Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх захисник просять суд вселити їх, позивачів - [PERSON], [PERSON], у квартиру [ADDRESS], встановити порядок користування зазначеної квартири згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи № 8773/8774 від 26.02.2010р. (додаток №2), виділивши їм, позивачам, кімнату розміром 17,0 кв. м., зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити їм, позивачам [PERSON], [PERSON] перешкод в переобладнанні квартири, та в користуванні підсобними приміщеннями квартири та користувань ним, покласти витрати на переобладнання квартири на сторони, а саме: на нас позивачів [PERSON], [PERSON] ([PERSON]) Я.А.2/3 частини, та відповідачку [PERSON] 1/3 частину, посилаючись на те, що 21.04.2008р. помер їхній дід - [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру та інше майно. Після його смерті спадкоємцями за законом являються: відповідач [PERSON], та їхній батько [PERSON], який помер 07.05.2002р. Згідно статті 1258 ЦК України вони, позивачі успадковують його долю, тобто ? частину спадкового майна. В зв'язку з прийняттям спадщини спадкоємцям було видано свідоцтво про право на спадщину за законом: за ними позивачами по ? частині квартири та відповідачу ? частини квартири, посилаючись на те, що їхня доля в спадковому майні є незначною, вважаючи що квартира є неподільною, а спільне користування і володіння майном є неможливим. Однак, вони вважають, що дані доводи є не обгрунтованими, оскільки вони порушують їхні права та інтереси. Для вирішення питання про користування спірною квартирою за їхнім клопотанням була проведена судова будівельно-технічна експертиза. В зв'язку з тим, що розподіл спірної квартири між співвласниками відповідно ідеальних часток на дві ізольовані квартири, відповідно до вимог нормативних актів не вбачається, експертом був запропонований варіант переобладнання квартири. Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи за № 8773/8774 від 26 лютого 2010 року можливий варіант переобладнання спірної квартири з двокімнатної квартири із суміжними кімнатами на двокімнатну квартиру з ізольованими кімнатами з необхідністю проведення відповідних ремонтно - будівельних робіт, необхідних для забезпечення користування ізольованими кімнатами. Експертом пропонується два варіанти. Позивачі вважають, що їм позивачам може бути виділений згідно варіанту №2 експертизи, тобто кімната 17,0 кв.м., відповідачці кімната 12,4 кв.м., підсобні приміщення: кухню, ванну, туалет, коридор необхідно залишити в спільному користуванні. В зв'язку з тим, що нам на двох дістається кімната на 4,6 кв.м., вважаємо, що витрати на переобладнання слід розподілити слідуючим чином: 2/3 частини сплачуємо вони-позивачі, 1/3 частину сплачує відповідачка. Хоча вони, позивачі, на даний момент являємося законними власниками ? частини спірної квартири, відповідачка перешкоджає нам користуватися квартирою: не дає нам ключів, не дозволяє заходити до квартири, тому вони змушенні ставити питання перед судом про вселення у спірну квартиру. Відповідач та її представник просять суд припинити право власності [PERSON] на 1/4 частину у спільній власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], припинити право власності [PERSON] на 1/4 частину у спільній власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], сплатити [PERSON] з депозитного рахунку Кагарлицького районного суду Київської області 1244,75 гривень, що становить вартість 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою V Кагарлик, [ADDRESS], сплатити [PERSON] з депозитного рахунку Кагарлицького районного суду Київської області 1244,75 гривень, що становить вартість 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою и Кагарлик, [ADDRESS], посилаючись на те, що 21.04.2008 р. помер [PERSON]. За життя [PERSON] мав у власності квартиру, що знаходиться у [ADDRESS]. У зв'язку із смертю [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказану квартиру. До своєї смерті [PERSON] заповіт на свою спадщину не складав. Після смерті [PERSON] залишились троє спадкоємців, які прийняли спадщину, а саме: його дружина [PERSON] та онучки [PERSON] і [PERSON]. У зв'язку з прийняттям спадщини позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.06.2009 р., посвідчене державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1-2322. Відповідно до вищезазначеного свідоцтва позивач успадкувала 1/2 частину квартири, що знаходиться у [ADDRESS]. Відповідачам також було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до яких відповідачі успадкували по 1/4 частині вищезазначеної квартири кожна. Згідно ст. 41 Конституції України та положень ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Необхідно зазначити, що спільне володіння та користування позивачем та відповідачами спільною квартирою є неможливим, оскільки після смерті [PERSON] та оформлення спадщини відносини між ними істотно ускладнились, на основі чого між ними постійно виникають конфлікти щодо володіння та користування квартирою. Згідно ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. При цьому для вирішення питання про припинення права особи на частку в спільній власності наявність усіх чотирьох умов, вказаних в ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України, у їх сукупності не є необхідністю, оскільки цією статтею передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності будь-якої із них можливе вирішення судом питання про припинення права на частку в спільному майні за вимогою інших - співвласників. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. Відповідно до висновку Відділу містобудування та архітектури Кагарлицької районної державної адміністрації №3/02-09 від 25.06.2009 р. переобладнання квартири [ADDRESS] на дві окремі квартири неможливе. Отже, оскільки частки відповідачів є незначними (1/4 частина), їх виділ в натурі окремі частини неможливий, квартира є неподільною річчю, так як її поділ без втрати цільового призначення є неможливим. Також, як зазначалось вище, спільне володіння та користування позивачем та відповідачами спільною квартирою є неможливим, оскільки між ними постійно виникають конфлікти щодо володіння та користування спільною квартирою. Крім того, припинення права власності на частку у спільній квартирі не завдасть шкоди інтересам відповідачів, оскільки відповідачів забезпечені житлом, а також відповідачам буде присуджено грошову компенсацію за їх частку у спільній власності. Таким чином, наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України для припинення права відповідачів на частку у спільній з позивачем власності, а саме: квартири за адресою [ADDRESS] та присудження відповідачам грошової компенсації в сумі 1244,75 гривень кожній в рахунок відшкодування вартості їхньої частки у квартирі (вартість 1/2 2489,50 гривень). Вислухавши сторони, свідка та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] та [PERSON]А задовольнити, а у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.04.2008 р. помер [PERSON]. За життя [PERSON] мав у власності квартиру, що знаходиться у [ADDRESS]. У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказану квартиру. До своєї смерті [PERSON] заповіт на свою спадщину не складав. Після смерті [PERSON] залишились троє спадкоємців, які прийняли спадщину, а саме: його дружина [PERSON] та онучки [PERSON] і [PERSON]. У зв'язку з прийняттям спадщини позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.06.2009 р., посвідчене державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1-2322. Відповідно до вищезазначеного свідоцтва позивач успадкувала 1/2 частину квартири, що знаходиться у [ADDRESS]. Відповідачам також було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до яких відповідачі успадкували по 1/4 частині вищезазначеної квартири кожна. Згідно ст. 41 Конституції України та положень ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Згідно ст.. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Статтею 365 ЦК України визначаються підстави й порядок примусового припинення у співвласника права на частку у спільній власності. Проте, даною статтею визначається коло умов, за наявності яких це можливо. Твердження відповідача [PERSON] та її представника, що частки позивачів [PERSON] та [PERSON] є не значними у квартирі [ADDRESS], що в м. Кагарлик Київської області, не може бути прийнята судом, оскільки загальна площа даної квартири становить 47,1 кв. м., і якщо поділити її на позивачів [PERSON] та [PERSON] , то на кожну з них припадає приблизно 13 кв. м. Окрім того, незначна частка є оцінювальним поняттям і при вирішенні спору суд виходить із співвідношення вартості всього майна, часток кожного, а тому суд вважає, що неможливо вважати частки майна позивачів [PERSON] та [PERSON] незначними. Стосовно того, що спільного володіння і користування спільним майном, а саме: квартирою № 11 по вул.. Незалежності, 16, що в м. Кагарлик є неможливим, то відповідачем не доведено, що даним майном не можливо користуватися та володіти спільно, оскільки лише зі сторони [PERSON] створювалися перешкоди щодо спільного володіння та користування спільним майном. На підтвердження цьому позивачами [PERSON] та [PERSON] було надано рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24 лютого 2009 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в проведенні обстеження квартири, згідно якого було зобовязано [PERSON] не чинити перешкод в проведенні обстеження вищевказаної квартири. Стосовно того, що припинення права співвласника на частку у спільній квартирі не завдаватиме шкоди інтересам співвласника та членам його сімї, то суд вважає, що [PERSON] та її представник не доведено факт, що [PERSON] та [PERSON] забезпечені житлом і припинення їхнього права на частку у спільному майні на дане житло не завдасть їм ніякої шкоди. Окрім того, у частині 1 ст. 365 ЦК України не встановлюються правові наслідки припинення права на частку у спільному майні. Тобто, при вирішенні позову [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні, суд повинен давати оцінку в сукупності всім переліченим умовах. інтереси співвласника, щодо якого виноситься рішення про припинення права власності, мають враховуватися якнайповніше. гарантією його прав є встановлена вимога про попереднє внесення відповідачем [PERSON] вартості частки у спільному майні на депозитний рахунок суду. Твердження представника [PERSON] [PERSON] про те, що попереднє внесення особи на частку у спільному майні вартості цієї частки на депозитний рахунок суду не є обовязковим не може бути прийнята судом до уваги, оскільки ч. 2 ст. 365 ЦК України говорить, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час судового розгляду судом не встановлено всіх підстав, передбачених ст.. 365 ЦК України для припинення за рішенням суду права сторін на частку у спільному майні судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] припинення права власності на частину квартири повністю. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 15 вересня 2009 року було призначено будівельно технічну експертизу та 26 лютого 2010 року було складено висновок, згідно якої було визначено, що дійсна (ринкова) вартість квартири [ADDRESS], що в м. Кагарлик Київської області, в цінах на момент проведення дослідження, становить 265079 гривень; можливі варіанти переобладнання квартири [ADDRESS] з двокімнатної квартири із суміжними кімнатами на двокімнатну квартиру з ізольованими кімнатами, з зазначенням відповідних ремонтно-будівельних робіт, необхідних для забезпечення користування ізольованими кімнатами, які викладено в дослідницькій частині висновку та зображено в додатках №№ 1,2 до висновку. Свідок [PERSON] пояснив, що поділити квартири на дві або три квартири не можливо. Проте, після вивчення проведеної експертизи вважає можливим варіант переобладнання квартири [ADDRESS], з двокімнатної квартири з суміжними кімнатами на двокімнатну квартиру з ізольованими кімнатами, з зазначенням відповідних ремонтно-будівельних робіт, необхідних для забезпечення користування ізольованими кімнатами. З урахуванням ст. 11 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість та необхідність встановити порядок користування квартири [ADDRESS], що в м. Кагарлик Київської області по варіанту № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8773/8774 від 26.02.2010р. наступний: виділити у власність [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату площею 17,0 кв.м., виділити у власність [PERSON] житлову кімнату площею 12,4 кв.м., а коридор, площею 5,3 кв.м., кухню площею 5,8 кв.м., санвузол площею 3,2 кв.м, коридор площею 1,4 кв.м. та балкон площею 2,0 кв.м. залишити у спільне користування, а тому суд позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] в цій частині задовольняє повністю. Оскільки при варіанті № 2 судової будівельно-технічної експертизи № 8773/8774 від 26.02.2010р. необхідно зробити деякі ремонтно будівельні роботи, які необхідні для забезпечення користування ізольованими кімнатами, при цьому необхідно врахувати частки кімнати, які виділено сторонам, а тому витрати на переобладнання квартири необхідно покласти на сторони з наступного розрахунку: на [PERSON] на 1/3 частину, на [PERSON] та [PERSON] 2/3 частини, а тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в цій частині підлягають до задоволення і суд покладає витрати на переобладнання квартири на сторони, а саме: на [PERSON], [PERSON] 2/3 частини та [PERSON] 1/3 частину, а саме: [PERSON] влаштувати дверний блок між житловою кімнатою 12,4 кв.м та коридором площею 5,8 кв.м., [PERSON] та [PERSON] демонтаж дверного блоку (коробки) між житловою кімнатою площею 17,0 кв.м. та кладовою площею 2,2 кв.м; [PERSON], [PERSON] та [PERSON] демонтаж дверного блоку (коробки) між житловими кімнатами площею 12,4 та площею 17,0 кв.м. з подальшим демонтажем перегородок та влаштування перегородки між житловими кімнатами площею 17,0 кв.м. та 12,4 кв. м. По варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи № 8773/8774 від 26.02.2010р. площа кімнати, яка передана у власність [PERSON] та [PERSON] складає 17,0 кв. м., а площа кімнати [PERSON] становить 12, 4 кв.м., тобто різниця між ними становить 4,6 кв.м., а тому необхідно, щоб [PERSON] та [PERSON] різницю у площі повернула [PERSON] у грошовому еквіваленті, проти якого не заперечували позивачі [PERSON] та [PERSON], а тому суд стягує солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 25 888 грн.. 80 коп. Стосовно позовних вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] вселення їх в квартиру [ADDRESS], що в м. Кагарлик Київської області, то суд вважає, що факт того, що [PERSON] чинить перешкоди у користуванні [PERSON] та [PERSON] було встановлено в судовому засіданні. Про цей факт навіть не заперечує сама [PERSON] Навіть при проведенні судової будівельно-технічної експертизи, у присутності експерта [PERSON] забороняла перебувати у квартирі [PERSON] На підтвердження цього також свідчить той факт, що лист директора КП КОР «Кагарлицьке БТІ», згідно якого вбачається, що надати витяг з реєстру прав власності на квартиру [ADDRESS] не має можливості в звязку з тим, що мешканка квартири [PERSON] не допустила працівника бюро технічної інвентаризації до квартири для проведення огляду та рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24.02.2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: КП КОР «Кагарлицьке бюро технічної інвентаризації» про усуненея перешкод в проведенні обстеження квартири, а тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення та вселяє [PERSON], [PERSON] у квартиру [ADDRESS] та зобов'язує [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] у переобладнанні квартири, та у користуванні підсобними приміщеннями квартири. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed