Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

У вересні 2010 року ПАТ "ОТП Банк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №ML-Р00/133/2008 від 05.09.2008 року в сумі 22\~050,40 доларів США,що в еквіваленті курсу НБУ гривні до долара США становить 176 182 грн. 70 коп. та 9 447 грн. 74 коп. Ухвалою суду в якості співвідповідача залучено [PERSON]. В процесі розгляду справи ПАТ «ОТП Банк» позовні вимоги змінив,просив стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором №ML-Р00/133/2008 від 05.09.2008 року в сумі 22\~050,40 доларів США,що в еквіваленті курсу НБУ гривні до долара США становить 176 182 грн. 70 коп. та 9 447 грн. 74 коп.,в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру №43 в будинку №3 в м-н Ювілейний м.Кузнецовськ шляхом продажу вказаного предмету іпотеки будь-яким способом з іншою будь-якою особою-покупцем з наданням ПАТ «ОТП Банк» всіх повноважень продавця з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ «ОТП Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу,та виселити мешканців вищевказаної квартири. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що 05.09.2008 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-P00/133/2008,відповідно до якого Банк надав останній кредит в сумі 20 000 доларів США зі сплатою 5,99 % річних до 01.09.2021 року, а [PERSON] зобов"язалась їх повернути у вказані в договорі строки та сплатити відповідну платню за користування ним. В зв"язку з тим, що відповідачкою не було дотримано умов кредитного договору, Банком було здійснено вимогу дострокового виконання своїх зобов"язань. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання,але відповідачем вона була проігнорована і кошти сплачені не були. Згідно п.1.4. частини 2 кредитного договору за користування кредитом [PERSON] зобов"язана сплатити Банку відповідну плату. У відповідності з п.3 ч.1 Договору, для розрахунку відсотків за користування кредитом використовувалась плаваюча процентна ставка,яка складалась з фіксованого відсотку у розмірі 5,99 % річних та "FIDR" - процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Згідно п.п.4.1.1 п.4 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов"язань [PERSON] зобов"язана сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобов"язання,за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Згідно п.п.4.1.2 п.4 Договору, за прострочення зобов"язань понад 15 календарних днів, відповідач крім пені, додатково сплачує штраф в розмірі 0,01 % від суми прострочених зобов"язань, але не менше ніж 25 грн.00 коп.; згідно п.п.4.1.3 п.4 - понад 30 календарних днів відповідач, крім пені, додатково сплачує штраф в розмірі 0,02 % від суми прострочених зобов"язань, але не менше ніж 50 грн. 00 коп. Для забезпечення виконання зобов"язань між Банком та [PERSON] 05.09.2008 року було укладено договір поруки №РML-POO/133/2008, відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно квартиру №43 в будинку №3 мікрорайону Ювілейний м.Кузнецовськ Рівненської області. Відповідно до вимог Закону України „Про іпотеку та Житлового кодексу України, у разі невиконання боржником свого зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та одночасно вимагати виселити мешканців,якщо предметом іпотеки є житлове приміщення. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засіданні повторно не з»явились,про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача, згідно ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 05.09.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»,правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-POO/133/2008, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 20 000 доларів США зі сплатою 5,99% річних до 01.09.2021 року, а [PERSON] зобов"язалась їх повернути у вказані в договорі строки та сплатити відповідну платню за користування ним. Згідно п.1.4. частини 2 кредитного договору за користування кредитом [PERSON] зобов"язана сплатити Банку відповідну плату. У відповідності з п.3 ч.1 Договору, для розрахунку відсотків за користування кредитом використовувалась плаваюча процентна ставка,яка складалась з фіксованого відсотку у розмірі 5,99 % річних та "FIDR" - процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Згідно п.п.4.1.1 п.4 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов"язань [PERSON] зобов"язана сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобов"язання,за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Згідно п.п.4.1.2 п.4 Договору, за прострочення зобов"язань понад 15 календарних днів, відповідач крім пені, додатково сплачує штраф в розмірі 0,01 % від суми прострочених зобов"язань, але не менше ніж 25 грн.00 коп.; згідно п.п.4.1.3 п.4 - понад 30 календарних днів відповідач, крім пені, додатково сплачує штраф в розмірі 0,02 % від суми прострочених зобов"язань, але не менше ніж 50 грн. 00 коп. Однак, в порушення своїх договірних зобовязань та вимог чинного законодавства русін Т.С. не дотримувалася термінів погашення кредиту та відсотків, встановлених в договорі, що підтверджено розрахунком, наявним у матеріалах справи, згідно якого сума заборгованості складає 22050,40 доларів США,що в еквіваленті курсу НБУ гривні до долара США 176\~182,70 грн. та 9447 грн. 74 коп. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 05.09.2008 року був укладений договір поруки №РML-POO/133/2008, відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно квартиру №43 в будинку №3 мікрорайону Ювілейний м.Кузнецовськ Рівненської області. Відповідно до п.6.1 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення позичальником якого-небудь зобовязання,передбаченого умовами Кредитного договору. Відповідно до ст. 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужено заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Окремі види застав визначено ст. 575 ЦКУ, згідно з якою заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, є іпотека. Відносини іпотеки нерухомого майна регулюються Законом України від 05.06.2003 р. N 898-IV "Про іпотеку". Статтею 1 Закону про іпотеку встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст. 33 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку" предмет іпотеки, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення, може бути реалізований іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві, зокрема, шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, враховуючи порушення [PERSON] вищенаведених вимог Кредитного договору та вимог чинного законодавства, підстави для задоволення позову в частині стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду наявні. Щодо вимоги ПАТ «ОТП Банк» про виселення відповідача, що згідно Закону України „Про іпотеку є правом суду одночасно при ухваленні рішення про звернення стягнення вирішити питання про виселення, суд вважає за необхідне відмовити. Чинне законодавство України передбачає можливість виселення громадян з житлового приміщення, переданого в іпотеку виключно після або (чи) одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки. Статтею 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст. 316,317,321 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно),яке вона здійснює відповідно до вимог закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить права володіння,користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Житловий кодекс України і Цивільний Кодекс України закріплюють загальні принципи захисту житлових прав та права власності громадян, що передбачають неможливість виселення або іншим чином примусового позбавлення житла фізичної особи, крім випадків, установлених законом; протиправного позбавлення особи права власності чи обмеження у його здійсненні (статті 311, 321 ЦК України, статті 9, 109 - 111 ЖК України). Враховуючи викладене,

Outcome: partial