Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до держказначейства України про відшкодування моральної шкоди загальною сумою у 15000 гривень посилаючись на те, що 27 квітня 2006 року вона була незаконно притягнута до кримінальної відповідальності по ст.. 115.4.1 КК Україні постановою СУ Харківської області за вбивство своєї матери, [PERSON], у звязку з чим знаходилась під вартою у слідчому ізоляторі Харківської області два роки, два місяця и 25 днів, а під слідством 3 роки, 4 місяця та 18 днів. Постановою СУ Харківської області від 25.08.2009 року справа відносно неї була закрита по ст.. 6 п.2 КПК України за відсутністю складу в її діях злочину. В обґрунтування позову вона пояснила, що 29 січня 2006 року невідомими злочинцями в їхньому домі у м. Харкові пров. Яблоневій, 30 була вбита її матір, [PERSON], а відносно неї самої було скоєно зґвалтування. 29 січня 2006 року прокуратурою Фрунзенського р-ну м. Харкова по факту вбивства матери була відкрита справа, а 31 січня вона була визнана по справі потерпілою. Однак, вбивці матери не були знайдені, і 19.04.2004 року вона була затримана робітниками карного розшуку Фрунзенського РВ МВС України у м. Харкові, якими в неї була витребувана заява про зізнання скоєння вбивства матери, в звязку с чим справа з прокуратури району була передана до слідства в СУ ГУМВС України в Харківські області, де 27.04.2006 року і відносно неї було відкрита справа по ст.. 115 ч.І КК України і з того часу до неї був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. . На день вбивства матери вона була неповнолітньою. На час затримання навчалась на бюджетному факультеті Харківського національного економічного університету на першому курсі бюджетного факультету, проживала у Харкові після смерті матери одна. З 28.04.2006 року на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова знаходилась під вартною у слідчому ізоляторі Харківської області. 23.08.2006 року справа відносно неї була направлена на розгляд Фрунзенського районного суду, а 30.11.2007 року справа судом була повернута на доснідування за відсутністю доказів її віні в скоєні злочину. 21 липня 2008 року постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова вона була звільнена від знаходження під вартою у слідчому ізоляторі, а 25 серпня 2009 року слідчим управлінням справа відносно неї по звинуваченню у вбивстві матери була закрита. Таким чином вона незаконно знаходилась під вартою з 19 квітня 2007 року по 21 липня 2008 року, тобто 26 місяців і 25 днів. У звязку с незаконним обвинуваченням її у вбивстві самого близького для неї людини, тобто в скоєнні тяжкого злочину, а також незаконним затриманням и знаходженням під вартою у слідчому ізоляторі більше двох років, діями слідчих органів зазнала моральні страждання. Незаконне обвинувачення та затримання під вартою визвало у неї тяжкі переживання та душевні страждання. Була загублена її репутація в колі друзів, родичів, вона лишилась місця безкоштовного навчання у державному закладі науки, була змушена виїхати до Росії до батька та навчання. Тому вона оцінює причинену їй моральну шкоду у 150000 гривень та просить її відшкодувати з державного казначейства на її користь. Представник відповідача, державного казначейства України позов не визнав у повному обсязі, та пояснив, що згідно Закону України « Про порядок відшкодовування моральної шкоді» позивачка не представила суду доказів вини слідчих органів в незаконних діях відносно неї. Крім того оцінка розміру моральної шкоди нею знатно завішена. Представник 3-й особи, Головного управління МВС України у Харківські області у судове засідання не зявився. Однак з письмових пояснень, надісланих до суду видно, що позов [PERSON] вони не визнають також вважають його недостатньо обґрунтованим, та занадто завищеним. Представник прокурора Фрунзенськогорайону, який прийняв участь у справі позов підтримав, та вважає його обгрунтованим, але визначення розміру шкоди, одіяної позивачці, покладає на розсуд суду. Вислухавши стороні та перевіривши матеріали справи і оцінивши докази, суд вважає озов обґрунтованим і належним задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Як вибачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] була притягнута до имінальної відповідальності за вбивство своєї рідної матери постановою СУ МВС країни Харківської області від 27.04.2006 року. Того ж числа відносно неї була посована міра запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, у слідчому ізоляторі рківської області, крім того, з постанови Фрунзенського районного суду від .листопада 2007 року про повергнення справи відносно [PERSON]С на додаткове удове слідство видно, що вона була затримана органами дізнання з 19 квітня 2006 і знаходилась до 26 квітня 2006 року у Фрунзенському райвід ділі ВС м. Харкова, ановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 липня 2008 року відносно міра запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою була змінена на підписку невиїзд. о постанови СУ ГУМВС України в Харківські області від 25 серпня 2009 року інальна справа по звинуваченню позивачки по ст..115 ч.І КК України була закрита на ави ч.2 ст.6 КПК Україні за відсутністю вії діях складу злочину, о ч. 1,та ч. 2 ст.1176 ЦК України... « шкода, завдана фізичні особі внаслідок її онного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як 'іжного заходу тримання під вартою, незаконного затримання або підписки про "д відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і )вих осіб органів дізнання, попереднього слідства прокуратури або суду». «Право шкодовування шкоди, заданої фізичні особі незаконними діями органу дізнання, іднього слідства... виникає в разі постанови судом виправдувального вироку...., або я кримінальної справі органом попереднього слідства.». Таким чином позивачка незаконно знаходилась під вартою 2 роки, 3 місяця та 2 дні, .а під підпискою про невиїзд 13 місяців та 4 дні. Усього під слідством вона знаходилась 40 місяців та 18 днів. В звязку с чим вона просить відшкодувати завдану її діями орану слідства моральну шкоду за рахунок держави у сумі 150000 гривень. Згідно ч.І, та 2 ст. 23 ЦПК Україні « Особа має право на відшкодування моральної шкоді, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає., у душевних стражданнях яких особа зазнала у вязку з протиправною поведінкою що до неї самої, або членів її сімї.» Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що в наслідок незаконного обвинувачення її в тяжкому злочині, скоєного проти самого близького для неї чоловіка, рідної матери, та поміщення її під варту у слідчий ізолятор, де вона знаходилась більш 2-х років, викликали у неї тяжкі моральні переживання та страждання. В звязку з незаконнім притягненням до відповідальності вона лишилась місця навчання в державному закладі вісної освіти в неї була зіпсована репутація в суспільстві, в осередку друзів, та родичів Вона вимушена була виїхати з Харкова до Росії, де зараз навчаться у Свердловському державному економічному університеті по контракту та проживає у [INFO] у батька., що підтверджено копією контракту та паспорта. Таким чином, суд вважає доведеним факт завдання позивачці дійсної тяжкої моральної шкоді. Згідно ст.. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органами слідства, прокуратурі, суду, у звязку з притягненням до кримінальної відповідальності» розмір шкоди має бути не меншим мінімальної заробітної плати за кожній місяць знаходження під вартою, таке ж тлумачення Закону закріплено п. 14.постанови ВС Україні № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодовування моральної шкоди». Згідно наданого позивачкою розрахунку моральної шкоді виходячи з мінімальної заробітної плати моральна шкода за дні її знаходження під вартою за 26 місяців та 25 днів становить 10915 гр.60 коп. Однак вона вважає, що така сума шкоди не покриває дійсної тяжкої моральної шкоди завданої її діями органів слідства. Таким чином, суд, виходячи з доведеності спричинення позивачці моральної шкоди с тяжкими наслідками, погоджується з її вимогами про необхідність стягнення на її користь ^ООСФисяч гривень за рахунок держави, та як п.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органами слідства, прокуратурі, суду, у звязку з притягненням до кримінальної відповідальності» встановлена мінімальна ціна моральної шкоди. Суд також вважає необгрунтованими на Законі заперечення відповідача, проти позову про стягнення з держави на користь позивачки 150000 гривень у звязку недоведеністю вини службових осіб слідчого органу бо такі заперечення не відповідають вимогам ч. 1 ст. 1176 ЦК України, де говорі ця, що право на відшкодовування шкоди настає незалежно від доведеності вини службових осіб.

Outcome: approved