Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до відповідача посилаючись на те, що 19.10.2003 року померла її тітка [PERSON], яка проживала у с. Кухарі (Банківського району Київської області. За життя вона склала заповіт на користь позивачки. Заповіт посвідчення Кухарською сільською радою 24.05.2001 року за реєстром №21. Після смерті тітки постало питання про оформлення спадщини. На день її смерті залишилось спадкове майно: право на земельну частку (пай) в КСП «Перемога», що належало [PERSON] та жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Кухарі по вул.. Заріччя, 18 Іванківського району Київської області та належав [PERSON] ( співмешканцю тітки), який помер 24.10.1998 року, спадщину після якого [PERSON] прийняла, але не оформила у встановленому законом порядку. Відповідно до ЦК України 1963 року особи, які проживали однією сімєю не менше 5 років до відкриття спадщини не входили в коло спадкоємців за законом, а заповіт [PERSON] не залишив, тому після його смерті нотаріальною конторою тітці було розяснено, що оформити спадщину на її імя неможливо. Спадкоємців, передбачених ЦК України 1963 року у [PERSON] не було. Єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину шляхом спільного проживання в спадковому будинку після смерті [PERSON] була [PERSON], яка проживала однією сім'єю та вела спільне господарство із спадкодавцем з 1949 року по день його смерті. Спадщину після [PERSON] позивачка прийняла, вступивши в управління спадковим майном. 02.07.2010 року в Іванківській районній нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) ( спадкова справа № 297 за 2010 рік). 04.09.2010 року позивачка звернулася в Іванківську районну державну нотаріальну контору з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок. У видачі такого свідоцтва їй було відмовлено, оскільки, по-перше, не встановлено факту спільного проживання [PERSON] із [PERSON] однією сімєю більше 5 років, по-друге, не предявлено правовстановлюючого документа на спадковий будинок. У 1940 році [PERSON] побудував жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Кухарі по вул. Заріччя, 18 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння він побудував за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на житло є довідки Кухарської сільської ради (виписка з по господарської книги № 3, особовий рахунок № 190 та виписка з земельно-кадастрової книги). Встановлення факту проживання однією сімєю необхідне позивачці для оформлення її спадкових прав. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до набрання чинності ЦК України 2004 року, і не була ніким прийнята із спадкоємців, визначених ЦК України 1963 року та не була визнана відумерлої. Тому відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до даної справи слід застосувати правила книги 6 ЦК України. За ст. 1264 ЦК [PERSON] була спадкоємцем 4 черги. Оскільки спадкоємців ближчого ступеня спорідненості у [PERSON] немає, позивачка вважає, що має право на спадковий будинок. Позивачка, яка просить встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю більше 5 років з час відкриття спадщини та визнати право власності на спадкове майно. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав. Допитані у попередньому судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], показали суду, що вони були є сусідами [PERSON] та [PERSON]. Все життя вони прожили разом - відразу після війни. [PERSON] був інвалідом. У них був спільний син, але давно помер, дітей у нього не було. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши докази надані позивачкою, приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого s доказами. jy судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] з 1949 року проживала із [PERSON] однією сімєю в с. Кухарі, мали сина, який рано загинув, шлюб офіційно не оформили, більше дітей не мали. Відсутність встановленого факту проживання їх однією сімєю більше 5 років на час відкриття спадщини заважає позивачці (як спадкоємиці за заповітом після смерті [PERSON] оформити належним чином спадщину. Факт наявності спадкового майна (жилого домоволодіння, розташованого у с. Кухарі Іванківського району Київської області по вул. Заріччя, 18 також підтверджений у судовому засіданні сторонами та свідками, а також документами: технічним паспортом довідками сільської ради, з яких вбачається, що цей будинок був збудований [PERSON] у 1940 році і під цей будинок була надана йому земельна ділянка для його будівництва та обслуговування. Жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Кухарі по вул.. Заріччя, » 18 Іванківського району Київської області та належав [PERSON] ( співмешканцю тітки), який помер 24.10.1998 року, спадщину після якого [PERSON] прийняла, але не оформила у встановленому законом порядку. Відповідно до ЦК України 1963 року особи, які проживали однією сімєю не менше 5 років до відкриття спадщини не входили в коло спадкоємців за законом, а заповіт [PERSON] не залишив, тому після його смерті нотаріальною конторою тітці було розяснено, що оформити спадщину на її імя неможливо. Спадкоємців, передбачених ЦК України 1963 року у [PERSON] не було. Єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину шляхом спільного проживання в спадковому будинку після смерті [PERSON] була [PERSON], яка проживала однією сімєю та вела спільне господарство із спадкодавцем з 1949 року по день його смерті. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до набрання чинності ЦК України 2004 року, і не була ніким прийнята із спадкоємців, визначених ЦК України 1963 року та не була визнана відмерлою. Тому відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до даної справи слід застосувати правила книги 6 ЦК України. За ст.. 1264 ЦК [PERSON] була* спадкоємцем 4 черги. В даному випадку позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19.10.2003 року. Документів на право власності на будинок не було оформлено, у звязку з чим позивачка, як спадкоємиця, не може оформити на спадкові будинки відповідне свідоцтво. На даний час ніхто, крім позивачки, на цей будинок не претендує. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачка вступила у управління спадковим майно, тобто прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». Задовольняючи позов суд виходить з наведеного вище та визнання відповідачем позову, яке не зачіпає нічиїх прав. На підставі наведеного, ст. 1223, 1258,1264,1268,1269,1270.1298 ЦК України,

Outcome: approved