Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» (попередня назва ЗАТ КБ «Приват Банк») 18.06.2009 предявило позов до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення за кредитним договором. У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 2 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 85 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 2 липня 2013 року. У забезпечення виконання всіх зобовязань за кредитним договором 2 липня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON] були укладені три договори застави автотранспорту, предметом яких виступали: згідно договору застави № 1 - автомобіль SCANIA ( модель: 1142, 2002 року випуску, тип ТЗ: вантажний бортовий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER]); згідно договору застави № 2 автомобіль SCANIA ( модель: 114 L, рік випуску: 2002, тип ТЗ: вантажний бортовий, номер кузова/шасі: YS2R6X200001264670, реєстраційний номер: ВС 7075 АК); згідно договору застави № 3 причіп ( модель: Burg, рік випуску: 1996, тип ТЗ: н/причіп, № кузова/шасі: XLK2M0018T0023870, реєстраційний номер [NUMBER]), які належать відповідачеві на праві приватної власності. Умови вищевказаного кредитного договору [PERSON] належним чином не виконує, предмети застави в заклад банку не передані. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за договором № E/V3814 від 02.07.2008 станом на 14.05.2009 загальна сума заборгованості становить 85 851,23 долара США, з якої: заборгованість за кредитом - 79\~555,14 долара США; заборгованість за процентами за користування кредитом 2 141,78 долара США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 34, 93 долара США, штрафи відповідно до умов кредитного договору - 250 грн. (фіксована частина), 4 086, 59 долара США (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про не заперечення проти заочного вирішення справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, у судове засідання не зявилися, від них не надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши усі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Із кредитної угоди № E/V3814 від 02.07.2008 вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 85 000 доларів США, а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіка погашення кредиту, зазначеного у додатку до цього договору, кінцевий строк погашення якого 2 липня 2013 року. Згідно договору про видачу Траншу від 03.07.2008 [PERSON] була видана готівка у вказаній сумі. Умови вищевказаного кредитного договору [PERSON] належним чином не виконує, він не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № E/V3814 від 02.07.2008 станом на 14.05.2009 загальна сума заборгованості становить 85\~851, 23 долара США, з якої: заборгованість за кредитом 79\~555,14 долара США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 2141,78 долара США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 34,93 доларів США, штрафи відповідно до умов кредитного договору - 250 грн.(фіксована частина), 4086, 59 долара США (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У забезпечення виконання всіх зобовязань за кредитним договором 2 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON] був укладений договір застави автотранспорту, предметом якого виступали: автомобіль SCANIA ( модель: 1142, 2002 року випуску, тип ТЗ: вантажний бортовий, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER]); автомобіль SCANIA ( модель: 114 L, рік випуску: 2002, тип ТЗ: вантажний бортовий, номер кузова/шасі: YS2R6X200001264670, реєстраційний номер: ВС 7075 АК); причіп ( модель: Burg, рік випуску: 1996, тип ТЗ: н/причіп, № кузова/шасі: XLK2M0018T0023870, реєстраційний номер [NUMBER], які належать відповідачеві [PERSON] на праві приватної власності. Із договору застави автотранспорту від 02.07.2008 видно, що заставою забезпечується виконання зобовязань за вказаним кредитними договором і з метою задоволення своїх вимог заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання Позичальником якого-небудь із зобов»язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані та у випадку порушення Заставодавцем зобовязань за цим договором Заставодержатель має право вимагати від Заставодавця дострокового виконання всіх зобовязань за Кредитним договором, а в разі невиконання звернути стягнення на Предмет застави. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є примусове виконання обовязку в натурі. На підставі ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» та ст. 590 ЦК України Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. На підставі ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Ураховуючи наведене, є підстави вилучити у [PERSON] заставлене майно та передати його в заклад «Приват Банку». У звязку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] та [PERSON] судових витрат в сумі 1950 грн., повязаних зі сплатою судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved