Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до УПФ України в м. Лубни про перерахунок державної та додаткової пенсії. У позові вказав, що він являється постаждалим на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи по захворюванню, пов»язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач отримує пенсію по інвалідності з розміром якої не погоджується. 09.04.2010р. позивач звернувся з заявою по відповідача про перерахунок пенсії згідно ст.ст. 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 2 групи по захворюванню, пов»язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, однак отримав відмову з якою не погоджується, так як відповідно до положень ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду 2 групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком . Позивач прохає суд: - визнати дії УПФУ в м. Лубни щодо відмови у перерахунку державної та додаткової пенсії позивачу протиправними; - зобовязати УПФУ в м. Лубни провести перерахунок державної пенсії та виплачувати позивачу згідно ст. 54 ч. 4, ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком починаючи з 09.04.2010р.; - зобовязати УПФУ в м. Лубни провести перерахунок додаткової пенсії та виплачувати позивачу відповідно до ст. 50, ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком починаючи з 09.04.2010р. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на їх задоволенні наполягає. Представник управління ПФ України в м. Лубни у судвое засідання не з'явився, прохає розглянути справу без нього, позов не визнає. Заслухавши позивача, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку позов підлягає задоволенню. Ст. 8,22 Конститутції України закріплюють принципи верховенства права та гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод. Статтею 49 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до 1 категорії і є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Судом встановлено, що позивач являється постаждалим на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи по захворюванню, пов»язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач отримує пенсію через УПФУ в м. Лубни по інвалідності, з розміром якої не погоджується. 09.04.2010р. позивач звернувся з заявою по відповідача про перерахунок пенсії згідност. 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 2 групи по захворюванню, пов»язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, однак отримав відмову з якою не погоджується, так як відповідно до положень ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду 2 групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком . За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією України, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а тому відповідача УПФ України в м. Лубни слід зобовязати призначити та здійснити перерахунок пенсії позивачу, як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 2 групи з 09.04.2010р., тобто з моменту звернення позивача до УПФУ в м. Лубни з заявою про перерахунок пенсії. Тому суд, вважає протиправною відмову відповідача УПФ України в м. Лубни щодо відмови призначення та перерахунку пенсії позивачу на підставі ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач при подачі до суду позовної заяви був звільнений від сплати судового збору на підставі Декрету КМУ „Про державне мито, оскільки він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії , тому з метою забезпечення інтересів ПФ України, який фінансуються за рахунок держави, є її структурним підрозділом з особливим статусом, суд вважає за можливе витрати по судовому збору віднести на рахунок держави. На стягненні витрат по ІТЗ позивач не наполягає.

Outcome: approved