Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

[PERSON] в грудні 2009 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту свого сина [PERSON], померлого 09 січня 2008року. 03 листопада 2007 року відповідно до заповіту за життя син [PERSON]Л заповів відповідачу [PERSON] належну йому частину квартири. Оскільки син тяжко хворів, знаходився на диспансерному обліку у «Криворізькому протитуберкульозному диспансері №2» де проходив лікування з 20 березня 2006 року по 7 грудня 2006 року, з 5 січня 2007 року по 18 червня 2007 року, з 17 листопада 2007 року по день смерті 9 січня 2009року, в наслідок легенево - серцевої недостатності. Крім цього 18 червня 2007 року його було достроково виписано у зв»язку з порушенням режиму лікування за вживання наркотичних засобів. Фактично його син [PERSON] склав заповіт за півтора місяця до смерті, тоді як наслідки наркоманії та вплив хвороби фактично виключили у нього можливість керувати своїми діями та усвідомлювати наслідки таких дій при складанні заповіту. Крім цього у взаємних стосунках за життя син був неадекватний, збуджений, неврівноважений, відбував покарання в місцях позбавлення волі, після чого захворів на тяжку форму туберкульозу. У судовому засіданні позивач, його представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнала, вказуючи, що працює медичною сестрою у «Криворізькому протитуберкульозному диспансері» де [PERSON] проходив лікування, а також з останнім співмешкала. На протязі усього часу лікування та сумісного життя та при складанні заповіту він усвідомлював свої дії та міг ними керувати. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час, день та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON] всебічно з'ясувавши обставини та підтвердження їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що спірний заповіт [PERSON] був посвідчений 03.11.2007 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу по реєстру №3886. [PERSON] зроблено розпорядження, що на випадок смерті належну йому частину квартири [ADDRESS], заповідано [PERSON] (а.с.24). [PERSON] помер 09.01.2008року (а.с.22). Також встановлено, що [PERSON] знаходився на диспансерному обліку у «Криворізькому протитуберкульозному диспансері №2» де проходив лікування з 20 березня 2006 року по 7 грудня 2006 року, з 5 січня 2007 року по 18 червня 2007 року, з 17 листопада 2007 року по день смерті 9 січня 2009року, в наслідок тубінтоксікації, легенево - серцевої недостатності. Крім цього 18 червня 2007 року його було достроково виписано у зв»язку з порушенням режиму лікування за вживання наркотичних засобів (а.с.11 -21). Ухвалою суду від 27.10.2009року була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза. Відповідно до акту №11 амбулаторної (посмертної") судово-психіатричної експертизи від 04.02.2009 року [PERSON], в момент складання заповіту 03.11.2007 року страждав психічними розладами не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними в наслідок сумісної інтоксікаціі туберкульозної та наркотичної, про що свідчать записи в амбулаторній картки хворого в момент лікування з 05.01.2007 року по 18.06.2007року та 07.11.2007 року по 09.01.2008року в наслідок вживання наркотичних препаратів, на розмови не реагував, знаходився у важкому стані свідомість сплутана. Також вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків [PERSON], сусіда позивача, який часто в під»їзді зустрічався з померлим при цьому останній поводив себе неадекватно, знаходячись під впливом наркотичних засобів, просив гроші і коли йому відмовляли то намагався рвати на собі одяг. [PERSON] пояснила, що є співмешканкою позивача, що померлий вживав наркотичні засоби у зв»язку з чим відбулися зміни у його поведінці а саме, з квартири виносив продукти харчування, речі. Після лікування в Криворізькому протитуберкульозному диспансері продовжував вживати наркотики та вимагав документи на квартиру. Також з його боку були намагання на самогубство, розмовляв з собою на одинці. В силу ст.1233, ст.1234 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Таким чином, з урахуванням висновку №11 амбулаторної (посмертної) судово-психіатричної експертизи від 04.02.2009 року, поясненнями свідків, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, а судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення вимог ст.203 ЦК України не мав необхідний обсяг цивільної дієздатності для складення заповіту, тому відповідно до ч.І ст.1257 ЦК України, щодо складання заповіту особою, яка не мала на це право, позов підлягає задоволенню і заповіт судом визнається недійсним з під став його нікчемності.

Outcome: approved