Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що 11 листопада 2009 року помер її батько [PERSON]. Дівоче прізвище позивачки - [PERSON]. Після того як позивачка уклала шлюб, вона змінила прізвище з «Демиденко» на «Ткачук». Після смерті батька залишилось спадкове майно: а саме житловий будинок, який знаходиться в с. Крюківщина, по вул. Лісній, 56. Батько позивачки за життя склав на неї заповіт, згідно якого зробив розпорядження, що після смерті все майно рухоме та нерухоме в тому числі і житловий будинок, що знаходиться за адресою: в с. Крюківщина, по вул. Лісній, 56 заповідає позивачці - своїй дочці [PERSON]. Земельну ділянку площею 0,1774 га на якій в тому числі знаходиться вказаний будинок він подарував позивачці ще за життя. Спадкоємцями першої черги за Законом є сторони.. Позивачка здійснювала догляд за батьком, піклувалася про нього, забезпечувала його матеріально. Відповідач по справі відмовився від спадщини на користь позивачки. За життя батько позивачки побудував її брату окремо будинок, тому він житлом забезпечений і проживає окремо. Позивачка в передбачений законом 6-місячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, її брат відповідач з даною заявою не звертався. За час свого життя батько позивачки не провів реєстрацію будинку у порядку встановленим законом порядку і тому єдиним документ який у нього був це будинкова книга. Тому коли, позивачка звернулася в КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» з заявою про видачу витягу з реєстру права власності на житловий будинок на підставі запиту приватного нотаріуса [PERSON] від 20.04.2010 року за №31/01-14 їй було відмовлено на підставі того, що належним чином за життя її батько не провів реєстрацію будинку. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно: а саме житловий будинок що знаходиться в с. Крюківщина, по вул. Лісній, 56 Києво-Святошинського району Київської області, площею 68, 5 кв.м, житлову прибудову площею 41, 4 кв.м, тамбур, площею 6,7 кв.м, тамбур, площею 7,9 кв.м., сарай площею 30,6 кв.м., погріб під будівлею площею 15 кв.м., літню кухню площею 15 кв.м., вбиральню, 1,2 кв.м., огорожу дерева з прозоро рами, огорожу дерева суцільну, свердловину мет. Трубу 1/24. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно заяви від 30.08.2010 року просив розглядати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав: Судом встановлено, що11 листопада 2009 року помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 43 від 11.11.2009 року. Дівоче прізвище позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис № 41 від 05.07.1952 року. Після того як позивачка уклала шлюб, вона змінила прізвище з «Демиденко» на «Ткачук», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 26.10.1974 року. Після смерті батька залишилось спадкове майно: а саме житловий будинок, який знаходиться в с. Крюківщина, по вул. Лісній, 56. Померлий за життя склав заповіт, згідно якого зробив розпорядження, що після смерті все майно рухоме та нерухоме в тому числі і житловий будинок, що знаходиться за адресою: в с. Крюківщина, по вул. Лісній, 56 заповідає позивачці - своїй дочці [PERSON], що підтверджується вищевказаним заповітом від 14.12.1983 року, зареєстрованим в реєстрі за № 128. Земельну ділянку площею 0,1774 га на якій в тому числі знаходиться вказаний будинок він подарував позивачці ще за життя, що підтверджується відповідно, договором дарування за № 3-3187 від 30.12.2008 роком та державним актом серії ЯЗ № 341162 від 11.12.2009 року. Спадкоємцями першої черги за Законом є сторони. Те, що позивачка проживала разом з батьком, вела з ним спільне господарство, матеріально йому допомагала, доглядала за ним, та поховала за власний рахунок підтверджується довідкою виконкому Крюківщинської сільської ради за № 1052 від 31.07.2010 року, що свідчить про прийняття нею спадщини після померлого [PERSON]. Позивачка в передбачений законом 6-місячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою, відкритою приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу [PERSON] Але за час свого життя батько позивачки не провів реєстрацію будинку у порядку встановленим законом порядку і тому єдиним документом, який підтверджує право власності його на будинок, це будинкова книга. Тому позивачка не може зареєструвати право власності на спадкове майно в КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», оскільки за життя її батько не провів реєстрацію будинку, про що свідчить рішення реєстратора КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 88 від 22.06.2010 р. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачки , оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved