іншим робітникам [PERSON] заробітну плату платила регулярно і в оформленні трудових відносин не відмовляла. Пішов від неї бо дізнався, що не оформлений співвласником господарства, а [PERSON] залишився. Суд, вислухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, а саме: -паспортні дані [PERSON] ( а.с.4); -звіт про діяльність товариства по вирощуванню та реалізації свиней за лютий 2010 року ( а.с. 20); -копія довідки Зачепилівського районного центру зайнятості вих. 511 від 01.09.2010 року ( а.с. 40). Суд приходить до висновку, що позовні вимоги гр. [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено із показів свідка [PERSON] що в 2006 році між ним, [PERSON] Арчілом та [PERSON] була досягнута усна домовленість про спільну підприємницьку діяльність по вирощуванню та реалізації свиней, метою якої було одержання прибутку - по 30 % хлопцям та 40 % [PERSON]. Обовязок [PERSON] полягав в забезпеченні фінансування, обовязки [PERSON] та [PERSON] - особиста праця. Письмово договір не було укладено, проте позивач в судовому засіданні підтвердив його наявність та зазначені умови. На реалізацію цієї домовленості гр. [PERSON] виконував певні види будівельних робіт власною працею, а також надавав грошові кошти гр. [PERSON] без будь-якого письмового оформлення, так як він є військовослужбовцем і не може бути оформлений офіційно - зазначені обставини повідомив суду позивач, підтвердили допитаний судом свідок - [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що на роботу їх приймав [PERSON], він же визначав щоденне завдання та виконував разом з ними будь яку роботу, заробітну плату одночасно з ними не одержував, бо був начальником. Крім того певного робочого місця він не мав. Судом також встановлено, що позивач з 2004 року по 2010 рік працював на посаді військовослужбовця МНС України, тобто мав статус військовослужбовця із певними обмеженнями, встановленими відповідними законами (насамперед Законом України «Про боротьбу з корупцією» №356/95 ВР, стаття 2 ). Зазначені обставини у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що в даному випадку трудовий договір між підприємцем [PERSON] та громадянином [PERSON] не був укладений, оскільки усна домовленість між сторонами не передбачала обовязків позивача виконувати конкретно визначену роботу із підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, не передбачалась виплата заробітної плати встановленого розміру, робоче місце позивачу не було визначене, жодних інструктажів не проводилось, тобто не встановлено даних про фактичний допуск працівника [PERSON] до роботи, які давали б суду підстави вважати трудовий договір укладеним без видання наказу, як це зазначено ст.. 24 КЗпП України. Разом з тим встановлено в суді, що в зазначений період позивач мав інше постійне місце роботи, що відповідно до ст..5 ч.1 п. «б» Закону України «Про боротьбу з корупцією» виключало його сумісництво, а тому суд приходить до висновку про відсутність трудових відносин між сторонами. Натомість викладені вище обставини домовленість про спільне будівництво свиноферми та розподіл прибутку після реалізації мяса ( як зазначено в тексті позову 30 % , а в подальшому 40% з кожної голови худоби) підтверджують наміри сторон здійснювати спільну діяльність без створення юридичної особи, що підтверджується наданим позивачем звітом про діяльність товариства по вирощування і реалізації свиней за лютий 2010 року( а.с.20) підписаний сторонами даного спору , а також тим фактом , що позивач на протязі 45 місяців своєю особистою працею сприяв розвитку господарства , яке вважав спільним і тому до останнього часу не вимагав заробітної плати . Тому суд вважає ,що позивачем [PERSON] невірно визначена природа правового спору та підстави обґрунтування позовних вимог, так як спірні правовідносини в даному випадку повинні регулюватись Главою 77 ЦК України , а не трудовим законодавством України. Відповідно до положень ст.31 ЦПК України судом розяснялось право позивача протягом усього часу розгляду справи змінити підставу позову, але гр. [PERSON] наполягав в судовому засіданні на задоволенні його позовних вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed