overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

[PERSON] 26 серпня 2010 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту родинних відносин. В своїй заяві посилалася на те, що зверталася до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради для оформлення статусу згідно зі ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», але було виявлено розбіжності в її році народження. Зокрема, згідно паспорту заявник народилася в 1928 році. А в свідоцтві про одруження вказано 1926 рік народження. Просила суд встановити факт того, що вона є дружиною [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник заявника повністю підтримала подану до суду заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків та дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] згідно паспорту громадянина України народилася [INFO], уродженець [INFO]. Також встановлено, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] 29 грудня 1944 року уклала шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано В-Рудківською сільською радою Диканського району, актовий запис № 3. В свідоцтві про одруження рік народження заявниці [PERSON] зазначено 1926. Згідно повідомлення відділу реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції книги актових записів про народження за 1928 рік передані до Полтавського державного архіву. Відповідно до повідомлення Державного архіву Полтавської області у книгах реєстрації актових записів про народження по Великорудківській сільраді Диканського району Полтавського округу за 1925-1926, 1928 роки, які надійшли на зберігання до держархіву області, актових записів про народження [PERSON] не виявлено. Одночасно повідомлено, що актові записи про народження збереглися частково. Також встановлено, що [PERSON] помер 29 червня 2010 року. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що факт того, що заявник [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], [INFO], який помер 29 червня 2010 року підтверджується дослідженими по справі доказами. Вказаний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], [INFO], який помер 29 червня 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Іванкіної) В.О. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №563, мотивуючи тим, що з весни 2009 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що сімейні відносини не склались із-за відсутності взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.10.2006 року, від шлюбу мають доньку [PERSON]. [INFO], що підтверджено повторним свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №231607 від 02.07.2010 року. Сторони з весни 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що сімейні відносини не склались із-за відсутності взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. [PERSON] залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивачка звернулась з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 05.08.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Це їхній перший шлюб. Від даного шлюбу 13.02.2007 року у них народилась донька Ольга. З самого початку спільного життя відносини між ними склалися нормальні, але останній час вони перестали розуміти один одного,не знаходять порозуміння, що постійно супроводжується суперечками, подружні відносини припинили, майнового спору не мають. Проста шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача.. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. просила позов задоволити, неповнолітню дитину залишити проживати з нею.. Відповідач надав заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, просив позов задоволити. Виходячи з наведеного, суд. вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що: Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 012792 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006 року. В даний час між сторонами склалися особисті неприязнені відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення сторони не згідні, а тому збереження сім'ї в даній ситуації не представляється за можливе. Суд, вважає, що за згодою сторін неповнолітню дитину залишити проживати з позивачкою. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа. Яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка питання про зміну прізвища в судовому засідання не ставила

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом вказавши, що вступила в шлюб з відповідачем [PERSON] 12 лютого 2010 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом №25. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що сімя з відповідачем фактично розпалась, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в добровільному порядку відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, у звязку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивачка в попереднє судове засідання не зявилась. Відповідач також, в попереднє судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На утриманні у відповідача немає інших осіб, на користь третіх осіб стягнення не проводяться. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.2 ст. 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 3-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом вказавши, що вступила в шлюб з відповідачем [PERSON] 12 лютого 2010 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом №25. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що сімя з відповідачем фактично розпалась, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в добровільному порядку відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, у звязку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі % частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивачка в попереднє судове засідання не зявилась. Відповідач також, в попереднє судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦГЖ України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦГЖ України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На утриманні у відповідача немає інших осіб, на користь третіх осіб стягнення не проводяться. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.2 ст. 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦГЖ України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 3-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, що мешкає у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 1398грн. 54коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідач не робив оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на 01.12.2008р. по 30.04.2010р. утворилася заборгованість у сумі 1398грн.54коп. , що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідач дотепер не погасив заборгованість, що числиться за ним, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 30.04.2010р. у сумі 1398грн. 54коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 51грн. та ІТЗ 30грн. покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача 1398грн 54коп. , заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно. У відповідності до ст. 168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності на підставі наявних матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 30.04.2010р. у нього існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.12.2008р. по 30.04.2010р. в сумі 1398грн. 54коп., що підтверджується копією рахунка. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідач ухиляється від їх виконання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 1398грн 54коп. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ-30грн. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,224-228 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, що мешкає у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 1395грн. 38коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідач не робив оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на 01.06.2007р. по 30.04.2010р. утворилася заборгованість у сумі 1395грн. 38коп. , що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачка дотепер не погасила заборгованість, що числиться за нею, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 30.04.2010р. у сумі 1395грн. 38коп. при цьому за період з 01.06.2007р. по 30.04.2010р. заборгованість становить 1395грн. 38коп. поновивши строк позовної давності. Витрати по оплаті держмита в сумі 51грн. та ІТЗ 30грн. покласти на відповідачку. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачки 1395грн 38коп.. Відповідачка позов визнала, несплату боргу пояснила тяжким матеріальним становищем в родині. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідачка [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 30.04.2010р. у неї існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.06.2007р. по 30.04.2010р. в сумі 1395грн. 38грн., що підтверджується копією рахунка. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачка ухиляється від їх виконання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 1395грн 38коп. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ-30грн. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, що мешкають у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 8390грн. 30коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.04.2001р. по 30.04.2010р. утворилася заборгованість у сумі 8390грн. 30коп., при цьому за період з 01.05.2007р. по 30.04.2010р. заборгованість становить 8390грн. 30коп. що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасили заборгованість, що числиться за ними, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 30.04.2010р. у сумі 8390грн. 30коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 83,90грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів 8390грн. 30коп. Відповідачі позов визнали, несплату заборгованості тяжким матеріальним становищем в родині. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідачка [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 30.04.2010р. у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.04.2001р. по 30.04.2010р. в сумі 8390грн. 30коп., що підтверджується копією рахунка. Члени родини наймача також несуть відповідальність по заборгованості в солідарному порядку. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 8390грн. 30коп. з урахуванням поновлення строку позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 83,90 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,267, 526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, що мешкають у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 4024грн. 53коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.06.2008р. по 30.04.2010р. утворилася заборгованість у сумі 4024грн. 53коп. , що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасили заборгованість, що числиться за ними, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 30.04.2010р. у сумі 4024грн. 53коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 51грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів 4024грн 53коп., заявив клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі заперечень проти позову не надали, у судове засідання не з»явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 30.04.2010р. у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.06.2008р. по 30.04.2010р. в сумі 4024грн. 53коп., що підтверджується копією рахунка. Члени родини наймача також несуть відповідальність по заборгованості в солідарному порядку. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 4024грн. 53коп. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,224-228 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved