Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на самочинно побудовану одноповерхову будівлю, що знаходиться за адресою: Київська область, \~м.Бориспіль, вул. Коцюбинського 32а. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 05 жовтня 1993 року Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради йому було надано у безстрокове користування земельну ділянку за адресою: Київська область, \~м.Бориспіль, вул. Коцюбинського 32а, для будівництва житлового будинку на праві особистої власності. В подальшому був розроблений проект забудови вказаної земельної ділянки, який був погоджений у встановленому законом порядку. На протязі 2007 року ним було здійснено будівництво одноповерхової будівлі за вищевказаною адресою. На початку 2010 року, він звернувся до Бориспільського МБТІ з проханням виготовити технічну документацію та свідоцтва на право власності на вказане нерухоме майно, проте у видачі свідоцтва на право власності йому було відмовлено у звязку з виявленим відхиленням від затвердженого проекту будівництва даної будівлі. Про виявлене самочинне будівництво БТІ повідомило Бориспільську міську раду, за що Інспекцією держархбудконтролю його було піддано адміністративній відповідальності за ст. 97 КУпАП, про що ним сплачено відповідний штраф. При цьому, згідно висновку №2724/1-09 від 10.09.2010 року, архітектурою встановлено, що будівництво здійснено без порушень містобудівних, протипожежних та санітарних норм, крім того зазначено, що самочинне будівництво не порушує прав інших осіб і рекомендовано йому з вирішенням питання, щодо визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно звернутись в порядку, визначеному ст. 376 ЦК України, до суду. Позивач до суду не з»явився, але від нього надійшла заява в якій він позов підтримує в повному обсязі і просить справу слухати у його відсутність. Відповідач до суду не з»явився, проте від представника надійшла заява в якій вона просить суд, слухати справу без її участі та проти позову не заперечувала. Представник третьої особи, також в судове засідання не з»явився, проте надав суду заяву в якій проти позову не заперечував та спросив справу слухати у його відсутність. Враховуючи вимоги ч.1 ст.174 ЦПК України, на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення судового рішення при попередньому судовому засіданні провадиться за умови визнання відповідачем позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 234/1 від 05.10.1993 року(а.с.25), [PERSON] було надано у безстрокове користування земельну ділянку за адресою: Київська область, \~м.Бориспіль, вул. Коцюбинського 32а, для будівництва житлового будинку на праві особистої власності. В цей же час, був виготовлений та затверджений план забудови даної земельної ділянки (а.с.19). Державний акт позивачем не отриманий, проте з даних копій квитанції(а.с.9-14) вбачається, що позивачем протягом всього часу користування земельною ділянкою сплачувався податок за землю, про що свідчить належне її використання. 26 лютого 2010 року Бориспільським МБТІ за зверненням позивача було виготовлено технічну документацію на будівлю. При цьому було встановлено та складено повідомлення міській раді(а.с.6) про те, що на земельній ділянці по вул. Коцюбинського 32а, в м. Борисполі при будівництві виявлені відхилення від затвердженого проекту будівництва житлового будинку, а саме по плану: житловий будинок з мансардою та прибудовою розміром 10,0м.х11,0м., сарай гараж - л.кухня розміром 10,50м.х 4,0м., убиральня, фактично побудовано одноповерхову будівлю розміром 6,01м. х 4,64м., загальною площею 22,3м.кв. 01 вересня 2010 року головним державним інспектором відділу контролю по житловому будівництву Управління інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Східному регіоні, стосовно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення № 70 по справі про адміністративне правопорушення за самочинне відхилення від проекту будівництва, на підставі якого на позивача було накладено штраф у розмірі 10 неоподаткованих мінімум (170 грн.) за порушення ст.22 Закону України „Про основи містобудування та ст.29 Закону України „Про планування та забудову територій, про що начальником інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області винесено постанову № 3404 від 03.09.10р. по справі про адміністративне правопорушення(а.с.22-23). Згідно висновку Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 10.09.10р (а.с.27), зазначено, що при обстеженні земельної ділянки позивача за адресою вулиця Коцюбинського 32-а у м. Борисполі, виявлені відхилення від затвердженого проекту будівництва житлового будинку, а саме фактично побудовано одноповерхову будівлю розміром 6,01мх4,64м, загальною площею 22,3м.кв. При цьому зазначено, що відповідно до ДБН 360 92** „Містобудування. Планування забудови міських і сільських поселень" ЗУ „Про планування та забудову території" та генерального плану м.Борисполя, при даному будівництві дотримані всі необхідні діючі містобудівні, санітарно-гігієнічні та протипожежні норми. Права інших осіб не порушено. Відповідно до ч.1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 376 Цивільного кодексу України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Водночас цивільне законодавство встановлює умови, за яких самочинно збудований обєкт нерухомості може бути оформлений у власність особи як такий, що споруджений правомірно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд, відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України, може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що проведене позивачем самочинне будівництво на власній земельній ділянці не порушує права інших осіб. Згідно зі ст.ст. 15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду. Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.02р. визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Дослідивши всі обставини в сукупності та враховуючи положення діючого законодавства щодо вільного володіння, користування та розпорядження особою належним позивачу майном, а також зважаючи на положення ч. 5 ст. 376 ЦК України які гарантують власнику нерухомого майна, яке самочинно збудоване чи будується право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на самочинне будівництво, суд вважає, що право власності позивачу підлягає захисту у спосіб визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Коцюбинського, 32а. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 319, 321, 376 ЦК України,

Outcome: approved