Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 квітня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди. В подальшому доповнював та змінював свої заяви. В поданих до суду позовних заявах вказував, що з відповідачем перебувають в конфліктній ситуації, відповідач [PERSON], звертаючись зі скаргами до органів МВС України, поширює неправдиві, наклепницькі відомості. Зокрема, 15 березня 2010 року [PERSON] подав заяву до ПМУ ГУМВС України в Полтавській області, де звинуватив позивача в тому, що: «самовільно захопив приміщення за адресою: вул. Клінкерна, 1; рішенням господарського суду зі своєю фірмою виселений з даного приміщення; що у 2009 році вищі судові інстанції розібрались який «поганий» Романко; що нахвалявся знищити шляхом підпалу його приміщення». Також вказував, що у відзиві на уточнення позовних вимог по справі, яка розглядалася господарським судом Полтавської області відповідач [PERSON] вказав неправдиву інформацію, а саме: «що мається рішення суду, яке набрало законної чинності про виселення з приміщення по вул. Клінкерна, 1; що зайняв приміщення по вул. Клінкерна, 1 у 2006 році». Вважає, що інформація, яку відповідач зазначає у своїх зверненнях до правоохоронних органів, не відповідає дійсності. Просив суд визнати винним відповідача [PERSON] приниженні його честі, гідності та ділової репутації та стягнути на його користь 70 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач повністю підтримав подані до суду позовні заяві, вважає, що відповідач [PERSON], звертаючись із зверненнями до органів МВС України та до судових органів різних інстанції поширює щодо нього неправдиву інформацію, чим принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав. Пояснив, що дійсно звертався з відповідними зверненнями до правоохоронних органів але викладав інформацію, що відповідає дійсності. Вказував, що при написанні звернень із інформацією, зазначеною позивачем в поданих до суду позовних заявах, мав на меті захист своїх порушених прав. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, показання свідків, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] склалися неприязні стосунки. Спір між сторонами щодо приміщення за адресою м. Полтава, вул. Клінкерна, 1 є предметом розгляду господарського суду. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації» розяснив, що суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі. Як встановлено дослідженими доказами, господарським судом Полтавської області розглядалися справи № 19/22 за позовом Приватного підприємства ЮВЛеВ» до Виробничо-торгівельної фірми «Оріол ЛТД» про витребування майна із чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користування та розпорядженні приміщенням та виселення з приміщення (16-18), № № 19/186 за позовом Виробничо-торгівельної фірми «Оріол» до ВАТ «Дослідний завод», ПП «ЮВЛеВ» про визнання права власності (а.с. 6), а також № 8/70-9/180 за позовом Виробничо-торгівельної фірми «Оріол ЛТД» до ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про зобовязання відповідача зареєструвати за виробничо-торгівельною фірмою «Оріол ЛТД» приміщення та видати відповідне посвідчення (а.с. 68-69). Предметом розгляду зазначених справ був спір щодо приміщення по вул. Клінкерна, 1 (літер. Р-1) в м. Полтава. Саме в межах розгляду даних справ, відповідачем [PERSON] до господарського суду Полтавської області та судів інших інстанцій надсилалися заяви, апеляційної скарги та відзиви, в яких вказувалася інформація, зазначена позивачем [PERSON] в поданій до суду позовній заяві про захист честі та гідності. Аналогічна інформація була викладена відповідачем [PERSON] в зверненнях до органів МВС України в Полтавській області, які здійснювали перевірку викладених в заявах [PERSON] фактів в порядку, передбаченому КПК країни. Встановивши дані обставини, враховуючи, що інформація, яку позивач просить суд визнати недостовірною, була зазначена відповідачем у заявах, адресованих суду та органів міліції, в тому числі в процесуальних документах (позовних заявах, запереченнях, відзивах), суд приходить до висновку, що така інформація не може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, оскільки ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справах, які розглядалися господарським судом Полтавської області, а так само предметом апеляційного та іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди згідно зі ст. 23 ЦК України внаслідок порушення її прав. Оскільки в судовому засіданні не встановлено наявність порушення відповідачем [PERSON] прав позивача [PERSON], суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. При вирішенні справи судом також враховується, що звертаючись до суду з вимогами про захист гідності та честі, позивач [PERSON] фактично в судовому засіданні надавав пояснення з приводу наявності у нього прав на приміщення по вул. Клінкерна, 1 в м. Полтаві. При цьому суд виходить з того, що питання наявності чи відсутності у позивача прав на спірне приміщення було предметом судового розгляду справ господарським судом та не підлягає вирішенню шляхом предявлення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed