Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості по кредитному договору № 09.06/12/07-Аклн від 29 травня 2007 року (надалі - кредитний договір) та договору поруки № 09.06/12/П01/07-Аклн від 29 травня 2007 року (надалі - договір поруки) у сумі 27484,75 гривень, з яких - 24242,27 гривень сума заборгованості по кредиту, 2940,19 гривень заборгованості по відсотках, 302,29 гривень пеня за несвоєчасне повернення відсотків та судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. У зв»язку з тим, що відповідачі не виконали своїх зобов»язань за договорами кредиту та поруки, просить стягнути заборгованість у судовому порядку у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином і заздалегідь, про що свідчать повідомлення відділень поштового зв»язку про вручення судових повісток. Причин неявки суду не повідомили, заперечень та пояснень з приводу позову не надали. Частина 4 статті 169 та стаття 224 Цивільного процесуального кодексу України встановлюють, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши кредитний договір з додатковою угодою, договір поруки, заяву на видачу готівки від 29.05.2007 року, виконавчий напис нотаріуса від 10.12.2008 року, меморіальні ордери,письмові повідомлення вимоги, розрахунок заборгованості суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а докази в заперечення позовних вимог відсутні. [PERSON] встановлено, що 29 травня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 8540 доларів США на купівлю автомобіля зі сплатою 12,4 процентів річних за користування кредитом терміном до 28.05.2012 року ( пункти 1.1., 1.2.1,1.5 кредитного договору). Також , пунктом 3.1.1 кредитного договору сторонами погоджено залишок заборгованості по кредиту станом на 11 число кожного місяця. В подальшому, додатковою угодою № 1 від 14.08.2008 року до кредитного договору між позивачем та [PERSON] погоджено встановлення процентної ставки на рівні 13,5 процентів річних. 29 травня 2007 року між позивачем та гр. [PERSON] з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, а також штрафних санкцій, пені, можливих витрат банку , пов»язаних з неналежним виконанням умов кредитного договору було укладено договір поруки. Пункти 1.3 та 2.2 договору поруки встановлюють, що поручитель бере на себе зобов»язання перед банком у тому ж обсязі,на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник та відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Таким чином, у відповідності до статей 541, 554 Цивільного кодексу України та на підставі кредитного договору та договорів поруки відповідачі є солідарними боржниками перед позивачем по усіх зобовязаннях ( штрафних санкціях, пені, неустойки), які випливають із кредитного договору. У відповідності до ст.ст. 525, 526, аб.1 ч.І ст.530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ст.ст. 610,611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пункти 3.1.1 та 3.3 кредитного договору зобов»язують позичальника у період з 1 по 10 число кожного місяця погашати заборгованість по кредиту у сумі, достатній для дотримання графіку щомісячного розміру заборгованості по кредиту та у строк до 10 числа включно кожного місяця,наступного за звітним сплачувати проценти за користування кредитом. Всупереч кредитному договору та наведеним нормам закону відповідач порушила строки здійснення обов»язкових щомісячних платежів. В ході здійснення звернення стягнення на заставне майно заборгованість перед позивачем по кредитному договору погашена частково у розмірі 36499,38 гривень. В силу пункту 5.2 кредитного договору у разі недотримання позичальником умов кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення одержаних кредитів та сплати процентів, а також на відшкодування збитків, внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, та у відповідності до пункту 3.7 договору зобов»язують позичальника повернути всю суму заборгованості по кредиту, що залишились , сплати проценти, пені штрафи . 14.04.2010 року позивачем направлено відповідачам вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредиту у зв»язку з порушенням умов кредитного договору. Однак відповідачами, як позичальником так і поручителем, такі вимоги позивача проігноровані та заборгованість не погашено. Відтак, вимоги позивача про дострокове повернення кредиту та стягнення з відповідачів солідарно заборгованості по кредиту 24242,27 гривень (еквівалент 3071,48 доларів США) та заборгованості по відсотках - 2995,15 гривень (еквівалент 375,11 доларів США) є обґрунтованими та підлягають до задоволення. У відповідності до ст.ст. 549, 551 ЦК України кредитор має право на пеню, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання у розмірі, встановленому договором. Пункт 3.9 кредитного договору передбачає, що при порушенні строків погашення кредиту чи сплати процентів позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної ставки за кожен день прострочення платежу. Згідно розрахунків заборгованості пеня за прострочення виконання грошового зобов»язання складає гривень. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення солідарно пеня у розмірі 302,29 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають до солідарного стягнення судові витрати, які складаються з витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 гривень та судового збору в розмірі 274,84 гривень, а всього 394,84 гривень. На підставі викладеного, ст. 526,527,554,610,611 ЦК України,

Outcome: approved