Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивачі по основному позову [PERSON] звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 18.09.2005 року о 20 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Вольво, д.н.з. [NUMBER], який належить відповідачу фірмі "Крам-авто", на 125 км. автодороги Харків-Сімферополь, не впорався з керуванням, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем [NUMBER] з причепом ГКБ 8160, д.н.з. [NUMBER], який належить їм - позивачам [PERSON] на праві сумісної власності. В результаті зіткнення їх автомобіль та причіп отримали значні пошкодження. Винним в даній ДТП визнано водія [PERSON] відповідно до постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 25.04.2007 року, яка набрала законної сили. Враховуючи те, що [PERSON], керуючи автомобілем Вольво, на час ДТП виконував трудові обов"язки, то згідно ст.1172 ЦК України відшкодувати шкоду має юридична особа, працівник якої скоїв ДТП. Згідно до проведеної автотоварознавчої експертизи розмір спричинених пошкоджень причепа становить 1785 грн. та автомобіля 36 385 грн., які і просили стягнути з відповідача. Крім того, просили стягнути і інші витрати, пов"язані з ДТП, та моральну шкоду, витрати на послуги адвоката. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] [PERSON] підтримав викладені в їх позові обставини та факти, уточнив, що помилково вказано у вимозі вартість ремонту автомобіля 36 385 грн., дійсною правильною сумою є 32 642 грн. Додатковими витратами вказав вартість евакуації автомобіля 1 350 грн., вартість проведення автотоварознавчих досліджень автомобіля 300 грн. та 150 грн., та причепа 100 грн.; вартість оформлення причепа 103 грн. 45 коп. Зазначив, що у зв"язку з тим, що вартість причепа перевищує його вартість ремонту, то відповідачу не заперечують передати залишки після сплати останнім вказаної суми. Стосовно вимоги про стягнення 103 грн. 45 коп. вартість оформлення причепу, пояснив, що позивачі після отримання коштів можливо придбають новий причеп, який потрібно буде знову оформлювати, на що потрібні будуть кошти, тобто просили стягнути ці кошти як можливі витрати в майбутньому. В подальшому пояснив, що це кошти, які позивачами були сплачені, а у зв"язку з пошкодженням причепу, просили в порядку відновлення порушених прав, стягнути кошти, що бути витрачені на оформлення причепу. Моральну шкоду визначили по 5 000 грн. на користь кожного позивача, обгрунтували її тим, що протягом п"яти років вони внаслідок пошкодження їх майна позбавлені права користуватися автомобілем та причепом. Зазначив, що по цей час ні автомобіль, ні причеп не відремонтовані. Судові витрати просив стягнути по 50 відсотків на користь кожного позивача, та витрати на послуги адвоката його, з розрахунку по 600 грн. за кожне судове засідання, що в загальному становить 10 300 грн. та витрати, пов"язані з його адвокатом приїздом на судові засідання в місто Київ, та поверненням до Мелітополя. Як представник і позивача [PERSON] по об"єднаному позову представник [PERSON] пояснив, що останньому внаслідок ДТП було завдано моральної шкоди, яка полягала в тому, що він керував автомобілем [PERSON] на час ДТП, від зіткнення автомобілів отримав моральне потрясіння, моральні страждання, фізичний біль. Розмір моральної шкоди визначив в сумі 1 700 грн. Також просив стягнути з відповідача і судові витрати та на послуги адвоката представника [PERSON] в сумі 650 грн. (600 грн. за участь в судових засіданнях, 50 грн. за складання позовної заяви). Представник відповідача ТОВ "Крам-авто" [PERSON] позовні вимоги як [PERSON] так і [PERSON] не визнав. Пояснив, що при проведенні дослідження в 2005 році були присутні всі учасники ДТП, був протокол огляду пошкодженого транспортного засобу та причепу, що належать [PERSON], тоді як в 2008 році дослідження проводилося по матеріалах справи, без участі [PERSON] Висновки цих досліджень є різними. Стосовно вимоги про стягнення суми 103 грн. 45 коп. за оформлення причепа зазначив, що вона є безпідставна, так як ці витрати при оформленні причепа [PERSON] мали нести відповідно до вимог законодавства, а в разі, якщо це витрати на майбутню реєстрацію нового причепа, у разі його придбання, то це обгрунтування безпідставне, не передбачене чинним законодавством. Зазначив, що в разі стягнення з них вказаної суми, відповідачу мають бути повернуті залишки причепа. Стосовно вимог про оплату коштів на відрядження представника до суду зазначив, що вони є також безпідставні. Позивачі [PERSON] мали право подати заяву про розгляд справи у їх відсутності, крім того, в проїзних документах відсутнє прізвище особи, яка їх придбавала і використовувала. Розмір моральної шкоди, визначеної позивачами [PERSON], також є необгрунтованим. Стосовно позовних вимог [PERSON] по об"єднаному позову зазначив, що дані вимоги також необгрунтовані, недоведені. Як представник третьої особи [PERSON] - представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не визнав, погодився та підтримав пояснення представника ТОВ "Крам-Авто". Зазначив, що [PERSON] по цей час, не дивлячись на наявну постанову суду про визнання його винним в ДТП, не погоджується з тим, що він порушив ПДР України, що був винним в ДТП. Треті особи - ЗАТ "АІСЕ Україна" та Страхова компанія "Кредо-Класік" в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином. Вислухавши пояснення представника позивачів [PERSON], [PERSON], представника відповідача ТОВ "Крам-Авто" та третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи в двох томах, адміністративний матеріал №3-4240/07р. Козелецького районного суду, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що 18.09.2005 року о 20 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Вольво, д.н.з. [NUMBER], який належить відповідачу ТОВ "Крам-авто", на 125 км. автодороги Харків-Сімферополь, не впорався з керуванням, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем [NUMBER] з причепом ГКБ 8160, д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], та який належить [PERSON], на ім"я якого зареєстровані вказані автомобіль та причеп, згідно до свідоцтв про реєстрацію (а.с.27, 28 том 1). В результаті зіткнення автомобіль та причіп [PERSON] отримали значні пошкодження. Винним в даній ДТП після тривалого розгляду адміністративного матеріалу визнано водія [PERSON] відповідно до постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 25.04.2007 року, яка набрала законної сили (адмінматеріал). Крім цього, вина водія [PERSON] визначена і висновком №0389/15 експерта-автотехніка від 24.03.2010 року (а.с.79-87 том 2). Згідно до акту товарознавчого дослідження №805 від 07.10.2005 року, складеного експертом - автотовароведом [PERSON], вартість матеріальної шкоди автомобіля [NUMBER] на день огляду становить 26 244 грн., ринкова вартість даного автомобіля становить 26 772 грн. Висновком 806 від 19.10.2005 року, складеним [PERSON], визначено ринкову вартість причепа ГКБ 8160, р.н. [NUMBER] 1785 грн. та зазначено, що враховуючи стан причепа після ДТП відновлювати його економічно недоцільно (а.с.9-24 том 1). В процесі розгляду справи стороною позивачів [PERSON] було замовлено ще один висновок, враховуючи час, що минув з ДТП, і відповідно до висновку спеціаліста №805-а від 24.12.2008 року була визначена вартість матеріальної шкоди автомобіля [NUMBER], яка на дату оцінки складала 32 642 грн., ринкова вартість автомобіля становить 36 385 грн. (а.с.126-132 том 2). Таким чином, в суді встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля, становить 32 642 грн., вартість причепу, яка і є розміром матеріальної шкоди - 1785 грн. Дані суми мають бути відшкодовані відповідачем ТОВ "Крам-Авто", який є власником автомобіля, яким керував на час ДТП їх водій [PERSON], виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Виходячи з того, що автомобіль та причеп є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], та враховуючи пояснення їх представника, в яких уточнив та просив стягнути на кожного з позивачів [PERSON] рівні суми відшкодування шкоди, суд вважає, що на користь кожного позивача [PERSON] має бути стягнуто по ? частині розміру матеріальної шкоди (32 642 грн. + 1785 грн. = 34427 грн. поділені на два = 17 213 грн. 50 коп.). Виходячи з того, що причеп не підлягає ремонту, його ринкова вартість дорівнює розміру визначеної матеріальної шкоди 1785 грн., та враховуючи, що відповідач має сплатити дану суму, на користь відповідача мають бути передані залишки причепу. Підлягають задоволенню і вимоги щодо відшкодування відповідачем вартості евакуації автомобіля з місця ДТП у розмірі 1350 грн., що підтверджено квитанцією (а.с.29 т.1), за проведення досліджень у розмірах 300 грн., 100 грн., 150 грн., що підтверджено квитанціями (а.с.25,26 том 1, а.с.134 том 2). Всі вказані витрати були здійснені [PERSON] і саме на його користь вони мають бути відшкодовані. Стосовно стягнення вартості оформлення причепа суд приходить до того, що дана вимога є безпідставна, так як оформлення у відповідних органах причепа та отримання свідоцтва є обов"язковим для власника, і відсутній зв"язок між ДТП та тим, що позивачем [PERSON] було здійснено реєстрацію даного причепу при його придбанні, на що витрачено кошти 103 грн. 45 коп. Моральна шкода, яка передбачена ст.1167 ЦК України також має бути відшкодована на користь обох позивачів [PERSON] і її розмір, на думку суду, має становити по 1 000 грн. кожному. Суд при цьому враховує, що діями [PERSON] позивачам [PERSON] завдано моральної шкоди, моральних страждань, переживань, було пошкоджено їх приватну власність автомобіль та причеп, вирішення спору триває довгий час у зв"язку з оскарженням постанови про притягнення до адмінвідповідальності [PERSON], у зв"язку з проведеннями ряду досліджень, експертиз, автомобіль до цього часу не відремонтовано, а причеп ремонту взагалі не підлягає. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь 1 770 грн. моральної шкоди суд приходить до наступного. Встановлено, що на час ДТП [PERSON] був за кермом автомобіля ВАЗ, що належить позивачу [PERSON] ДТП, що сталося з вини [PERSON], саме зіткнення автомобілів з вини останнього завдало йому моральних переживань, нервових потрясінь і на думку суду розмір моральної шкоди має становити 500 грн. Судові витрати, пов"язані зі сплатою позивачами судового збору, мають бути відшкодовані позивачам відповідачем на підставі ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: на користь позивача [PERSON] має бути відшкодовано 198 грн. 64 коп. (за матеріальну шкоду 191 грн. 14 коп. плюс за моральну шкоду 8 грн. 50 коп.); на користь [PERSON] 180 грн. 64 коп. (за матеріальну шкоду 172 грн. 14 коп. плюс за моральну шкоду 8 грн. 50 коп.); [PERSON] 8 грн. 50 коп. за моральну шкоду. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати на правову допомогу. По даній справі між позивачами [PERSON] та представником [PERSON] 06.02.2006 року було укладено угоду на підготовку позовної заяви, оплата за яку визначена 100 грн., та на представлення інтересів в суді по 600 грн. за кожне судове засідання (а.с.54 том 1). Аналогічна угода була укладена і між позивачем [PERSON] та [PERSON] (а.с.168 том 1) від 06.06.2006 року, якою передбачено оплату за складання позовної заяви 50 грн. та по 150 грн. за кожне судове засідання. До вказаних угод додано копію свідоцтва №628, видане 29.01.1999 року на право [PERSON] на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.167 том1). В даних угодах зазначено, що замовники, якими є [PERSON] та [PERSON], зобов"язуються оплачувати фактичні витрати виконавця [PERSON], в тому числі транспортні витрати, і оплата даних витрат проводяться авансом. По справі встановлено, що як позивачі [PERSON], [PERSON], так і їх представник адвокат [PERSON] проживають в [INFO]. В перше судове засідання в 2006 році до суду приїжджали самі позивачі, а в подальшому в усіх судових засіданнях був присутній та приймав участь в судових засіданнях їх представник адвокат [PERSON] Встановлено, що з лютого 2006 року було дві окремі справи за позовами [PERSON] та [PERSON], які призначалися до розгляду в один день, а в подальшому відповідно до ухвали суду від 26.05.2008 році ці справи були об"єднані в одне провадження. Враховуючи дані обставини, слідує, що було 16 днів, в які відбулися судові засідання, де був присутній представник-адвокат позивачів [PERSON] Згідно до ст.12 Закону України "Про адвокатуру" оплата допомоги адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином та адвокатом. Статтею 84 ЦПК України передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Оскільки Закону, про який вказано вище, на даний час немає, розмір компенсації з урахуванням обставин конкретної справи, визначає суд відповідно до постанови КМУ від 27.04.2006 року №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави". Даною постановою визначено, що якщо компенсація на правову допомогу сплачується іншою стороною граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. По даній справі, враховуючи час її знаходження в суді, враховуючи наявні в справі квитанції про оплату послуг адвоката [PERSON], та враховуючи, що угодами передбачено оплату за судове засідання, суд вважає, що за всі судові засідання, яких як зазначено вище було 16, має бути відшкодовано позивачу [PERSON], який згідно до наданих квитанцій здійснював оплату за надання правової допомоги представником адвокатом [PERSON], суму, з розрахунку 40% від визначеного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день розгляду справи, яка відповідно до ст.2 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму", який діє з 01.07.2010 року, яка становить 888 грн. При розрахунку слідує, що 40% від вказаної суми складає 355 грн. 20 коп. Загальна сума, що має бути відшкодована позивачу [PERSON] за надання юридичної допомоги, становить 5 683 грн. 20 коп. (355 грн. 20 коп. помножені на 16 днів судових засідань). Підлягає задоволенню і вимога про відшкодування позивачу [PERSON] суми за надання правової допомоги представником адвокатом [PERSON] у розмірі 600 грн. за всі судові засідання, яку і просили стягнути. Сплата даної суми [PERSON] адвокату підтверджена наявними у справі квитанціями. Підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування сум за складання позовів позивачу [PERSON] 100 грн., позивачу [PERSON] 50 грн., про сплату даних сум в справі є відповідні документи. Статтею 85 ЦПК України передбачено, що витрати, пов"язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла несуть сторони. Стороні на користь якої ухвалено судове рішення та їх представникові оплачуються іншою стороною добові а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. По даній справі позивачі просять відшкодувати вартість проїзду представника до міста Києва на судові засідання, що не передбачено вимогами вказаної статті. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial