Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

7.10.2009 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд визнати право спільної сумісної власності на нерухоме майно - двокімнатну квартиру [ADDRESS], розділити спільне сумісне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] - двокімнатну квартиру [ADDRESS], - в рівних частках, а також визнати за позивачем право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги і пояснив суду, що на час купівлі спірної квартири проживав однією сімєю з відповідачем. Квартира купувалась на спільні кошти батьків подружжя, після купівлі квартири позивач приймав участь у переобладнанні однокімнатної квартири в двокімнатну, а тому просив суд повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що квартира належить їй на праві власності в цілому, придбана до укладенню шлюбу на кошти її батьків, на теперішній час позивач перешкоджає їй проживати в квартирі, а тому просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що стороні перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2004 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 207171, виданим Кулиничівською селищною радою Харківського району Харківської області актовий запис № 50 від 14.12.2004 року. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 вересня 2001 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 3264. Враховуючи дату отримання відповідачем у власність спірної квартири, суд вважає необхідним керуватися нормами закону, що діяли на час укладення договору купівлі-продажу, а саме ЦК України в ред. 1963 року і Кодексом про шлюб та сімю України в ред. 1969 року. Відповідно до ст. 22 КпШС України спільним сумісним майном подружжя визнається тільки те майно, що набуто подружжям у зареєстрованому шлюбі. Згідно ст. 24 КпШС України квартира є власністю відповідача як майно, набуте до шлюбу. Правовідносини щодо набуття права власності на майно, особами, що проживали разом без реєстрації шлюбу і придбали спірне майно в цей період нормами КпШС України і регулюються. Такі відносини підлягають вирішенню лише за правилами, встановленими у ЦК України 1963 року. Відповідно до вимог ст. 128 ЦК України в ред. 1963 року право власності набувається за договором. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 21 вересня 2001 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 3264 позивач не набув права власності на спірну квартиру ні в цілому ні в частині. Вимог про визнання такого договору недійсним не заявлено. Доказів того, що спірна квартира придбана на сумісні кошти сторін суду також не надано. Крім того, на теперішній час квартира з однокімнатної самовільно переобладнана у двокімнатну. За таких обставин суд не находить підстав для задоволення позову і повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог. Судові витрати відповідно до вимог ст. 8В ЦПК України суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed