overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 06 липня 2005 року вступив у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №16. Від указаного шлюбу дітей не мають. Шлюб в обох повторний. Сімейне життя не склалось, з червня місяця проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків. Основною причиною розпаду сім'ї є той факт, що відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого між ними часто виникали сварки. Він неодноразово прохав дружину припинити вживати спиртні напої, однак вона всі намагання зберегти сім'ю проігнорувала. На даний час шлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить його, інтересам, рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між ним та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач на розгляд справи жодного разу не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.12,15). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача та вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні : причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, ; дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження , шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із цояснень позивача та матеріалів справи видно, що позивач - - [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] та мешканець м. Ананьїв, вул. Аносова, 18, кв:1, Одеської області, відповідно копії паспорту (а.с.6), перебуває у шлюбі з відповідачем по справі -[PERSON] з 06 липня 2005 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий зацис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам; кожного і з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, відповідач зловживає спиртними напоями, постійно виникали сварки, сімейних стосунків тривалий час не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати при цьому всі витрати по справі залишити за позивачем згідно позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить визначити їй додатковий строк у 2 місяці для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого 22 червня 2009 року батька [PERSON], так як вчасно вона цього не зробила з причин незнання про існування обмежених законодавством строків, помилково вважаючи, що при наявності заповіту інших юридично значимих дій вчиняти не треба. В ході судового засідання позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Представник відповідача з позовними вимогами погодився в повному об"ємі, а тому суд з підстав ч.4 ст. 174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволенні позову. Судом встановлено, що позивач має право на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], оскільки є його спадкоємцем за заповітом. Причину пропуску встановленого шестимісячного терміну звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини суд визнає поважною, а тому є підстави для визначення додаткового строку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач являвся абонентом телефонної мережі ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії, у зв'язку з чим остання надавала йому послуги за телефонним номером 290236. За період з березня 2009р. по грудень 2009р. у відповідача утворилась заборгованість по сплаті за телекомунікаційні послуги в розмірі 966грн.99коп., у зв'язку з цим на її адресу було надіслано попередження про необхідність погашення заборгованості і про наслідки несплати. Зазначена сума боргу на сьогоднішній день не оплачена. Просить стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії заборгованість за телекомунікаційні послуги в сумі 966грн.99коп., а також суму сплаченого судового збору в розмірі ЗІгрн.ООкоп., та суму витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.00коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у його відсутність, за наявними матеріалами в справі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Згідно розрахунку заборгованості за телекомунікаційні послуги, абонент телефону №290236 за період з березня 2009р. по грудень 2009р. має заборгованість в розмірі 966грн.99коп. Згідно реєстру повідомлень населенню, [PERSON] 29.09.2009р., направлялося попередження про необхідність оплати заборгованості за телекомунікаційні послуги, однак на вказане попередження абонент не відреагував. Відповідно до ст.ЗЗ Закону України «Про телекомунікації», та п.32, 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005р., №720, споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків, що позовні вимоги ВАТ «Укртелеком» в особі обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] є абонентом ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії та користується наданими послугами телекомунікації, але за період з березня 2009р. по грудень 2009р., має заборгованість у розмірі 966грн.99коп., яка підлягає стягненню на користь позивача. Також стягненню з [PERSON], на користь ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії підлягає сплачена сума судового збору в розмірі - 51грн.00коп., та витрат на інформаційно -технічне забезпечення в розмірі - 120грн., відповідно до ч.І ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 02.03.2002 року зареєстрував шлюб з [PERSON] в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 273. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно - сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Спільного господарства не ведуть. Майновий спір відсутній. Дитина буде проживати з відповідачкою. Подальше збереження сімї не можливо, тому позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив шлюб із [PERSON] розірвати. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у їй відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 02.03.2002 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 273. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 228246 від 25.10.2002 року [PERSON] народився 16.10.2002 року, батьками його вказано [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони на протязі тривалого часу сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, майновий спір відсутній. Дитина буде проживати з матірю. Шлюб існує формально. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, через що вони втратили взаємне почуття любові та поваги, тому суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їхньої дитини, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

V 1 [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво житлового будинку (літ. Б, Мс./Б.) вартістю 487380 гривень, а також право власності на житловий будинок (літ. А, Пд./А.) вартістю 259536 гривень, сараї (літ. В, Г), вигрібні ями ( № 5-6), огорожу (№ 1-4), загальною вартістю будівель та споруд 833460 гривень, що розташовані в с. Ревне, вул. Центральна, 62, Кіцманського району Чернівецької області. Вказує, що житлові будинки з господарськими спорудами зведені ним на закріпленій за його господарством земельній ділянці площею 0,009 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, сільська рада не заперечує проти визнання за ним права власності на будівлі. Згідно Технічного заключения про стан основних конструктивних елементів житлових будинків немає ушкоджень несумісних з його подальшою експлуатацією, основні конструктивні елементи знаходяться у задовільному стані та відповідають будівельним нормам, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] позов підтримав, представник Стрілецько-Кутської сільської ради заявлені вимоги визнав, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 12.09.2002 року на праві власності належить незавершений будівництвом житловий будинок 55% готовності, що розташований в с. Ревне, вул. Центральна, 62, Кіцманського району (а.с.З). У вказаному господарстві на закріпленій за цим господарством земельній ділянці площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку,- господарських будівель і споруд (а.с.23) позивач [PERSON] самочинно збудував житловий будинок (літ. Б, Мс./Б.) вартістю 487380 гривень, а також право власності на житловий будинок (літ. А, Пд./А.) вартістю 259536 гривень, сараї (літ. В, Г), вигрібні ями ( № 5-6), огорожу (№ 1-4), загальною вартістю будівель та споруд 833460 гривень (а.с.6). Згідно Технічного заключения про стан основних конструктивних елементів житлових будинків немає ушкоджень несумісних з його подальшою експлуатацією, основні конструктивні елементи знаходяться у задовільному стані та відповідають будівельним нормам (а.с.7-8). Враховуючи наведене, ст. ст. 328, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60,61,174,212,213,214,215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька Аліна, [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду шлюб між ними розірвано, про що 11 березня 2008 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Неповнолітня донька Аліна залишена на проживанні з нею. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді їх доньки не бере, фактично доглядом та утриманням дитини займається вона, матеріальної допомоги на утриманні дитини відповідач не надає. У звязку з тим, що відповідач працездатний, має можливість працювати та отримувати заробітну плату, вона вимушена була звернутись з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 16 березня 2006 року у них народилась донька Аліна. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-П0 №017 503 виданого 11 березня 2008 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, з якого вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №162 від 2008 року березня місяця 11 числа. Неповнолітня дитина сторін залишена на проживанні з матір»ю. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО процентів від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітньої доньки позивачу не надає, не допомагає їй створювати належні умови для розвитку природних здібностей дитини, працездатний, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Сторони одружені з 01.10.1993 року, шлюб зареєстрований Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 1266. В шлюбі сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2009 року. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи раніше допитаним в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що вони дійсно не проживають разом з вересня 2009 р., спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Разом з тим вважав, що їх сім`ю зберегти ще можливо, у звязку з чим судом надавався сторонам строк для примирення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась з вересня 2009 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Ухвалою суду від 28.07.2010 р. сторонам було надано термін для примирення строком на 2 місяці, однак примирення між ними не відбулося. В судовому засіданні позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач вказані обставини не спростував. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2005 року, від подружнього життя дітей не мають. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] мотивуючи тим, що подружні відносини між ними не склалися через несумісність характерів та неповагу зі сторони чоловіка. Близько пяти років вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть, спільного господарства, вона проживає з іншим чоловіком, якого любить і поважає та з яким має спільну дитину. Вважає, що їхній шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно і поновити її не можливо, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач , [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує, просить їхній шлюб розірвати. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що проживає із позивачкою, з якою мають спільну дочку [PERSON], [INFO] Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони близько пяти років проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, спір відносно майна відсутній, позивачка втратила почуття любові і поваги, заперечила примирення, вказала, що проживає з іншим чоловіком, з яким бажає створити сімю, тож шлюб носить формальний характер. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із сторін. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі ст. 110, 112, 235 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Сахновецьої сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька, до складу якого входить: земельна ділянка, майновий пай. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що власником вказаного майна був його батько [PERSON], який помер 2 грудня 2008 року, а він як єдиний спадкоємець за законом фактично прийняв спадщину, проте не може оформити її, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги зменшив. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги з газопостачання, яка станом на 01 вересня 2010 року становить 2328 6 грн. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Рівне газ» з відповідача. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення слухання справи до суду не надходило. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи рахує, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14 березня 2006 року між ВАТ "Рівнегаз" та відповідачем по справі укладено договір про надання послуг з газопостачання №767153. Відповідно до даного договору та п.п.17, 29 "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року за №224 6, в редакції від 09 квітня 2008 року №346 споживач зобовязаний своєчасно, не пізніше 10 числі наступного місяця вносити плату за надані послуги з газопостачання. У разі несплати наданих послуг з газопостачання, газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання. Припинення газопостачання не звільняє споживача від обовязку оплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Однак, в порушення вказаних норм відповідач станом на 01 вересня року заборгував позивачу 23286,00 грн. плати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконувалися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за послуги газопостачання не бажає, суд вважає, що дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь - якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, представником якого при подачі позову до суду було сплачено державне мито в розмірі 250,73 грн. згідно платіжного доручення №415 від 02 червня 2010 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30,00 грн. згідно платіжного доручення №427 від 02 червня 2010 року, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача н^ користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved