Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

20 лютого 2005 року [PERSON] і [PERSON] уклали між собою шлюб у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №34 та видано подружжю свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ №084632. За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON]. [INFO], який на теперішній час є малолітнім. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №020009, виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 15 листопада 2005 року, та актовим записом №408, вчиненим 10 жовтня 2005 року. [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що спільне життя із чоловіком не склалося через постійні суперечки. Тривалий час протягом останнього року сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Проживати із відповідачем однією сім'єю [PERSON] не бажає. З цих мотивів позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений із [PERSON], залишивши малолітню дитину на її виховання до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. У письмовій заяві від 28 вересня 2010 року позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд розірвати шлюб, малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], залишити на її вихованні. Відповідач повністю визнав позовні вимоги [PERSON], про що вказав у письмовій заяві від 28 вересня 2010 року. Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі. Зі змісту позову і доводів [PERSON] слідує, що спільне життя між подружжям не склалося через постійні суперечки. З 25 листопада 2009 року до теперішнього часу сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Вказані обставини не спростовані відповідачем. Сторони бажають розірвати шлюб, примирення вважають неможливим. Отже, судом встановлено, що сім'я [PERSON] і [PERSON] фактично не існує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення. Згідно з вимогами, передбаченими ч.І ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч.І, 4 ст.55 СК України передбачають, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч.ч.З, 4 ст.5б СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, суд вважає, що в разі небажання, навіть, одного з подружжя проживати спільно у шлюбі - такий шлюб не може бути збереженим. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З наведених підстав суд вирішив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, на підставі ч.І ст.24, ч.ч.І, 4 ст.55, ч.ч.З, 4 ст.56, ч.2 ст. 104, ч.З ст. 105. ч.І ст. 1 10. ст. 1 12 СК України,

Outcome: approved