Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю „Брок-Енергія в особі Охтирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю „Брок-Енергія звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі є абонентами по споживанню теплової енергії, але не проводять в належному обсязі оплату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з жовтня 2008 року по лютий 2010 року включно виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання у сумі 2216,81 гривень. Тому просить стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 2216,81 гривень. 16.06.2010 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю „Брок-Енергія в особі Охтирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю „Брок-Енергія, заступник начальника Охтирського міськрайонного управління юстиції відділу державної виконавчої служби [PERSON], в якій зазначає, що почав проживати в [INFO] з 05.03.2010 року, до того часу в даній квартирі проживала родина [PERSON], яка користувалася комунальними послугами, в тому числі і послугами з теплопостачання, але не вносила плату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яку прохає стягнути з родини [PERSON], так як він до 05.03.2010 року не проживав у квартирі і не користувався послугами Товариства з обмеженою відповідальністю „Брок-Енергія, а отже і не має ніякого відношення до виниклої заборгованості з теплопостачання. Представник позивача та третьої особи за зустрічним позовом ТОВ „Брок- Енергія в особі Охтирської філії ТОВ „Брок-Енергія в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив стягувати борг з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку посилаючись на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а з [PERSON] 01.01.2006 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. [PERSON] в судовому засіданні позов ТОВ „Брок-Енергія в особі Охтирської філії ТОВ „Брок-Енергія не визнав та зазначив, що незважаючи на те, що він є власником згаданої вище квартири, однак тривалий час був позбавлений можливості користуватися своєю власністю і лише 03.03.2010 року за рішенням суду був вселений у свою квартиру [ADDRESS], про що мається акт державного виконавця, а сімя [PERSON] виселена, тому за період , що зазначений в позові борг не визнає, вважає, що даний борг має сплатити сімя [PERSON], з вини якої він і виник. Державний виконавець Гмиря М.А. в судовому засіданні зазначив, що 03.03.2010 року фактично були виконані виконавчі листи про виселення сімї [PERSON] із квартири № 37 по пров. Штагера в м. Охтирка і вселення [PERSON], про що складено акт державного виконавця. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, про слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи маються судові розписки та повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин, суд вважає за доцільне розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в справі доказів. Суд проаналізував матеріали справи, заслухавши думку сторін, як зявилися до суду, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини по наданню споживанню послуг з постачання теплової енергії. Встановлено, що власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.1995 року, є [PERSON], що підтверджується копією технічного паспорту на дану квартиру ( а.с.15). На нього відкрито особовий рахунок по сплаті послуг з постачання теплової енергії № 81830. Як встановлено в судовому засіданні, в період з жовтня 2008 року по лютий 2010 року нараховано борг за надані послуги з теплопостачання в сумі 2216, 81 гривен. В даний період договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води був укладений з [PERSON] ( а.с.40). З матеріалів справи вбачається, що з [PERSON] договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води був укладений 17.03.2010 року, з даного часу він проводить оплату за надані йому послуги з теплопостачання ( а.с.32,34). Згідно акту державного виконавця від 03.03.2010 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції [PERSON], на підставі судового рішення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Виселено з квартири [ADDRESS], а [PERSON] вселено в дану квартиру ( а.с. 58). Встановлено, що позивач надавав послуги з постачання теплової енергії, а відповідач [PERSON] їх отримував, що свідчить про існування договірних відносин між сторонами, як передбачено ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, яка береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 33 Правил надання населенню послуг з водо -, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497 споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений договором термін, оплачувати надані послуги. Судом встановлено, що нарахування оплати за теплоенергію здійснено згідно тарифів на теплопостачання, затверджених рішеннями виконкому Охтирської міської ради від 29.09.2008 року № 254, від 31.12.2008 року № 350 та від 31.12.2009 року № 301 відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а.с. 8-10) . Згідно довідки про нарахування оплати за теплоенергію за особовим рахунком 81830 відповідач [PERSON] не проводив в належному обсязі оплату за спожиту теплоенергію, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої за період з жовтня 2008 року по лютий 2010 року включно склав 2216,81 гривень (а.с. 4) . Суд вважає, що саме відповідач [PERSON] неналежним чином виконав зобов'язання, не сплачував за користування теплоенергією, чим порушив права позивача. Тому позов в частині стягнення з [PERSON] заборгованості підлягає задоволенню. Виходячи із принципів обєктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що позов в частині стягнення боргу за теплопостачання з відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає, так як встановлено, що [PERSON] в період виникнення зазначеного в позові боргу був позбавлений можливості користуватися квартирою № 37 по пров. Штагера, 3 в м. Охтирка з незалежних від нього причин, незважаючи на те, що є власником даної квартири. Вирішуючи позов щодо зустрічної вимоги [PERSON] суд приходить до висновку, що позивач не вправі звертатися з даною вимогою до суду в інтересах ТОВ „Брок-Енергія. Суд вважає, що в даному випадку не заслуговують на увагу доводи позивача, оскільки, законодавець не передбачає такий порядок вирішення даного спору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні зустрічного позову за необґрунтованістю вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 81 гривна. На підставі викладеного,

Outcome: partial