Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

В листопаді 2009 року позивач звернувся в суд до відповідача з позовною заявою про стягнення суми заборгованості за неоплату телекомунікаційних послуг в розмірі 465,37 грн. та судових витрат. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до заяви від 01 11.1980 р. та наряду на встановлення телефону №5811 від 26.06.1981р. між відповідачем і центром обслуговування споживачів та продажу послуг Миколаївської філії Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком останній надає послуги електрозв`язку. [PERSON] є абонентом ВАТ „Укртелеком і користується телефоном № 60-16-43, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS] . За період з квітня 2008 року по травень 2008 року з телефонного номера 60-16-43, здійснювались міжміські та міжнародні телефонні розмови, неоплачена загальна вартість яких з ПДВ складає 247,75 грн., що підтверджується розшифровкою телефонних розмов, крім цього відповідач має ще заборгованість по абонентській платі станом на 22.09.2009 року в розмірі 131,16 грн. Таким чином сума заборгованості складає 378,91 гривню. Крім того позивач просить на підставі ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання стягнути збитки від інфляції за період з квітня 2008року до вересня 2009року в розмірі 70,68 гривень, а також 3% річних в розмірі 15,78 гривень, тобто загальна сума заборгованості складає 465,37 гривень. Незважаючи на неодноразові звернення до відповідача про погашення заборгованості за надані послуги і належне виконання договору, відповідач в добровільному порядку суму заборгованості не сплачує, тому вони змушені були звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі на підставах, викладених в ньому, просив стягнути 465,37 гривень заборгованості та судові витрати. Відповідач позов не визнала, пояснила, що вона за вказаною адресою не мешкає, а там проживають її донька та онука, та до їх телефонної лінії хтось підключився. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до заяви [PERSON] від 01.11.1980 р. та наряду на встановлення телефону №5811 від 26.06.1981р. Миколаївська філія Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком надає відповідачці послуги електрозв`язку. [PERSON] є абонентом ВАТ „Укртелеком і користується телефоном № 60-16-43, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розшифрофкою телефонних розмов сума боргу складає 247,75 гривень, крім того заборгованість відповідача по абонентській платі станом на 22.09.2009р. складає 131,16 гривень. Відповідно до п.28 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» та п. 2.1.2. Договору позивач зобов`язаний забезпечити якісне і безперебійне надання послуг телефонного зв`язку. Згідно з п. 32 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» та п. 4.3. Договору відповідач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги електрозв`язку. Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання повині виконуватись належним чином у встановлений договором строк. Аст. 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Посилання відповідача на те, що вона не проживає за спірною адресою, телефоном не користується в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки позивач надавав послуги якісно та безперебійно, відповідач на його роботу не скаржилася, від надання телекомунікаційних послуг не відмовлялася, абонемент на вказаний телефон не закривала, тому заборгованість за міжміські і міжнародні телефонні розмови та з абонентської плати на загальну суму 378,91 гривня підлягає стягненню в примусовому порядку. Що стосується стягнення з відповідача збитків від інфляції в сумі 70,68 гривень та трьох відсотків річних в розмірі 15,78 гривень-суд не застосовує до спірних правовідносин положення ст. 625 ЦК України, оскільки несвоєчасна оплата відповідачкою отриманих послуг за укладеним сторонами договором, не є порушенням грошового зобов`язання в розумінні ст. 625 ЦК України, а тому відмовляє в задоволені цієї частини вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 171 грн. судових витрат, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial