Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області, в якому зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом II групи. Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він, як інвалід II групи, внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю. Згідно із ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір його пенсії, як інваліда II групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, має виплачуватись в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Розмір призначеної та виплачуваної йому державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоровю, не відповідає зазначеним вище розмірам, встановленим цим Законом. Позивач 31 травня 2010 року, звертався із заявою до Управління ПФУ з проханням провести перерахунок розміру йому пенсії відповідно до розмірів, визначених у ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак листом від 14 червня 2010 року № 185/84-01 йому було відмовлено в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що пенсія йому призначена у розмірі, передбаченому законодавством. Відмову відповідача позивач вважає безпідставною, а його дії протиправними. Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до першої категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи та у звязку з втратою годувальника. Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне життя і здоровя, довкілля та на відшкодування завданої у разі порушення цього права шкоди. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсії і компенсацій особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає, що пенсії особам, віднесеним до вказаної категорії виплачуються у порядку, передбаченому ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно до розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що зазначена стаття доповнена частиною 3 Законом України від 25 березня 2005 року № 2505, тоді як частина 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінена Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108-15. Частина 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим, зокрема по другій групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно частиною 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкод\', заподіяну здоровю, особам, у тому числі віднесеним до другої категорії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Стаття 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про несення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-У, який набрав чинності з січня 2008 року, був затверджений прожитковий мінімум на 2008 рік на одну особу, яка втратила працездатність з 01 січня - 470 грн. 00 коп., з 01 квітня - 481 грн. 00 коп., 01 липня - 482 грн. 00 коп., 01 жовтня - 498 грн. 00 коп. Стаття 54 Закону; України «Про державний бюджет України на 2009 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 26 грудня 2008 року № 835-УІ, що набрав чинності з січня 2009 року, був затверджений прожитковий мінімум на 2009 рік на одну особу, яка втратила працездатність з 01 січня - 498 грн. 00 коп., з 01 липня - 544 грн. 00 коп., з 01 листопада - 573 грн. 00 коп. Таким чином, позивач вважає, що його, як інваліду другої групи, постраждало! внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із прожиткового мінімуму. З урахуванням уточнення позовних вимог просить зобовязати управління Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 28 травня 2010 року йому перерахунок основної пенсії відповідно до ч.4 ст.54, ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та доплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат. Зобовязати управління Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 07 липня 2007 року йому перерахунок додаткової.пенсії відповідно до ст.50, ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та доплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнений позов підтримав, дав суду пояснення аналогічні викладеному вище, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в місті Броварах в судове засідання не зявився. В поданій до суду письмовій заяві просять розглядати справу у відсутності їхнього представника, позов не визнають. В своїх письмових запереченнях посилаються на те, що позивач перебуває на обліку в управлінні та одержує пенсію по II групі інвалідності професійного захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, призначену згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи». На виконання вимог вказаного Закону № 796 Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 654 від 16 липня 2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розмір доплат до пенсії інвалідам, щодо яких встановлено звязок з чорнобильською катастрофою. Розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, призначену відповідно до вимог Закону України № 796 та Постанов Кабінету Міністрів України № 654, № 530. Згідно із ст.117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими для виконання. На підставі ст.16 Конституції органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах відповідно до законів України. У ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх підпорядкованості та форм власності. Відповідно до ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до. зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Згідно із ч.І ст.23 Бюджетного кодексу України, який визначає засади бюджетної системи України, основи бюджетних відносин, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються виключно Законом про Державний бюджет України. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, відповідно до п.15 Положення свої повноваження здійснює безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління, забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають у його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабміном України. Пункт 9 даного Положення передбачає вичерпний перелік напрямків використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються за призначенням та вилученню не підлягають. Враховуючи, що Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування виплат провадиться з державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, тому порушень з боку Управління ПФУ взагалі не вбачається. Особливу увагу треба звернути на ст.72 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що кошти пенсійного фонду не включаються до складу державного бюджету України, використання коштів пенсійного фонду на цілі, зокрема перерахунок пенсій, забороняється. Таким чином, Управління ПФУ діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи з наведеного, просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Судом встановлено, що позивач [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом II групи довічно внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 401809 від 12 жовтня 2001 року, витягом із акту огляду МСЕК серії КИО-І № 294629. Положеннями ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивача віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. За змістом ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам II групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Згідно із ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності, ніж 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають ч.І ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Зі ст.ст. 50 та 54 вищезазначеного закону випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Відповідно до ч.З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Відповідно до с'т.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.І ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду 07 липня 2010 року, строк позовної давності поновити не просить, поважних причин пропуску позовної давності не вказує, тому вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме за період, починаючи з 07 липня 2007 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved