Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області про відшкодування шкоди та стягнення заборгованості щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, посилаючись на те, що він є учасником бойових дій в Афганістані. Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на отримання щорічної разової допомоги в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, але йому дана допомога за 2009-2010 роки була виплачена не в повному обсязі. В звязку з чим просить визнати протиправною бездіяльність відповідача у справі, зобовязавши Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги за 2009-2010 роки та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2009-2010 роки в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи з встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює розміру прожиткового мінімуму відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме у розмірі 4635 гривень. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду свою заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу по справі у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АА №302375 від 27 березня 2001 року. Учасникам бойових дій, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року щороку до 5 травня виплачується грошова допомога в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Зазначені виплати щорічної грошової допомоги здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення. Що стосується вимоги позивача стосовно виплати щорічної разової грошової допомоги за 2009 рік, то вона підлягає задоволенню з наступних підстав. Вищевказана допомога була отримана позивачем в квітні 2009 року в розмірі 340 грн. Частиною пятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» станом на день фактичної виплати допомоги встановлений розмір щорічної разової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій становить пять мінімальних пенсій за віком. Відповідно до статті 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Законом України N968-IV від 19.06.2003 року наведений Закон було доповнено статтею 17-1, якою встановлено, що виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення. На виконання ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Постановою КМУ №211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» від 18.03.2009 року передбачено розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій 340 грн. Зазначена постанова з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги особам, про які ідеться у ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановила розмір виплат з посиланням на ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік». Статтею 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надане право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Частина пята статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлює розмір щорічної допомоги в розмірі, який визначається з урахуванням мінімальної пенсії. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Відповідно до ч.4 ст.9 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Таким чином застосуванню підлягає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу порівняно з Постановою КМУ №211 від 18.03.2009 року. Крім цього, Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не передбачено зупинення ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому у 2009 році органи праці та соціального захисту населення повинні призначати недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до вищевказаної норми права. Що стосується вимоги позивача стосовно виплати щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік, то вона підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою КМУ №99 від 07 квітня 2010 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2010 році виплата разової грошової допомоги особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме учасникам бойових дій виплачується у розмірі 380 грн. З заперечень відповідача вбачається, що щорічна разова грошова допомога за 2010 рік була виплачена позивачу в квітні 2010 року в розмірі 380 грн. згідно вищевказаної постанови. Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» надано право Кабінету Міністрів України в 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Але слід зазначити, що ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлює розмір щорічної допомоги з розміру, кратному мінімальній пенсії, а не мінімальної заробітної плати, як це передбачено ст.70 Закону Украъни «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Діючими ж є норми законів, які чітко встановлюють розмір допомоги. Відповідно до ч.4 ст.8 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. За таких обставин суд вважає, що відповідають Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позовні вимоги щодо нарахування і виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору. Крім того, це право гарантується ч.2 ст.46 Конституцією України. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру належних позивачеві соціальних виплат застосуванню підлягає ст.12 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не положення постанови КМУ від 07.04.2010 року за №299, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у звязку з чим позовні вимоги в частині перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2009 та 2010 роки підлягають задоволенню. Відповідно до ст.4 Закону України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Суд визнає безпідставним посилання відповідача на те, що розпорядники бюджетних коштів проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених затвердженими кошторисами. Суд звертає увагу на те, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимога про стягнення з відповідача щорічної допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягає задоволенню, оскільки її нарахування та виплата у розмірі, встановленому законодавством відноситься до повноважень Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, а суд не повноважний визначати конкретний розмір щорічної допомоги на оздоровлення позивачу у грошовому розмірі, суд не може перебирати на себе функцію здійснення нарахування та перерахунку замість органу, якому надані такі повноваження. Суд вважає необхідним, визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області по невиконанню у 2009-2010 роках приписів ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання щорічної разової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. На підставі викладеного,

Outcome: partial