Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

В ліпші 2010 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про стягнення недоплаченої надбавки до пенсії, як дитині війни, за 2007 - 2009 роки в сумі 13 347 грн.(4449 грн.). В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вони є дітьми війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому в силу ст.б вищезазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку відповідач в добровільному порядку їм не виплачує. Позивачі в судове засідання не з»явилися, розгляд справи просять проводити у їхню відсутність. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. В силу ст.б Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України від 19 грудня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік,,, зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, та статтею 111 встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту,,), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік,, щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,,. Таким чином, з 01 січня 2007 року по 09 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи статті 111 Закону України від 19 грудня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік,, як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв»язку з чим мали пріоритет порівняно із спеціальною нормою - статтею 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни,,. Після прийняття 09 липня 2007 року Конституційним Судом України вищезазначеного рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни,, тобто з цього часу відновлено право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Таким чином, право на отримання зазначеної надбавки у позивачки виникло з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно. Законом України від 28 грудня 2007 року „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України,, було внесено зміни до Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, та статтю б цього Закону викладено в такій редакції: „Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту,,) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.. Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, шо не відповідають Конституції України (є неконституційними). Такими чином, з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин піт тягали приписи Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України,,. Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, в редакції цього Закону віл 18 листопада 2004 року, поновили свою дію з 22 травня 2008 року. Отже, саме з 22 травня 2008 року позивачі мають право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 13 З-- грн.(4449 грн.) мінімальної пенсії за віком, а тому управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі зобовязано провести їм перерахунок пенсії за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно з врахуванням зазначено: надбавки. У 2009 році стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" діяла в редакції від 18.11.2004 року і будь-які зміни у неї не вносились. Статтею 71 Закон;. України „Про Державний бюджет України на 2009 рік,, Кабінету Міністрів України надавалось право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами Однак, її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України „Про соціальний захист дітей війни,,. Тому, позивачка за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З врахуванням викладеного, суд вважає, що дії управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі щодо відмови позивачці у нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії не відповідають вищезазначеним нормативним положенням, а тому їх слід визнати незаконними. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст. 88 ЦП К України та п.34 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», і стягує на користь позивачки лише суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved