Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказав, що 10 серпня 2008 року він позичив [PERSON] 20\~000 (двадцять тисяч) грн. строком до 30 червня 2010 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав йому розписку, відповідно до якої [PERSON] взяв на себе зобовязання повернути суму боргу двома рівними частинами: першу частинну боргу у розмірі 10\~000 (десять тисяч) грн. повинен був повернути до 31 грудня 2009 року, другу частину в розмірі 10\~000 (десять тисяч) грн. до 30 червня 2010 року. Проте, як у встановлені договором позики строки, так і до теперішнього часу зазначене зобовязання відповідач не виконав по жодній частині боргу. Після просрочення першого платежу (в строк до 31 грудня 2009 р.) позивач неодноразово звертався до [PERSON] про повернення боргу достроково в повному розмірі, так як уже на той час були сумніви про повернення другої частини боргу у зазначений договором позики строк (дане право позикодавця передбачене ч.2. ст. 1050 ЦК України). Відповідач не відмовляється від боргу, все обіцяє повернути, але так і не повернув позики в розмірі 20\~000 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який просрочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Термін просрочення виконання зобовязання (від строку погашення першої частини боргу 31 грудня 2009 року) на 1 липня 2010 року складає 181 день. Три процента річних від суми боргу (20\~000 грн. ) за весь час просрочення (181 день) становить 297 грн. 53 коп. Крім того у відповідності до ст. 23 ЦК України має право отримати від відповідача відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює в 1 000 (одну тисячу) грн. Позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги,з мотивів викладених в позові , просив суд їх задовольнити, навівши обґрунтування , провівши розрахунки та надавши докази. Відповідач був належно повідомленим про день розгляду справи в суді, але в судове засідання не з'явився без поважної причини, не повідомив суд про причини свої неявки, позову не оспорив ,тому суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд вважає позов доведеним та обґрунтованим повністю, оскільки сторони уклали договір позики , який відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України та ст. 1047 ЦК України. Копію даного договору (розписки) позивач надав суду. Згідно ст. 1049 ЦК України боржник зобовязаний повернути позику в даному випадку всю суму 20\~000 гривень до 30 червня 2010 року ін не зробив . Згідно положень ст.ст. 1050, 625 ЦК України позичальник зобовязаний повернути борг (позику) з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вбачає , що проведенні розрахунки позивачем по простроченню повернення позики з врахуванням відповідних коефіцієнтів є вірними , а тому підлягають до стягнення ., а саме 297 грн. 53 коп. В судовому засіданні позивач відповідності до ст.. 58 ЦПК України надав суду докази, які суд визнає належними, і які в повній мірі підтверджують обставини викладені ним як позовні вимоги з боку позивача . Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1000 гривень , то суд констатує,що в даній частині позов слід задовольнити частково, оскільки позивач не надав в повному обємі суду належні та допустимі докази понесених ним моральних мук та страждань , переживань та хвилювань викликаних неправомірною поведінкою відповідача. Зокрема не надав медичних документів , що підтверджували б вказані обставини. А тому суд ,

Outcome: partial