Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Державне підприємство Тростянецький спиртовий завод звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилаючись на те, що відповідно до заяви від 04.02.2002 року [PERSON], яка на той час була працівником даного заводу, згідно видаткового касового ордеру №72 від 22.02.2002 року позивачем була надана позика в сумі 2000 грн. Позика видавалася відповідачці терміном на три місяці та повинна була бути повернута в касу підприємства до 04.05.2002 року. В установлений строк [PERSON] борг не повернула. Тому позивач просив стягнути з відповідачки на його користь борг в сумі 2000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав по названих підставах, доповнивши, що підприємство не зверталося в суд з даним позовом через те, що первинні документи, які підтверджували отримання [PERSON] даної позики знаходилися в експертній установі. По отриманню яких і була подана до суду дана позовна заява. Тому вважає, що трьохрічний строк звернення до суду підприємством пропущено з поважних причин і просить суд його поновити. [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи належно повідомлена. Раніше в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що вона до 5 грудня 2003 року працювала на підприємстві і частину її заробітної плати утримували на погашення позики. Якби позика не була нею погашена то її не звільнили би за власним бажанням. Крім того, позивачем пропущено трьохрічний строк позовної давності і тому в задоволенні позову слід відмовити. Суд, вислухавши сторони по справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що в період роботи [PERSON] на заводі згідно видаткового касового ордера №72 від 22.02.2002 року позивачем надано їй позику в сумі 2000 грн., . що стверджується видатковим касовим ордером. В погашення даної позики підприємством зарплата не утримувалася. Про що свідчить довідка по отриманню і відшкодуванню позики [PERSON] по ДП Тростянецький спиртовий завод в 2002-2003 роках., згідно якої станом на 01.02.2002 року за нею рахувався залишок позики в сумі 1050 грн., отриманої 07.06.2001 року. В лютому 2002року вона отримує позику в сумі 2000 грн., а в березні 2002 року отримує ще позику в сумі 1000 грн.. З її зарплати підприємством проводилися утримання в погашення боргу по залишку позики. Однак, сума не погашеної заборгованості станом на 01.01.2004 року становила 3079 грн. 61 коп. Тобто, отримана позика в сумі 2000 грн. не погашалася. Дана довідка складена відповідно до первісних документів сводок та розрахункоаво-платіжних відомостей з лютого по грудень 2003 року. Також з її зарплати проводилися утримання за придбані нею в магазині Тростянецького спиртового заводу товари. Зокрема: в січні 2002 року суму 150 грн.; в лютому 2002 року суму 18 грн.і 23,62 грн.; в березні 2002 року суму 255 грн.. Різні суми за товари утримувалися по вересень 2003 року. Що також свідчить про непогашення відповідачкою отриманої позики. За таких обставин посилання відповідачки, що факт її звільнення підтверджує відсутність боргових зобовязань судом не приймається до уваги. Тому заперечення [PERSON] про те, що позивач, утримуючи її зарплату погасив заборгованість по позиці, суд вважає не підтвердженими і даними нею з метою не повертати позику. Дійсно позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 19.03.2010 року по закінченню строку трирічного строку позовної давності. Оскільки позивачкою та директором підприємства при вирішенні її заяви про видачу позики був погоджений термін позики три місяці. Про що свідчить заява [PERSON] на видачу даної позики з письмовим розпорядженням директора про видачу цієї позики на три місяці. Однак, до закінчення трирічного терміну 23 березня 2005 року ухвалою господарського суду Вінницької області по справі №11/406-04 була призначена судово-бухгалтерська експертиза. У виконання даної ухвали 20 квітня 2005 року підприємство надіслало Вінницькому відділенню Київського НДІСЕ документи в тому числі і бухгалтерські документи порахунку № 301, 311, 313 за січень -травень 2002року, головна книга за 2003 рік і журнали-ордери. Що стверджується копією супровідного листа. Згідно акту прийому -передачі документації переданої на експертизу 6 жовтня 2009 року вказані документи були повернуті підприємству. За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача про поважність пропуску строку позовної давності. Оскільки первісні документи знаходилися в експертній установі в звязку з чим підприємство не мало можливості подати в суд дану позовну заяву. Дані причини пропущення позовної давності суд визнає поважними, а тому порушене право підлягає захисту. Правовідносини по справі регулюються ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України 2003року, оскільки правовідносини продовжували існувати після набрання ним чинності.

Outcome: approved