overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. Позивач вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, просив про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність відповідача. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору купівлі-продажу № 518 від 17.09.1996 року, зареєстрованого Універсальною товарно-сировинною біржею, [PERSON] купила у [PERSON] квартиру №39 по вул. Гайдара, б в м. Миколаєві. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі-продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавець передав майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилився. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 220, ст.ст. 316, 317, 319, 655 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Строк позовної давності не порушений, так як про порушене право позивач дізнався тільки в даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

ПАТ «Банк «Демарк»» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 341-069 від 12.06.2008 року в розмірі 15424 грн. 20 коп., посилаючись на невиконання відповідачкою зобовязань щодо сплати кредиту та відсотків за вищевказаним договором. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову визнала. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності представника позивача та відповідачки, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 12.06.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 341-069, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 10000 грн. з кінцевим строком повернення 11.06.2010 року, з розрахунку 24% річних, та щомісячно сплатою комісії за користування кредитом в розмірі 50 грн. Відповідно до п.п. 3.7, 6.2, 6.3, 6.4 Договору відповідачка зобовязалася не пізніше 10-го числа, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, сплачувати кредит, відсотки та комісію щомісячними платежами в розмірі 578 грн., у разі порушення строків погашення кредиту сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки, а за порушення сплати відсотків за кредитом на строк до двох днів сплатити штраф у розмірі 30 грн. за кожен факт порушення строку сплати процентів, за прострочення більше трьох днів сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки. Дотепер [PERSON] свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 15424 грн. 20 коп., з якої прострочений кредит - 8933 грн. 16 коп., заборгованість по відсоткам за період з 01.11.2008 року по 09.06.2010 року складає 3212 грн. 87 коп., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом - 585 грн. 65 коп., штраф за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом - 1757 грн. 90 коп., несплачена комісія з урахуванням часткової сплати - 934 грн. 62 коп. На час розгляду справи вказана заборгованість відповідачкою не сплачена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачка не виконала зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку з чим з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 341-069 від 12.06.2008 року в розмірі 15424 грн. 20 коп. Тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 274 грн. 24 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що 13 листопада 1993 року сторони вступили до шлюбу. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 69. Від спільного життя сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявниця пояснила суду про те, що причиною розпаду сімї, послужило те, що між ними стали відсутні взаємоповага та взаєморозуміння. Заявниця на примирення не згідна шлюб просить розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, так як сімя розпалася і сторони не згідні на примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з названою вище заявою, посилаючись на те, що з 01.09.1973 року по 18.07.1974 року навчалась у професійно-технічному училищі №9 м. Петровське. 19.07.1974 року прийнята на роботу у ПМК-143 м. Сєверодонецьк за фахом маляр, де вперше була заведена трудова книжка. При звільненні з ПМК-143 їй була видана трудова книжка, у якій вона виявила помилку, а саме: по батькові «Митрофанівна» закреслено та виправлено на «Дмитрівна». Внести виправлення у трудову книжку керівництво ПМК-143 відмовилась. Належність їй трудової книжки на ім'я [PERSON] підтверджується копією паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, а також показаннями свідків. Встановлення факту належності трудової книжки необхідно для постановления на облік у Лисичанський міський центр зайнятості. На цей час ПМК-143 не існує, тому внести виправлення до трудової книжки неможливо. Просила суд встановити факт належності трудової книжки. У судовому засіданні заявниця підтримала викладене у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, заперечень проти заяви не має, про що надав суду письмову заяву. Судом досліджені наступні доказі : показання свідка [PERSON], який у судовому засіданні показав, що заявниця є його дружиною, він підтверджує, що заявниця після закінчення училища працювала у ПМК-143 м. Сєвєродонецька, потім на Лисичанській швейній фабриці, у Педагогічному училищі. Підтверджує, що трудова книжка, видана на ім'я [PERSON] належить заявниці: письмові докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу, копія трудової книжки заявниці, копія свідоцтва про народження, копія паспорта . Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлені . що 25 липня 1974 року була виписана трудова книжка на ім'я [PERSON] ПМК-143 тресту «Ворошиловградсільбуд». Дана трудова книжка належить заявниці, що підтверджується показаннями свідка [PERSON], копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), копією свідоцтва про народження (а.с.8). копією паспорта (а.с.10-11). Виправити помилку на підприємстві, де була виписана трудова книжка, неможливо у зв'язку з його ліквідацією. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

В квітні 2010 р. ВАТ «Укртелеком» в особі Миколаївської філії звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за не оплату телекомунікаційних послуг. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є абонентом ВАТ «Укртелеком» і користується телефоном № 23-20-69, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS]. У звязку з несплатою відповідачем телекомунікаційних послуг утворився борг, який складає 332,57 грн. З них заборгованість по абонентській платі складає 98,59 грн. Згідно ст. 625 ЦК України збитки від інфляції складають 11,52 грн.; три проценти річних - 5,10 грн. Посилаючись на наведене та на положення п. 5 ст.ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», ст. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг ст.,625 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 283,44 грн. заборгованості та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] укладено договір про надання послуг електрозвязку від 30.01.2006 р. Відповідач є абонентом ВАТ «Укртелеком» і користується телефоном № 23-20- 69, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS]. За період з березня 2009 року по квітень 2009 року з даного номеру здійснювалися телефонні розмови, неоплачена вартість яких складає 233,98 грн. Заборгованість по абонентській платі складає 98,59 грн. Відповідно до п. 5 ст.ЗЗ Закону України «Про телекомунікації», ст.. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонент зобовязаний своєчасно оплачувати телекомунікаційні послуги. Згідно ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи те, що відповідачка прострочила виконання зобовязання, тому сума боргу підлягає індексації, а також підлягають стягненню 3% річних. Таким чином позовні вимоги ВАТ «Укртелеком» про стягнення заборгованості підлягають повному задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

В липні 2010р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але проживає окремо. Має неповнолітню доньку [PERSON], 05.03.2008р.н. Відповідач ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення три річного віку. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої 800 грн. щомісяця до повноліття дитини та аліменти на своє утримання у розмірі 900 грн. до досягнення дитиною три річного віку. У судовому засіданні позивачка, її представник позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив правдити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.08.2007р. Мають спільну дитину - [PERSON], 05.03.2008р.н. На час розгляду справи сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою і цілком знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Також, ст.. 9 Конвенції «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989р., ратифікована Постановою Верховної Ради УРСР, зобовязує батьків матеріально, на належному рівні утримувати дитину для повного та гармонійного її розвитку до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища позивачки і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини, що не позбавляє сторін в подальшому звернутися до суду на підставі ст.. 192 СК України, з вимогою про зменшення або збільшення визначеного судом розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на користь держави у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

В червні 2010р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що вони мають доньку - [PERSON], 03.06.1992р.н., яка є студенткою першого курсу Національного університету кораблебудування. Строк навчання до 30.06.2013р. Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки на період навчання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] 1\\4 частину доходів відповідача щомісяця на період навчання до 30.06.2013р. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви з проханням розглядати справу за його відсутність до суду не надходило. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], 03.06.1992р.н., яка є студенткою першого курсу Національного університету кораблебудування. Строк навчання до 30.06.2013р. На час розгляду справи сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою і цілком знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання доньки на період навчання не надає. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяті трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахування матеріального становища позивачки, а також наявність постійної роботи і заробітку відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини, що не позбавляє сторін в подальшому звернутися до суду на підставі ст.. 192 СК України, з вимогою про зменшення або збільшення визначеного судом розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

В червні 2010р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.06.1967р., але проживає окремо. Сторони не мають дітей. Спільне життя неможливо, оскільки сторони по справі мають різні погляди на важливі життєві питання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд розірвати шлюб зареєстрований між ними. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.06.1967р. На час розгляду справи сторони проживають окремо. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами та не оспорювались сторонами. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, судом були зясовані фактичні взаємовідносини подружжя, взято до уваги підстави з яких було подано позов. Подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача. Збереження сім'ї є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

В вересні 2010р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 02.12.2006р., але проживає окремо. Мають неповнолітню дитину - [PERSON], 17.09.2004р.н. Спільне життя неможливо, оскільки сторони по справі мають різні погляди на важливі життєві питання. Фактичні шлюбні відносини припинені у 2007р. Посилаючись на викладене, позивач просив суд розірвати шлюб зареєстрований між ними. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.12.2006р. На час розгляду справи сторони проживають окремо. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами та не оспорювались сторонами. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, судом були зясовані фактичні взаємовідносини подружжя, взято до уваги підстави з яких було подано позов. Подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача. Збереження сім'ї є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивачка звернулась з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю та зняття з реєстрації посилаючись на те, що 27 червня 2000 року вона придбала трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу був оформлений приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрований в комунальному підприємстві « Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» на підставі цих документів позивачка є власником квартири. Після придбання квартири за згодою позивачка до квартири був зареєстрований її колишній чоловік [PERSON]. В вересні 2002 року колишній чоловік позивачки (відповідач по справі) забрав свої всі особисті речі, покинув квартиру та виїхав на інше постійне місце проживання, де проживає по теперішній час. З вересня 2002 року відповідач [PERSON] так і не знявся з реєстрації і залишається прописаний в квартирі позивачки незважаючи, на те що він має інше постійне місце проживання. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача [PERSON] з проханням знятися з реєстрації, але крім обіцянок відповідач ніяких дія спрямованих на знаття його з реєстрації не здійснював. Факт того, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі позивачки протягом тривалого часу підтверджені довідкою ОМКП «ЖЕО» від 16.06.2010 року, а також поясненнями свідків. Своєю бездіяльністю відповідач [PERSON] чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою позивачки. Позивачка змушена безпідставно сплачувати за відповідача комунальні платежі, не може зареєструвати до квартири своїх родичів,оформити субсидію, щоб зменшити комунальні витрати, а також позбавлена змоги продати квартиру, так як в ній зареєстрована стороння людина. В попереднє судове засідання позивачка не зявилася. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.130 ЩІК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши сторін прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючі свої вимоги тим, що 30.08.2008 року між ним та [PERSON] було досягнуто угоди про купівлю- продаж житлової квартири [ADDRESS] за ціною 40 000 гривень. Він в цей же день передав [PERSON] гроші, про що вона власноруч написала розписку. Оформити договір купівлі-продажу квартири нотаріально пообіцяла пізніше, оскільки її чоловік- Міроненко О. О. знаходився у відрядженні. Через півроку відповідач поміняв на вхідних дверях квартири замки і вигнав його на вулицю, при цьому пояснивши, що згоди на продаж квартири не дає. Просить суд визнати угоду купівлі-продажу дійсною та визнати право власності на нерухоме майно. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та надав пояснення в межах заявленого позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що їй на підставі договору дарування від 17.03.2006 року належить квартира № 29 в будинку № 2 на проспекті будівельників в м. Каховка Херсонської області. 30.08.2008 року вона з позивачем досягла всіх істотних умов щодо продажу вказаної квартири за 40 000 і навіть отримала від нього гроші того ж дня, про що написала йому розписку. Оформити договір нотаріально не могла тоді, оскільки для нотаріального посвідчення договору необхідна була присутність чоловіка-Міроненка О. О., який на той час знаходився у відрядженні, а тому не заперечує проти того, щоб суд позовні вимоги [PERSON] задовольнив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином сповіщений про день та час слухання справи у встановленому законом порядку. Згідно розписки від 30.08.2010 року, яку написала [PERSON], вона отримала від [PERSON] грошову суму у розмірі 40 000 гривень в рахунок продажу йому квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно договору дарування від 17.03.2006 року, [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 7-8). Відповідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] одружився з [PERSON] 04.08.2006 року (а.с. 12). Подружжю присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно письмових повідомлень від 15.12.2009 року,02.03.2009 року позивач звертався до відповідачів з вимогою про нотаріальне оформлення договорів купівлі- продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Згідно ч.2 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або у порядку спадкування. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved