Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом посилаючись на те, що 06 травня 2009 року приблизно о 11.50 год. водій автобуса «Богдан», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] 0. М. рухаючись по вул. Дніпровський м. Павлоград не впорався з керуванням транспортного засобу та скоїв наїзд на належний [PERSON] автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER], який стояв біля краю дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Згідно експертного автотоварознавчого дослідження від 08 травня 2009 року, розмір матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля [PERSON] складає 22912,42 грн., крім того позивачам було заподіяно легкі тілесні ушкодження. Згідно з договором страхування від 10 грудня 2008 року [PERSON] АТ «УПСК» було виплачене страхове відшкодування у розмірі 19602,67 грн. Однак не відшкодовано втрата товарної вартості автомобіля (ВТВ) на суму 3299,62 грн., франшиза - 70,13 грн., а також вартість пошкоджених молдінгів - 180 грн., вітровиків - 130 грн., витрати на судово-медичного експерта - 25,60 грн. та послуги експерта автотоварознавця - 350 грн. Крім того [PERSON] вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в фізичних та моральних стражданнях, яких він зазнав внаслідок отримання тілесних ушкоджень. Відповідно до реєстраційних документів автобус «Богдан», реєстраційний номер [NUMBER], належить ВАТ «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій», однак відповідно до договору оренди № 06-300а та тимчасового реєстраційного документу автобусом розпоряджалось товариство з обмеженою відповідальністю «Павлоградське АТП». Тому позивач [PERSON] просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоградське АТП» на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 3679,75 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10000 грн. Позивач [PERSON] зазначила, що внаслідок ДТП була пошкоджена її шкіряна куртка вартістю 1950 грн., та нею були оплачені послуги судово-медичного експерта - 25,60 грн. Крім того [PERSON] вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в фізичних та моральних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок отримання тілесних ушкоджень. Тому позивач [PERSON] просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоградське АТП» на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1975,50 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10000 грн. У судове засідання представник відповідача ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Павлоградське АТП» позов не визнав, зазначивши що відшкодування шкоди позивачам повинно бути здійснено ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», крім того відповідач вважає що автотоварознавче дослідження не може бути доказом, а наявність моральної шкоди не доведено. У судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали, надали суду пояснення що відповідають змісту позову. Представник позивачів суду пояснив, що матеріальна шкода завдана позивачам не відшкодована у повному обсязі, крім того відповідачами не було відшкодовано завдану внаслідок ДТП моральну шкоду. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. 06 травня 2009 року приблизно о 11.20 год. [PERSON] керуючи автобусом «Богдан», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Дніпровська м. Павлоград не впоравшись з керуванням транспортного засобу, виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на належний [PERSON] автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER], який стояв біля краю дороги, зазначені обставини підтверджуються постановою Павлоградського міськрайонного суду від 28 вересня 2009 року (а.с.6), та постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 07 серпня 2010 року. Відповідно до реєстраційних документів автобус «Богдан», реєстраційний номер [NUMBER], належить ВАТ «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій», однак відповідно до договору оренди № 06-300а та тимчасового реєстраційного документу автобусом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) розпоряджалось, товариство з обмеженою відповідальністю «Павлоградське АТП» (а.с.52,53,54,56), з яким водій [PERSON] перебуває в трудових відносинах (а.с.55,89). Внаслідок ДТП [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] (а.с.39)) були завдані легкі тілесні ушкодження (а.с.34-37), а автомобіль позивача [PERSON] (а.с.ЗЗ) зазнав механічних ушкоджень. Згідно експертного автотоварознавчого дослідження від 08 травня 2009 року, розмір матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля [PERSON] складає 22972,42 гри. (а.с. 7-32). Згідно з полісом обов'язкового страхування № ВВ 4335488 на час вчинення [PERSON] зазначеного ДТП, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Павлоградське АТП» було застраховано у відкритому акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» (а.с.57). Згідно з договором страхування від 10 грудня 2008 року [PERSON] АТ «Українська Пожежна-Страхова компанія» було виплачене страхове відшкодування у розмірі 19602,67 грн. (а.с.43-47,50) та ВАТ "УСК" «Дженералі Гарант» відшкодовані витрати на лікування [PERSON] в сумі 2953,08 грн. та [PERSON] в сумі 1004,08 грн. (а.с.58), зазначені обставини сторонами було визнано та не оспорювались. Однак не було відшкодовано втрату товарної вартості автомобіля (ВТВ) у сумі 3299,62 грн., франшиза у суммі - 70,13 грн. Відповідно до ст.804 ЦК України, наймач зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у зв'язку з використанням транспортного засобу, відповідно до глави 82 ЦІ* України. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.І ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконанням ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому зазначеним законом порядку оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП, життю, здоров'ю, майну третьої особи, також моральну шкоду потерпілому. Відповідно до ст.988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до\~ч.2\~ст.23\~ЦК України,\~моральна шкода\~полягає :\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Суд вважає, що в зв'язку з отриманням позивачами внаслідок ДТП легких тілесних ушкоджень їм було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали. Тому виходячи з принципу розумності і справедливості, з урахуванням глибини моральних страждань, суд вважає, що на користь позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути з ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. кожному. У відповідності до ст. 79 ЦПК України, вимоги позивачів щодо стягнення з відповідачів на їх користь в рахунок відшкодування витрат пов'язаних з оплатою послуг судово-медичного експерта у суму 25,60 грн. кожному, (а.с.49) послуг експерта автотоварознавця в сумі 350 грн. (а.с.48) задоволенню не підлягають у зв'язку з тим, що вони не входять в перелік витрат визначених ЦПК України, як такі що пов'язані з розглядом судової справи. Суд вважає, що позивачі не виконали вимоги ст.60 ЦПК України, відповідно до якої „кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень" та не надали суду доказів, які б в повному обсязі підтверджували завдання їм матеріальної шкоди у зазначеному у позовах розмірах. Тому не підлягають задоволенню позовні вимоги : [PERSON] щодо відшкодування вартості молдінгів у сумі 180 грн., вітровиків у сумі 130 грн., оскільки доказів їх пошкодження або знищення позивачем суду надано не було, згідно автотоварознавчого дослідження від 08 травня 2009 року (а.с.9) пошкодження або знищення зазначених деталей встановлено не було. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування вартості шкіряної куртки у сумі 1950 грн., оскільки доказів того що на час ДТП позивачка перебувала у належній їй шкіряній куртці, при цьому її було пошкоджено або знищено, позивачем суду надано не було. Суд заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивачів судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Outcome: partial