overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем при цьому зазначивши, що з 28 вересня 2002 року перебуває з ним в зареєстрованому шлюбі. Між нею та відповідачем виникли неприязні стосунки, через які вони не можуть разом проживати. За час спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачкою. Позивачка позов підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві та надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явилася, але надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позов визнає. В судовому засіданні встановлено, що сторони 28 вересня 2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом № 50, що стверджується свідоцтвом про одруження. Під час шлюбу між сторонами виникли неприязні відносини, вони втратили почуття і повагу одне до одного, а також не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: дочку [PERSON] [INFO] сина [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачкою, що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 112 СК України, з якої слідує, що шлюб розривається за позовом одного з подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливим, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб між ними слід розірвати. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Суд також дійшов висновку, що місцем проживання неповнолітніх дітей слід визнати за місцем проживання позивачки, оскільки це в даному випадку не суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач комунальне підприємство Сарнитеплосервіс Сарненської міської ради Рівненської області звернулось в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за надані послуги з теплопостачання 1056,74 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, пояснив, що за відповідачем рахується борг по оплаті за отримані послуги за теплопостачання станом на липень 2010 року на вказану суму, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, просить позов задовольнити. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами укладено договір про надання послуг з теплопостачання, за яким позивач зобовязується відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. З довідки № 96 вбачається, що станом на 1 липня 2010 року відповідач, який проживає [INFO], заборгував підприємству суму 1056,74 грн. за надані послуги з теплопостачання. Відповідно до правил ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватись належним чином. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, оскільки відповідач несплатою за надані послуги з теплопостачання порушив вимоги ст.ст. 525, 526, 901-903 ЦК України, а тому заявлена сума підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 257 ЦК України в межах боргу за останні три роки в розмірі 1056,74 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 30 гривень понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справ. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, яким просить стягнути з нього 14.332грв.04коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 15.07.2008р. між ними і відповідачем був укладений кредитний договір на соціальні потреби, відповідно до якого відповідач отримав на умовах строковості. зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості споживчий кредит в сумі 2.000грв. у кредит строком на 12 місяців, зобов*язавшись повернути кредит, відсотки за його користування, пеню. Станом на 14.09.201 Ороку відповідач зобов*язання не виконав, кредит і відсотки не повернув, має основну суму боргу - 1664грв.93коп. + відсотки за користування кредитом - 2944грв.41коп. + пеня -9722грв.70коп.. тому вони просять стягнути вказану суму заборгованість з відповідача і судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином (про що до суду повернулося поштове повідомлення), тому справа відповідно до ст.169 ЦПК України слухалася за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно ст.ст.526.527.530 ЦК України зобовязання повинне бути виконане належним чином, відповідно до умов договору і у строк. Між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №0594д/2008 від 15.07.2008р. (а.с.5,6), відповідно до якого відповідач отримав споживчий кредит в сумі 2.000грв. у кредит на строк 12 місяців, зобов*язавшись повернути кредит та сплатити відсотки за його користування і пеню за несвоєчасне повернення кредиту. Відповідач своє зобов*язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання не виконав; станом на 14.09.2010року просрочена заборгованість становить 14.332грв.04коп., яка складається з 1664грв.93коп. - сума просроченої заборгованості за кредитом + 2944грв. 41коп. - сума просрочено! заборгованості по відсоткам + 9722грв.70коп. - пеня (а.с.8-10). Тому вказану суму заборгованості слід стягнути з відповідача на користь позивача. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати - 263грв.32коп. (а.с.2-3 - судовий збір 143.32грв.+120грв. -витрати на ІТЗ розгляду справи). Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з*явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 651 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

В заяві до суду позивачка повідомила, що від спільного проживання з відповідачем в них народилися двоє неповнолітніх дітей. На даний час вони з відповідачем разом не проживають i останній відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала повністю, надала суду відповідні пояснення і обґрунтування, посилаючись на діючі законодавчі акти України та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] був належно повідомлений про день розгляду справи в суді, неодноразово викликався повісткою під розпис на 30.09.2010 року та 22.10.2010 року, що підтверджується поштовим повідомленням, але в судове засідання не з'явився без поважної причини, не повідомив про причини свої неявки, позову не оспорив. Тому, суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з слідуючого. Так, відповідач являється батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки виконкому Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області № 143 від 28.07.2010 року, неповнолітні діти перебувають на утриманні матері. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

В позовній заяві зазначено, що 22 березня 2009 року в с. Ходаки Коростенського району, померла його баба [PERSON]. Після смерті баби відкрилась спадщина на житловий будинку з господарськими будівлями., які знаходяться в с.Ходаки, по вул.. Татарнівській 58,, Коростенського району. Позивач просить встановити, що цей житловий будинку з господарськими будівлями належав на праві власності його бабі [PERSON]. В судове засідання сторони не зявились. Направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. На підставі ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін, по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову тому, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

До Кузнецовського міського суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] з вимогою розірвати з ним шлюб, зареєстрований 01.09.1999 року Вілійською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис № 5, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити їй на виховання до його повноліття. Крім того, у судовому засіданні позивач заявила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Він не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення сімї. Відповідач систематично влаштовує сварки, ображає її. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов. Додатково пояснила, що фактично сімя розпалась. Подальше спільне проживання порушуватиме інтереси її та їх спільної дитини. Спільне господарство не ведуть останній місяць. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Погодився з поясненнями позивача та з обставинами, викладеними у позовній заяві, окрім того, що не надає матеріального забезпечення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ № 016503 виданого Вілійською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис № 5, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.09.1999 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджено дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про його народження. Судом встановлено, що сімя фактично розпалась, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі цього суд вважає, що позивач має право у подальшому іменуватись як [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи із дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття. В мотивування позову посилається на те, що із 1992р. по березень 2010р. перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на повному її утриманні . Після припинення спільного проживання відповідач добровільно не утримує доньку, не бере участі у її вихованні. Позивачка посилається на те, що вона працює в УЗТК «Профторг-Пакко» м.Чернівці, її заробітна плата складає до 1100 грн., але цих коштів недостатньо для забезпечення доньки всім необхідним для її нормального розвитку і виховання.. В попередньому судовому засіданні позивачка змінила свої вимоги, просила стяггувати з відповідача аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 250 грн. щомісячно. Відповідач в попередньому судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі 250 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини. Частина друга вказаної статті передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач ніде не працює, але є працездатним та отримує нерегулярний мінливий заробіток, являється фізично здоровою людиною, має можливість надавати допомогу на утримання доньки без погіршення його матеріального становища, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

5.10.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період її навчання, і свої доводи обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком. До її повноліття батько сплачував на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини. 2.11.2009р. їй виповнювалось 18 років. На теперішній час вона навчається у Макіївскому медичному училищі та потребує матеріальної допомоги від батька, тому просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/6 частині від його заробітку. Позивач до залу суду не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до залу суду не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про розірвання шлюбу установлено, що батьком [PERSON] є [PERSON], /а.с.8-9/. [PERSON] є студенткою 2-го курса Макіївського медичного училища, ВНЗ 1го рівня акредитації, відділення Лабораторна діагностика, денної (контрактної) форми навчання, строк навчання закінчується 1 липня 2011р. /а.с.5/. Загальна вартість навчання становить 12400грн./а.с.3-4/ У відповідності зі ст. 198 СК України батьки зобов*язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 200 СК України суд, визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Аналізуючи викладене суд, прийшов до висновку, що з відповідача варто стягнути 1/6 частину його доходів на період навчання доньки. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 51 гр. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст. ст. 182,198-201 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 88, 212-215 ЦПК України,- Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення аліментів на період навчання», - задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення нею повноліття. Зазначила, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], який не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки отримує постійний заробіток. Це позбавляє дитину можливості нормального розвитку та належної батьківської турботи і піклування, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій визнав позов повністю, не заперечував щодо його задоволення . Суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, чим ставить дочку та позивачку, в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2010р. і до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що відповідачам, які проживають в [INFO], проводилося забезпечення послугами з утримання будинку та прибудинкової території. Нарахування вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території, проводилося за встановленими тарифами. Відповідачі не розрахувались за отримані послуги, тому станом на 01.07.2010 р. їх борг за послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 4986,37грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав просить стягнути з відповідачів заборгованість. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно ч.І ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Із виписки з особового рахунку про розмір платежів за послуги ДП «Господарник 1» видно, що [PERSON] має заборгованість перед ДП «Господарник- 1» за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4986,37грн.(а.с.4). [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають в [INFO], що підтверджується довідкою ДП «Г осподарник-1 »(а.с.5). Згідно ч.І ст.64 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. На підставі викладеного суд вважає необхідним стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4986,37грн. Рішенням Світловодської міської ради №1471 від 28 січня 2010 року ДП «Господарник-1» встановлено пільгу щодо сплати державного мита, яке зараховується до місцевого бюджету(а.с.8). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 51 грн. та на рахунок позивача 30грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і зазначає , що В 1999 році придбала в [PERSON] недобудовану споруду гаража в дворі будинку 7-а по вул. І. Франко в м. Корос\-тень. Ця нежитлова споруда будувалась на земельній ділянці, що виділена [PERSON] в установленому порядку. Цю споруду вона добудувала і користується нею за призначенням. В даний час цю споруду слід здати в експлуатацію, однак вона цього не може зробити ,через відсутність документу про право на будівлю. Оскільки, вона не має свідоцтва про право власності на споруждений гараж, виконком не видає його до здачі в експлуатацію, просить визнати її власником цього майна. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представники відповідачів не заперечують проти задо\- волення позову. Представник управління державного архітектурно- буді\-вельного контролю не заперечив проти позову. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що по\-зов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на виділеній в установленому по\-рядку земельній ділянці в 1973 році [PERSON] розпо\-чав будівництво нежитлової споруди в дворі будинку 7-а по вул. І.Франко в м. Коростень за цільовим призначенням для обслуговування автомобіля (л.с. 7) Цю незакінчену будівництвом споруду [PERSON] в 1999 році продав позивачці, вона закінчила це будівництво в 2000 році і в даний час, гараж використовується нею за призначенням. З метою отримання грошового кредиту , для виконання впорядкування будівництва він звернулася в банк. Однак, банком було запропоновано отримати кредит лише з умовою надання за\-стави нерухомого майна, у вигляді зазначеного гаража. Оскі\-льки позивач не має документа про право власності на спо- 2 руджений гараж, то не може ,через цю обставину, отримати кредит банку. Вимоги позову обгрунтовані доказами в т. ч.: до\-говором, довідками, квитанціями про оплату послуг ВЖРЕП-2 ,за користування гаражем (л.с. ) і передбачені ст. 376 ЦК України, яка визначає, що особа, яка спорудила самочинно будову на земельній ділянці , що виділена їй в установленому законом порядку, набуває прав власності на цю будову за рі\-шенням суду.

Outcome: approved