Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкову земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог він вказав, що 18 травня 2010 року померла його тітка -[PERSON], яка постійно проживала в [INFO] . На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (колишній земельний пай), розташованої на території Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Крім нього інших спадкоємців за заповітом , а також осіб , які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні на підставі ст. 1241 ЦК України, не має. Після смерті тітки він спадщину прийняв шляхом подачі відповідної заяви до Козятинської державної нотаріальної контори, доказом чого являється витяг з реєстру в спадковому майні. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку , та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не може, тому що в державному акті, виданому Козятинського районною державною адміністрацією, але не зареєстрованому належним чином, в прізвищі спадкодавиці є виправлення у прізвищі ( [PERSON]), а в архівному варіанті державного акта її прізвище записане як «Базелюк» , з помилкою в одну літерую, і цей акт пройшов свою реєстрацію. Так як державний акт вже зареєстрований в відділі Держкомзему , виправлення внести в нього неможливо. Перешкоди в оформленні спадщини змушують його звернутись до суду . Його права на спадкове майно ніким не оспорюється, однак і не визнаються. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та підтвердив вищенаведені обставини . Представник відповідача - Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району в судове засідання не з'явився, однак від сільського голови - [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Так, судом встановлено, що 18 травня 2010 року померла тітка позивача - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-АМ № 173768 , виданого виконкомом Дубовомахаринецької сільської ради 18 травня 2010 року ( а. с. 6). На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки , площею 2.41 гектарів, розташованої на території Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Козятинського районною державною адміністрацією та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75 ( а.с.а.с. 8-9). [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Дубовомахаринецької сільської ради , [PERSON], 10 липня 2009 року за реєстром № 50 ( а.с. 7). Крім позивача інших спадкоємців ні за законом , ні за заповітом , а також осіб , які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні на підставі ст.1241 ЦК України , не має. Після смерті спадкодавця позивач в установлений законом строк спадщину прийняв , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Козятинської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 591/2010 до майна померлої 18 .05.2010 року [PERSON]. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку, та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, тому що в державному акті, виданому Козятинською районною державною адміністрацією, але не зареєстрованому належним чином , в прізвищі спадкодавці є виправлення ( [PERSON]) ( а.с. 8), а в архівному варіанті державного акта її прізвище записане як [PERSON], з помилкою в одну літерую( а.с. 9), і цей акт пройшов свою реєстрацію. Так як державний акт вже зареєстрований в відділі держкомзему , виправлення внести в нього неможливо а тому перешкоди в оформленні спадщини змушують позивача звернутись до суду. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову представником відповідача у повному обсязі , оскільки це не буде суперечить закону і не буде порушувати права та інтереси сторін та інших осіб. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст. 1216,1223,1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом , одержують особи , визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив, та батьки .Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.. 25 ЦК України цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у момент її смерті, а позивач є спадкоємцем за заповітом, який в установлений законом строк прийняв спадщину, але із-за розбіжності прізвища спадкодавця «Базелюк» замість «Безелюк» у правоветановлюючому документі на земельну ділянку не може оформити свої спадкові права , тому його право порушено і підлягає захисту відповідно до ст.. ст.. 15,16 ЦК України .

Outcome: approved