Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 4 вересня 2009 року серія САС № 489424, йому, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку, розташованого в с. Капустинці Яготинського району Київської області по вул. Онищенко 50. 24 грудня 1992 року [PERSON] його батько помер. Він успадкував належну його батьку 1/3 частину вищевказаного житлового будинку, що підтверджується рішенням Яготинського районного суду від 14 серпня 2009 року. 09.04 2009 року померла його мати [PERSON] За час життя, а саме 30.10.2003 року, матірю був посвідчений заповіт, згідно якого вона заповідала все своє майно йому та його сестрі - [PERSON]. Вони є спадкоємцями за заповітом відповідно ст. 1223 ЦК України. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2009 року він та [PERSON] успадковували по 1/6 частині житлового будинку, розташованого в с. Капустинці Яготинського району Київської області по вул. Онищенка 50. Таким чином, він є власником 5/6 частин житлового будинку, розташованого в с. Капустинці Яготинського району по вул. Онищенка 50 а відповідачка має право власності на 1/6 частину будинку. Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2500 га на землях [PERSON] сільської ради. В 2009 році під час оформлення спадкових прав на майно матері зясувалось, що відповідно до рішення [PERSON] сільської ради від 17 березня 2008 року, [PERSON] була надана у власність земельна ділянка площею 0,2500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та розташована в с. Капустинці Яготинського району, вул. Онищенка 50. Вважає дане рішення незаконним та таким, що порушує його права власника земельної ділянки, оскільки на момент винесення зазначеного рішення його матері належала лише 1/3 частина житлового будинку. На імя [PERSON] був виготовлений державний акт серії ЯД № 928077 про право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за зазначеною адресою, виготовлений на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 17.03.2008 року № 235-19, який не був отриманий нею під час життя. Таким чином вищевказаний державний акт був виданий з порушенням норм діючого законодавства, так як на момент видачі власниками будинку, на обслуговування якого була виділена земельна ділянка, були 3 громадянина - позивач, [PERSON], та [PERSON] Враховуючи вищевикладене. Вважає, що земельна ділянка площею 0,2500 га не може бути успадкована ним та відповідачкою [PERSON] .С.М. в рівних частках, оскільки [PERSON] мала право на приватизацію лише 1/3 частини спірної земельної ділянки. Просив скасувати рішення [PERSON] сільської ради від 17.03.2008 року № 235-19 в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,2500 га; визнати недійсним Державний акт серії ЯД № 928077 про право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га виданий на підставі вказаного рішення та визнати за ним право власності на 5/6 частин вказаної земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Яготинського району надав до суду письмову заяву в якій просив, слухати справу у відсутності представника та визнанням позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду клопотання в якому просив слухати справу у відсутності представника, проти позовних вимог щодо скасування рішення [PERSON] сільської ради та визнання недійсним Державного акту не заперечував. Щодо третьої позовної вимоги, просив зазначену земельну ділянку визнати на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Так з матеріалів справи видно, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 928077 видано [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради Яготинського району від 17.03.2008 року № 235-19 яка проживає [INFO] та є власником 0,2500 га. (а.с. 6). Відповідно свідоцтва про право власності від 04.09.2009 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Онищенко 50 с. Капустинці Яготинського району, належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.09.09 домоволодіння за вказаною вище адресою належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частини [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішенням [PERSON] сільської ради Яготинського району Про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна в селі Капустинці від 07.04.2009 року № 13 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно [PERSON], [PERSON], [PERSON] Із заповіту складеного [PERSON] 30.10.2003 року та посвідченого секретарем Капустинської сільської ради видно, що спадкодавець заповіла усе своє майно [PERSON] та [PERSON] З довідки [PERSON] сільської ради від 01.09.2010 року № 248 видно, що згідно запису по господарської книги виконкому сільської ради [PERSON] [INFO] дійсно проживав і постійно був зареєстрований з 1974 року по 1998 рік та зареєстрований з 15.12.2009 року по даний час в житловому будинку, який розташований за адресою: с. Капустинці, Яготинського району вул. Онищенка 50. Померлі [PERSON] та [PERSON] постійно проживали і були зареєстровані у вищезгаданому будинку з 1968 року по день своєї смерті. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили. Не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 14.08.2009 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задоволено. Встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] та визнано за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку № 50 по вул. Онищенка в с. Капустинці. Відповідачки позов визнали. Відповідно витягу з технічного паспорту на будинок по вул. Онищенка № 50 с. Капустинці, частка [PERSON] у будинку складає 5/6. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 04.08.2010 року в позові [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] сільська рада про визнання правочину недійсним, скасування державних актів на право власності на земельну ділянку та реєстрацію права власності на нерухоме майно в порядку реституції відмовлено. З вказаного рішення вбачається, що господарство по вул. Онищенко 50 с. Капустинці Яготинського району, відноситься до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року були [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON] Дані особи проживали в даному колгоспному дворі та всі набули право власності на частку майна колгоспного двору, а саме на жилий будинок за № 50 по вул. Онищенка в с. Капустинці Яготинського району. Тобто, у судовому засіданні встановлено, що власниками будинку по вул. Онищенка 50 в с. Капустинці було три особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] встановлено, що спадщину прийняв [PERSON] у розмірі 1/3 частини. Його сестри [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. Після смерті [PERSON] у 2009 році спадкоємцями за заповітом є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. З урахуванням того, що позивач мав 1/3 частку у будинку станом на час смерті [PERSON], прийняв спадщину після смерті [PERSON] у розмірі 1/3 частини, то з наведеного видно, що його частка складає 5/6 від всієї частини спадкового майна, як і вказано у технічному паспорті на будинок по вул. Онищенка 50 с. Капустинці. На час ухвалення рішення [PERSON] сільською радою Яготинського району № 235-19-У від 17.03.2008 року [PERSON] не мала правовстановлюючих документів на весь будинок, а так само не приймала спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та їй могло бути виділено земельну ділянку тільки в розмірі який би відповідав її частці у нерухомому майні, оскільки земельна ділянка виділялася на обслуговування саме даного будинку. Вказані факти працівниками [PERSON] сільської ради не були перевірені та безпідставно було ухвалено рішення про передачу у власність земельної ділянки площею 0,2500 га саме [PERSON] Вказане підтверджується і матеріалами перевірки прокуратури Яготинського району та постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 21.06.2010 року щодо наявності у службових осіб [PERSON] сільської ради, зокрема сільського голови та секретаря обставин наявності обєктивної і субєктивної сторін складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Статтею 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкти (крім багатоквартирних будинків). Якщо житловий будинок будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Все наведене дає суду підстави вважати, що [PERSON] на час ухвалення рішення [PERSON] сільської радою № 235-19 від 25.03.2008 року не була власником будинку за адресою по вул. Онищенка 50 с. Капустинці. Мала право на 1/3 частки вказаного домоволодіння, а тому [PERSON] сільська рада не мала право виділяти земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд на одну особу без врахування прав інших власників, чи осіб які мають право на частки у домоволодінні. Тому вказане рішення [PERSON] сільради в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки підлягає скасуванню. З цих же підстав підлягає визнанню недійсним Державний акт серії ЯД № 928077 виданий на підставі вказаного рішення. Що стосується вимог позивача про визнання права власності на 5/6 частин земельної ділянки площею 0,2500 га то як вже зазначалося, позивач набув право власності на 5/6 частин домоволодіння по вул. Онищенка 50 с. Капустинці і у відповідності до ст. 377 ЦК України до нього має право перейти земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель у відповідності із його частковою на майно, тобто вказана позовна вимога також підлягає до задоволення.

Outcome: approved