Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

20 травня 2010 року на розгляд суду надійшов вищевказаний позов. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17.08.2007 р. між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 863-04/07, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 5 000 гривень з процентною ставкою 30,0 % річних на строк 24 місяці, тобто до 10.07.2009 р. Відповідач зобовязаний був сплачувати Банку кошти, згідно графіку, що визначений Додатком № 1 до Договору. Боржник свої зобовязання в повному обсязі не виконав, внаслідок чого, станом на 13.05.2010 р., виникла заборгованість зі сплати коштів за цим кредитним договором , в сумі 2 916,28 гривень. З посиланням на статті 509, 526, 536, 549, 554, 610, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, через порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором і судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Неявка відповідача в судове засідання, судом визнана без поважних причин. Представник позивача погодився на постановлення судом рішення в заочному порядку. Справа у відповідності до вимог ст.ст.169ч.4, 224 ЦПК України розглянута у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду. Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК України випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 863-04/07, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 5 000 гривень з процентною ставкою 30,0 річних на строк 24 місяці, тобто до 10.07.2009 р. За пунктом 2.4 Договору відповідач зобовязаний був погашати кредит та проценти за ним у відповідності до графіку, визначеному в Додатку № 1 до Договору. 17.07.2007 р. боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. Відповідач, в порушення умов кредитного договору, не здійснював розрахунки з банком у відповідності до графіку погашення боргу, внаслідок чого, станом на 13 травня 2010 р. у нього виникла загальна заборгованість за цим кредитним договором в сумі 2 916,28 грн, з яких: загальна заборгованість за кредитом 1\~640 грн; заборгованість по процентам 839,74 грн; пеня за порушення терміну повернення кредиту 352,46 грн; пеня за порушення строків сплати процентів 84,08 грн. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, умов пунктів 5.3.2, 6.2 Договору, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За таких обставин, відповідно до ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved