Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на квартиру. Посилаються на те, що вони з 2002 року проживають однією сімєю, але офіційно шлюб зареєстрували 17 листопада 2007 року. До 2003 року вони проживали у [INFO] Приморського краю Російської Федерації. У 2003 році донька позивача [PERSON] - [PERSON], яка на той час вже проживала у м.Новодністровськ, у телефонних розмовах неодноразово пропонувала їм продати свій дім і переїхати на постійне місце проживання у м. Новодністровськ, де можна придбати квартиру. 10 серпня 2003 року, за запрошенням [PERSON] вони приїхали в м.Новодністровськ Чернівецької області, де їм дуже сподобалось і вони вирішили переїхати до м.Новодністровськ, на постійне місце проживання. При цьому, домовилися з відповідачкою, що вона знайде для них однокімнатну квартиру, яку б вони могли придбати. Одночасно було обумовлено, що кошти на купівлю квартири вони привезуть особисто або вишлють переказом. Після їхнього повернення до с.Жарикове, десь 10 вересня 2003 року, відповідачка зателефонувала їм і сказала, що знайшла квартиру, яка відповідає їх побажанням, і що їм необхідно термінове вислали їй кошти в сумі 2900 доларів США, для придбання для них цієї квартири, при цьому, вона пояснила, що така терміновість викликана тим, що продавець квартири виїжджає та бажає продати квартиру терміново. Відповідачка також повідомила їм, що вартість квартири становить 2700 доларів США і ще 200 доларів США необхідно для оплати оформлення договору купівлі- продажу. На той момент у них необхідної суми коштів не було і вони домовилися з відповідачкою про те, що вона сама знайде необхідну суму коштів, придбає для них квартиру, уклавши договір купівлі-продажу на їх користь, тобто на користь третіх осіб, а вони в свою чергу зобовязалися вислати їй витрачені кошти поштовим переказом. Зібравши необхідну суму коштів, позивач [PERSON] по приходному касовому ордеру №05 від 15.10.2003 року вислав через КБ «Промсоцбанк» (смт.Погранічноє Приморського краю Російської Федерації) на імя [PERSON] 990 доларів США, а позивач [PERSON], через цей же банк в той самий день по приходному касовому ордеру № 04 вислала на імя відповідачки ще 2000 доларів США, в тому числі 90 доларів США в якості винагороди відповідачці за її допомогу. Через деякий час [PERSON] телефоном повідомила, що придбала для них однокімнатну квартиру за суму, що дорівнює 2700 доларам США, і що отримала від них переказ коштів - 2990 доларів США. 30 травня 2004 року вони продали будинок в с.Жарикове і у червні 2004 року переїхали до міста Новодністровськ. Відповідачка показала їм придбану для них квартиру № 11 в буд. № 12 мікрорайон "Діброва" в м.Новодністровськ та віддала ключі від замка вхідних дверей, і вони стали проживати у квартирі. Договір купівлі-продажу квартири залишався у відповідачки, оскільки вона сказала, що він їй потрібний для того, щоб вона допомогла їм в оформленні реєстрації та інших необхідних формальних процедур. Вони розпочали ремонт у квартирі, придбали обладнання для газового опалення. Під час замовлення і виготовлення проекту газового опалення їм стало відомо, що договір купівлі-продажу квартири оформлений не на їх імя, а на імя відповідачки, на що вона повідомила, що оформити договір купівлі-продажу відразу на їх імя не вийшло, що згодом переоформить право власності на квартиру на їх імя. Вони повірили відповідачці, оскільки даний договір не був на той час зареєстрований в БТІ, тобто відповідачка не піддала державній реєстрації своє право власності. Договір з ДП «Укргаземережі» ДК «Газ України» на газопостачання, після встановлення газового опалення -10 листопада 2004 року позивач [PERSON] оформив на своє імя. Ще тривалий час вони були зайняті ремонтом, вирішенням питань, повязаних з оформленням громадянства України, ще раз їздили в с.Жариково, для оформлення виписки з попереднього місця проживання в Російській Федерації. 22 липня 2005 року вони отримали тимчасову реєстрацію за адресою місця проживання відповідачки, яка пояснила їм, що це повязано з тим, що вони на той час ще були громадянами [PERSON]. Відповідно 02 грудня 2005 року та 16 грудня 2005 року вони отримали паспорта громадян України та 25 грудня 2005 року зареєструвалися у спірній квартирі. З того часу, вони неодноразово просили відповідачку провести переоформлення права власності на придбану квартиру на їх імя, але вона весь час під різними приводами відкладала переоформлення, хоча і постійно підтверджувала, що здійснить таке переоформлення. У кінці грудня 2006 року, після 20-го числа вони вирішили переоформити на своє імя абонентські книжки на оплату комунальних послуг, звернулися до відповідачки і почали наполягати на негайному переоформленні права власності на квартиру на їх імя, на що відповідачка погодилася, але за умови оплати ними всіх витрат повязаних з переоформленням, і коли 29 грудня 2006 року вони прийшли до нотаріуса, щоб здійснити дане переоформлення, відповідачка зажадала, щоб вони включили у число співвласників квартири її чоловіка [PERSON], з чим вони не погодилися і відповідачка відмовилась переоформляти на їх імя квартиру, почала погрожувати їм виселенням. Саме в цей день був зареєстрований договір купівлі-продажу в БТІ. Зрозумівши, що відповідачка їх обманула, вони звернулися з заявою про допомогу до Новодністровської міської ради. 24 січня 2007 року відповідачка була запрошена на засідання депутатської комісії з питань житлово-комунального господарства і комісія підтримала їх законні вимоги на право власності на житло та вказала відповідачці на безпідставність її претензій на вказану квартиру, та рекомендувала їм у разі відмові відповідачки, звернутися до суду. Вважають, що відповідачка незаконно заволоділа квартирою № 11 в буд. 12 мікрорайон "Діброва" в м. Новодністровськ, яку придбала для них відповідно до угоди між ними і нею, та ринкова вартість якої становить 105580,00 грн. Також, внаслідок незаконних дій відповідачки їм завдано матеріальну шкоду, яка полягає у додаткових витратах, які вони понесли в звязку з тим, що намагались повернути квартиру у свою власність, а зокрема, це витрати: на оплату послуг по оцінки квартири в сумі 250,00 грн., на оплату послуг нотаріуса по оформленню довіреності на представництво їх інтересів в суді в сумі 150,00 грн. Відповідачка піддала державній реєстрації своє право власності на квартиру і відмовилася переоформляти на них квартиру 29 грудня 2006 року, тобто порушення і оспорювання відповідачкою їх фактичного права власності на придбану для них квартири відбулося також 29 грудня 2006 року. Відповідно, строк позовної давності ними не пропущений. Просять визнати їх, позивачів: [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»[ADDRESS]; зобов»язати третю особу КП «Новодністровське бюро технічної інвентаризації» здійснити за ними державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»[ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму витрат понесених нею: на оплату послуг по оцінці квартири в сумі 250 грн. та судових витрат, а також на користь [PERSON] суму понесених ним на оплату послуг нотаріуса по оформленню довіреності на представництво їх інтересів в суді в сумі 150 грн. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON], та їх представник [PERSON] посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, повністю підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги повністю не визнала та суду пояснила, що 14 вересня 2003 року, згідно договору купівлі-продажу вона набула права власності на однокімнатну квартиру №11 в будинку №12 мікрорайон «Діброва» м.Новодністровськ Чернівецької області. Вказану квартиру вона купила у [PERSON] 15 жовтня 2003 року її батько [PERSON] та його співмешканка [PERSON], які на той час проживали в РФ вислали їй 2990 доларів США для придбання їм квартири в м.Новодністровськ Чернівецької області, однак за вказані кошти вона квартиру не придбала, а коли в червні 2004 року [PERSON] та [PERSON] переїхали на постійне місце проживання із РФ у м. Новодністровськ, то вона зустріла їх та поселила у квартиру, яку вона придбала раніше. З її дозволу [PERSON] та [PERSON] проживали у вказаній квартирі, при цьому оплачували комунальні послуги та здійснювали поточний ремонт. В грудні 2005 року з її дозволу відповідачі зареєструвалися у вказаній квартирі, а через рік стали вимагати, щоб вона переоформила придбану нею квартиру на них, проте вона відмовила їм. Згідна повернути їм кошти в сумі 2990 доларів США, які вони перерахували їх у жовтні 2003 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та повністю підтримав пояснення [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дав пояснення, що восени 2003 року він за 2700 доларів США продав [PERSON] однокімнатну квартиру, яка знаходиться в м.Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»[ADDRESS], яку вона оформила на себе. Через деякий час до нього підходили батьки [PERSON] та говорили, що вона не бажає переоформити на них квартиру, яку вона придбала у нього. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дав суду пояснення, що він є членом комісії з питань житла Новодністровської міської ради. [PERSON] та [PERSON] зверталися до комісії з питань житла з проханням посприяти у тому, щоб [PERSON] переоформила на них придбану нею квартиру, про те [PERSON] відмовилась від переоформлення. Зі слів [PERSON] та [PERSON] йому стало відомо, що [PERSON] за їхні кошти придбала дану квартиру. Він та інші члени комісії пропонували їм в добровільному порядку вирішити даний спір, але цього ними зроблено не було, при цьому [PERSON] пропонувала повернути їм вказану суму грошей. Аналогічні пояснення в судовому засіданні дав свідок [PERSON] Судом встановлено, що 14 вересня 2003 року [PERSON], згідно договору купівлі-продажу набула права власності на однокімнатну квартиру №11 в будинку №12 мікрорайон «Діброва» м.Новодні-стровськ Чернівецької області, яку вона придбала у [PERSON] за власні кошти. 15 жовтня 2003 року [PERSON] та [PERSON] поштовим переказом переслали 2990 доларів США [PERSON] для придбання їм квартири в м.Новодністровськ Чернівецької області, однак [PERSON] по приїзду позивачів у м.Новодністровськ поселила їх у придбану нею раніше квартиру, а кошти відповідно залишились у неї. У грудні 2006 року позивачі запропонували [PERSON] переоформити вказану квартиру на них, проте вона їм відмовила. Посилання позивачів на те, що між ними та [PERSON] була усна домовленість, що вона придбає для них квартиру в м.Новодністровськ не підтверджені в судовому засіданні доказами, так як квартира придбана [PERSON] на місяць раніше, ніж позивачами було здійснено їй переказ коштів для придбання квартири. Крім цього, позивачі не надали доказів, що вказані кошти були перераховані [PERSON] саме для придбання квартири в м.Новодністровськ. З червня 2004 року до грудня 2006 року позивачі проживаючи в квартирі [PERSON], не вимагали переоформлення на них права власності на квартиру та визнання договору купівлі-продажу спірної квартири недійсним. Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, показаннями сторін по справі та свідків, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. На підставі ст.ст.86, 128, 224, 227 ЦК Української РСР та

Outcome: dismissed