Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що внаслідок злочину, який був скоєний [PERSON], їй було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження з тривалим розладом здоров'я. Вироком Андрушівського районного суду від 12.02.2007 року [PERSON] засуджений до певного покарання та з нього на користь позивача стягнуто у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. В подальшому вказаний вирок було змінено ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 10.04.2007 року та з [PERSON] було стягнуто на користь позивача 18 000 грн. моральної шкоди. На виконання ухвали у цій частині 12.02.2007 року судом було видано виконавчий лист № 1-11, який був надісланий у встановленому порядку на виконання до ВДВС Андрушівського РУЮ для стягнення вказаної суми з засудженого за місцем його реєстрації. У ході стягнення коштів за виконавчим листом виявилося, що боржник є неплатоспроможним і майно, на яке можливо звернути стягнення у нього відсутнє, тому 29.04.2009 року постановою державного виконавця ВДВС Андрушівського РУЮ виконавчий лист було повернуто стягувачеві. Оскільки вказану моральну шкоду позивачеві заподіяно внаслідок злочину, то вона вважає, що за вказаних обставин, її повинна відшкодувати держава, а тому просить стягнути з відповідача на її користь 18 000 грн. моральної шкоди. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність за участю її представника. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 18000 грн.. Представник відповідача головного управління Державного казначейства України в Житомирській області направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги не визнає, посилаючись на відсутність в бюджеті України видатків на відшкодування шкоди в порядку ст. 1207 ЦК України, просив відмовити в задоволенні позову. Представник прокуратури Андрушівського району, який вступив у справу для захисту інтересів держави, також вважав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 12.02.2007 року [PERSON] було засуджено за ст. 286 ч.І КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України його було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки. Вироком суду частково задоволено вимоги потерпілої [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. (а.с.10-12). Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 10.04.2007 року вказаний вирок в частині вирішення цивільного позову було змінено та збільшено розмір відшкодування моральної шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] до 18 000 грн. (а.с.7-9). Згідно свідоцтва про шлюб позивач змінила прізвище в шлюбі з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 23). Постановою ВДВС Андрушівського РУЮ від 08.05.2007 року було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 1-11 про стягнення моральної шкоди з [PERSON] на користь позивача. 28.04.2009 року ВДВС Андрушівського РУЮ складено акт про відсутність будь- якого майна / рухомого, нерухомого/ у боржника [PERSON], на яке можливо б було звернути стягнення (а.с.14). 29.04.2009 року постановою державного виконавця Солопія П.В. виконавчий документ було повернуто стягувачеві. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 07.05.2007 року до ВДВС надійшов виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]С моральної шкоди в розмірі 18000 грн. Боржник не працював, проведеними діями було встановлено відсутність будь-якого майна у нього на яке можливо звернути стягнення. 15.02.2008 року він сплатив лише 500 грн. Постановою від 29.04.2009 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві. Виконавчий документ повторно може бути пред"явлений для виконання в строк до 29.04.2012 року, однак повторно на виконання виконавчий лист не надходив. Свідок [PERSON] пояснив, що йому відомо про те, що він зобовязаний сплатити позивачу 18 000 грн. моральної шкод однак таких коштів у нього немає. В 2008 році він сплатив [PERSON] 500 грн. В даний час він заробляє тимчасовими заробітками і отримує невелику зарплату. На його пропозицію позивачу [PERSON] сплачувати моральну шкоду частинами вона відмовилася. Як вбачається із пояснень [PERSON] він пропонував сплачувати кошти позивачу частинами та вона відмовилася, крім того, боржник сплатив 500 грн. на відшкодування завданої ним моральної шкоди, що підтверджується копією платіжного доручення № 27 від 15.02.200 року. Крім того, виконавчий лист може бути повторно предявлений для виконання в строк до 29.04.2012 року, що не позбавляє позивача можливості повторно предявити виконавчий лист для виконання та, враховуючи пояснення [PERSON], отримувати з нього вказані кошти. Так, статтею 1207 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю внаслідок злочину, відшкодовується потерпілому або особам, визначеним ст.1200 цього Кодексу, державою, якщо не встановлен особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Однак також у ст. 1207 ЦК України міститься вказівка про те, що умови та порядок такого відшкодування встановлюються законом. Вказані положення відповідають ст. 95 Конституції України, зі змісту якої випливає, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, у тому числі і на виконання спеціальних законів, визначаються виключно законом про Державний бюджет України. На момент розгляду справи у суді спеціальний закон, який встановлював би та регулював умови та порядок відшкодування вищезазначеної шкоди, в Україні відсутній, а Законами У країн про державний бюджет України на відповідні роки, починаючи з моменту заподіяння позивачці внаслідок злочину шкоди, та до теперішнього часу, видатки держави на відшкодування вказаної шкоди також не передбачалися. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні правові підстави для відшкодування державою шкоди, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed