Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля в розмірі 8259 грн. 57 коп., 510 грн. 67 коп. - послуги за проведення автотоварознавчого дослідження, 24 грн. 26 коп. оплату телеграм для виклику [PERSON] для проведення експертизи, 250 грн. послуги за транспортування автомобіля з місця ДТП до місця стоянки, послуги такси 160 грн., 1500 грн. витрати на правову допомогу, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, та понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ - 2109, державний номерний знак [NUMBER], через порушення останнім правил дорожнього руху, 10.11.2009 року о 23 год. 00 хв., по проспекту Московському у м. Харкові вчинено дорожньо-транспортну пригоду, у результаті якої автомобілю, яким керував позивач ВАЗ 2103 94-47 ХАП були завдані технічні пошкодження. 20.11.2009 року інспектором ООМ ДТП та дізнання УДАІ ГУМВД України в Харківській області було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, в якій вказано, що ДТП сталося в результаті грубого порушення вимог п. 2.9-а, п. 10.1 ПДР України водієм [PERSON], що знаходився в стані алкогольного спяніння. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просивши суд їх задовольнити, посилаючись також на те, що в результаті дорожньо транспортної пригоди йому було завдано також моральну шкоду, яку позивач оцінює в сумі 5000 гривень. Компенсацію моральної шкоди позивач визначав виходячи з відповідних критеріїв фізичних та моральних, яке має тривалий характер; порушення звичайних життєвих стосунків з оточуючими, які виникли внаслідок стресу, повязаного з ДТП; хвилювання стосовно наслідків завданої шкоди; неможливість використовувати тривалий час належного позивачу транспортного засобу, крім того в автомобілі позивача знаходилася його дружина, яка отримала багаторазові забиття кінцівок, рану лобно-височної частини, синці. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. В судове засідання, призначене на 27.09.2010 року об 14 год. 00 хв. відповідачу була надіслана судова повістка, яка вручена особисто відповідачу, судова повістка була надіслана та вручена за адресою: [ADDRESS]. Судова повістка в судове засідання призначене на 27.10.2010 року об 14 год. 00 хв. також була надіслана відповідачу за вищевказаною адресою, проте на адресу суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти, відповідно до якої [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, сторони на інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У раз відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо особа за цією адресою більше не проживає. На підставі викладеного суд вважає, що відповідач по справі був повідомлений про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 10.11.2009 року о 23 год. 00 хв. в районі будинку № 64-а по проспекту Московському у м. Харкові відбулася дорожньо транспортна пригода за участю водіїв [PERSON] та [PERSON]. З постанови інспектора ООМ ДТП та дізнання УДАІ ГУМВД України в Харківській області від 20.11.2009 року вбачається, що 10.11.2009 року об 23 год. 00 хв. по проспекту Московському зі сторони вул. [PERSON] в напрямку площі Повстання, рухався автомобіль ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В районі будинку № 64-а по проспекту Московському у м. Харкові, водій [PERSON], при виконанні маневру розвороту, перед початком зміни напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, що виконував, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем, що рухався в попутному напрямку ВАЗ 2103, держаний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON]. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.12.2009 року встановлено, що [PERSON] близько 23 год. 00 хв. 10.11.2009 року, керуючи автомобілем ВАЗ 2109, державний номер 303-65, будучи в стані алкогольного спяніння в районі будинку № 64-а по проспекту Московському у м. Харкові при виконанні маневру розвороту не врахував дорожню обстановку, не переконався в безпеці даного маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21-03, державний номер 94-47 ХАП, що рухався в попутному напрямку та яким керував водій [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини вважаються встановленими в іншому судовому рішенні, якщо про це зазначено в мотивувальній чи резолютивній частинах цього рішення, і які не підлягають повторному доказуванню. З приводу на вишезазначене, суд вважає, що саме відповідач винен у вчиненні ДТП, тому що винесена судом постанова про адміністративне правопорушення відповідає обставинам дорожньо транспортної пригоди. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об′єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином суд вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу шкоду, завдану йому внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Автомобіль ВАЗ - 2103 державний номер 94-47 ХАП, якому завдані технічні пошкодження, як на час ДТП, так і на теперішній час, знаходиться у користуванні позивача [PERSON] на підставі доручення власника [PERSON], яким останній уповноважує позивача як керувати автомобілем, так і слідкувати за його технічним станом та проводити його ремонт. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 01.12.2009 року № 10586, розмір матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля ВАЗ 2103, державний номер 94-47 ХАП, становить 8259 грн. 57 коп. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, визначений у висновку експертного автотоварознавчого дослідження, встановлений виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля, яка у тому числі складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартості використаних при ремонті матеріалів, вартості складових, які підлягають заміні при ремонті. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження, суд вважає законним та обґрунтованим, оскільки ґрунтується на технічному огляді автомобіля, в ньому встановлені технічні пошкодження, які відповідають тим обставинам при яких було вчинене ДТП, проведенні необхідних розрахунків та на підставі спеціальної літератури та нормативних актів. Таким чином, при встановленні розміру завданої позивачу матеріальної шкоди 8259 грн. 27 коп., суд виходить з висновку експертного автотоварознавчого дослідження. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат позивача по оплаті проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 534 грн.93 коп. (510 грн.67 коп. оплата висновку експертного автотоварознавчого дослідження та 24 грн.26 коп. витрати по відправленню відповідачу телеграми про час та місце проведення автотоварознавчого дослідження) підлягають задоволенню, оскільки є фактичними витратами позивача, пов′язаними з завданою позивачу матеріальної шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Витрати позивача по оплаті висновку експертного автотоварознавця дослідження у розмірі 510 грн. 67 коп. підтверджуються квитанцією від 24.11.2009 року. Витрати позивача по відправленню телеграми підтверджуються фіскальним чеком від 20.11.2009 року. Також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 250 грн. витрати, понесені [PERSON] щодо транспортування пошкодженого автомобіля з місця ДТП до місця стоянки, що підтверджується квитанцією про сплату зазначеної суми від 20.11.2009 року та актом виконаних робіт від 20.11.2009, які знаходяться в матеріалах справи. Суд стягує з відповідача на користь позивача 160 грн. послуги ТОВ „Аіст-таксі затрати позивача щодо виїзду експерта, що підтверджується відповідними фіскальними чеками. Що стосується вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. До складу судових витрат відносяться витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України). Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги (ч.1.ст. 84 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Витрати на правову допомогу сплачену [PERSON]. адвокату [PERSON] у сумі 1500 грн. не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутня угода про надання юридичної допомоги, в якій повинно бути зазначено, яку саме правову допомогу та по якій справі було надано (складання позову, направлення запитів тощо). В матеріалах справи міститься квитанція № 000013 про сплату [PERSON] 1500 грн., в якій зазначено, що правова допомога надана саме по адміністративній справі. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 500 грн. виходячи з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов′язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що в результаті дорожньо транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, було пошкоджено майно позивача належний йому автомобіль, дружина позивача отримала легкі тілесні пошкодження. Таким чином, суд вважає, що з вини відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв′язку з пошкодженням його майна, змінився нормальний життєвий уклад позивача в результаті позбавлення позивача можливості користуватися транспортним засобом. При визначенні судом розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує обставини, викладені вище. Розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд оцінює в сумі 500 грн. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial