Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд прийняти рішення, яким зобов'язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Вільшанському районі Кіровоградської області провести йому перерахунок пенсії з 01.02.2010 р. у відповідності з вимогами ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ та пп.З п.П Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за 2009 рік, який встановлений в розмірі 1650,43 грн., виплатити йому недоотримані ним суми пенсії, починаючи з 01 лютого 2010 року, та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, перебуваючи на пенсії за віком, продовжував працювати, та набув після призначення пенсії більше 24 місяців страхового стажу. Із заявою та відповідними документами на перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Вільшанському районі Кіровоградської області 12 лютого 2010 року. Проте, позивачу була перерахована відповідачем пенсія з 01 лютого 2010 року з урахуванням показника середньої заробітної плати для обчислення пенсій за 2007 рік -1197,91 грн. Відповідач відмовився проводити перерахунок з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік, хоча такий перерахунок явно обумовлений в пп.З п.П. Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", і виплачує пенсію, яка перерахована із застосуванням показника заробітної плати з якої сплачено страхові внески за 2007 рік. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання двічі не з'явився, про місце та час судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, суду надав заперечення на позовну заяву. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Постановою КМ України від 24.10.2007 № 1261 та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією. Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду. Управління у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 N 1261, постановами правління, наказами Фонду, наказами та розпорядженнями регіональних управлінь, іншими нормативно-правовими актами, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 року № 5-5. З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ, який, відповідно до його преамбули, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 цього Закону. Частиною 4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Зі змісту частини четвертої ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» випливає, що для перерахунку пенсій застосовується показник середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії. Адже, якщо при перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абзацу першого частини першої статті 40, то, відповідно, має застосовуватися і той показник середньої заробітної плати, який береться при призначенні пенсії із заробітку відповідно до цієї ж частини першої статті 40 Закону, тобто за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI були внесені зміни, в тому числі й до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Частина 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 107-УІ) передбачала проведення перерахунків пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визнавався згідно ст.40 Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення підпункту 10 пункту 35 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з 1 січня 2008 року були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема до частини 4 статті 42. У пункті 5.4 зазначеного рішення, Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У пункті 6 зазначеного рішення Конституційного Суду України зазначено, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. Враховуючи вищевикладене, суд при розгляді і вирішенні даного спору застосовує норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, які були чинними до внесення змін Законом № 107-VI. Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Вільшанському районі Кіровоградської області що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.5). Перебуваючи на пенсії, позивач продовжував працювати, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці (а.с.7). У зв'язку з тим, що позивач є працюючим пенсіонером та після попереднього перерахунку пенсії має не менше 24 місяці страхового стажу, то він має право на перерахунок пенсії як працюючий пенсіонер з урахуванням не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії, що передбачено ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та не оспорювалося сторонами. Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою та відповідними документами на перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру у відповідності до вимог ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач, визнаючи право позивача на перерахунок пенсії в 2010 р. з урахуванням стажу та заробітку, при цьому використовує для перерахунку показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 2007 рік - в сумі 1197,91 грн., що підтверджується листом УПФУ в Вільшанському районі №5/С-6 від 19.03.2010 року (а.с.9-10), посилаючись при цьому на підпункт 3 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та на відсутність законодавчого, врегулювання питання визначення показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески. Оцінюючи формулу визначення заробітної плати для обчислення пенсії, яка прописана в ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що коригування заробітку шляхом множення коефіцієнта заробітку на показник середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, проводиться з метою осучаснення раніше отриманого заробітку, тобто приведення його до сьогоднішнього дня. Якщо для перерахунку пенсії враховується заробітна плата за 2008 та 2009 роки, то коригування цієї заробітної плати на показник середньої заробітної плати за 2007 рік втрачає позитивне соціальне значення. У такому випадку осучаснення заробітку не відбувається, а навпаки провадиться його штучне заниження. Крім того, в пп.З п.П Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» тільки підтверджується застосування показника середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік. Таким чином, суд вважає, що управління Пенсійного фонду України в Вільшанському районі Кіровоградської області свідомо порушує захищені Конституцією України права позивача на перерахунок пенсії в 2010 році у встановленому законодавством порядку із застосуванням середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року в якому проводиться перерахунок пенсії. У відповідності до п.4 ст.4 Цивільного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України є актами цивільного законодавства. До повноважень Кабінету Міністрів України, визначених ст.116 Конституції України, зокрема, належить забезпечення проведення політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту. Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Порядок здійснення зазначеного перерахунку пенсії був визначений пп.З п.П Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а саме: «у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону (1058-ІУ) враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону 1058-ГУ)». Постановою правління Пенсійного фонду України від 01.02.2008 року №4-4, затверджено Порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за яким і обчислено показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на 1 застраховану особу за 2009 рік - 1650,43 грн., що застосовується при обчисленні пенсій у відповідності до пп.2 п.П Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року. Проте, управлінням Пенсійного фонду України в Вільшанському районі Кіровоградської області перерахунок пенсії позивачу у 2010 році був здійснений із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за 2007 рік -1197,91 грн., незважаючи на те, що Пенсійним фондом України був затверджений показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу за 2009 рік, у розмірі 1650,43 грн. У відповідності з положеннями Конституції України, зміст та обсяг існуючих прав і свобод не може бути звужений при прийнятті нових чи внесенні змін у діючі закони (ч.З ст. 22 Конституції), конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, і юридичними засобами - здійснення цього права, а тому відповідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст.19, ч.і ст.68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави. Таким чином, проведення відповідачем перерахунку пенсії позивачу у 2010 році відповідно до пп.З п.П постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік - 1197,91 грн., немає під собою правового підґрунтя, не підкріплене посиланнями на норми чинного законодавства і є всього лише спробами незаконно звузити права працюючих пенсіонерів і в 2010 році перераховувати пенсію в заниженому розмірі. Подібні спроби відмічені і засуджені в Постанові Верховної Ради України №1700-ІУ від 11.05.2004 року «Про сучасний стан пенсійного забезпечення і впровадження пенсійного страхування в Україні», за змістом п.2 якої вважається неприпустимим і таким, що суперечить Конституції України, невиконання законів у сфері пенсійного забезпечення та будь-які спроби звузити обсяг чи зміст існуючих прав пенсіонерів, які встановлені законодавчими актами. Такої ж правової позиції дотримується Уповноважений Верховної Ради України з прав людини [PERSON], яка листом «Про усунення порушень прав громадян на перерахунок пенсії» від 30.04.2009 року звертала увагу Міністра праці та соціальної політики України на існуюче порушення при проведенні зазначених перерахунків пенсії. Відповідно до офіційної інформації Пенсійного фонду України, показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за 2009 рік становить - 1650,43 грн. З огляду на вищевказані норми закону, позиція відповідача, яка ґрунтується виключно на відсутності законодавчого регулювання питання щодо визначення заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, є помилковою та такою, що не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, проведений відповідачем перерахунок пенсії позивачу у 2010 році з урахування показника заробітної плати для обчислення пенсії за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн., є безпідставним з огляду на недоведеність, так як заперечення відповідача на позовну заяву суд не може брати до уваги, оскільки воно взагалі не стосується предмета позову. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 01.02.2010 р. у відповідності з вимогами ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ та пп.З п.П Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за 2009 рік, який встановлений в розмірі 1650,43 грн., та виплатити йому недоотримані ним суми пенсії, починаючи з 01 лютого 2010 року. У відповідності до ч.і ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, відповідно до заявлених вимог позивача, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та 3 гривні 40 коп. державного мита (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved