Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивач 07 квітня 2010 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до Територіальної громади в особі [PERSON] міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 15 березня 2007 року йому та його матері [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. 08 січня 2009 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаної квартири. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом вказаного спадкового майна, як рідний син померлої є він - [PERSON], який у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався, однак прийняв спадщину фактично, тому як постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем в спірній квартирі на час відкриття спадщини та фактично вступив в управління спадковим майном. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину він позбавлений можливості, оскільки, на теперішній час фактично відсутнє підтвердження того, що померла [PERSON] є його матірю, тому як в свідоцтві про смерть останньої прізвище, імя та по батькові записані як «Севастьяненко Настасія Андріївна», що не співпадає з тими даними, які зазначені в свідоцтві про народження позивача, а саме - «Севостяненко Анастасія Андріївна». Таким чином, він змушений був звернутися до суду та просить встановити факт родинних відносин між ним, та [PERSON], померлою 08 січня 2009 року, а саме, що [PERSON] є його рідною матірю, а також визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 08 січня 2009 року. В судовому засіданні позивач - [PERSON], позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача - Територіальної громади в особі [PERSON] міської ради, за довіреністю [PERSON], позовні вимоги не визнав проти їх задоволення заперечував. Третя особа - [PERSON] дніпропетровська державна нотаріальна контора, в судове засідання не зявилась. Про день, місце-та час проведення судового засідання сповіщена належним чином. До суду надіслали письмову заяву, в якій просили розгляд справи провести за відсутності їх представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 березня 2007 року Управлінням житлового господарства [PERSON] міської ради, квартира [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. Право власності на зазначену квартиру зареєстроване за ними в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 березня 2007 року та згідно технічного паспорту Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», виготовленого станом на 13 листопада 2009 року, частка кожного зі співвласників становить по 1/2 'частині квартири (а.с.10, зворот а.с.10, 14-17). 08 січня 2009 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей [PERSON] реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції 26 січня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №824 (а.с.13). Відповідно після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В свою чергу, згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно статті 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, другий з подружжя та батьки. Таким чином, вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом вказаного спадкового майна після смерті [PERSON] є рідний син померлої - [PERSON]. Однак, як слідує з матеріалів справи, на теперішній час маються розбіжності в написанні прізвища, імені та по батькові [PERSON], оскільки згідно свідоцтва про смерть останньої її прізвище, ім'я та по батькові записані як «Севастьяненко Настасія Андріївна», що не співпадає з тими даними, які зазначені в свідоцтві про народження позивача, а саме - «Севостяненко Анастасія Андріївна», що фактично призводить до відсутності підтвердження того, що [PERSON], померла 08 січня 2009 року, є матірю [PERSON]. Між тим, доказами того факту, що [PERSON] дійсно є матір'ю [PERSON] є наступне: згідно довідки за №655 виданої КЖЕП №34 в тому що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою [INFO], та разом з ним проживала та була зареєстрована по день своєї смерті, 08 січня 2009 року, його матір - «Севастьяненко Анастасия Андреевна» (рос.) (а.с.8); свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 березня 2007 року Управлінням житлового господарства [PERSON] міської ради, згідно якого одним із співвласників квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.10); свідоцтва про смерть серії 1-КИ №268690 виданого [PERSON] реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції 26 січня 2009 року на імя померлої 08 січня 2009 року [PERSON] (а.с.13). Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як слідує з довідки Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори за №1436 від 02 липня 2010 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.21). Разом з тим, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 08 січня 2009 року, оскільки відповідно до діючого законодавства позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, має звернутися до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Однак, вбачається, що він до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину не звертався, в цьому йому не було відмовлено, а отже його право на нотаріальне оформлення спадщини не порушувалось та ніким не оспорюється, внаслідок чого не потребує захисту. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин між ним, га [PERSON], померлою 08 січня 2009 року, а в задоволенні позовних вимог в іншій частині належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial