overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Сторони одружені з 11.09.1998 р., шлюб зареєстрований відділом РАГС Ленінської райадміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 498. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Для сторін це перший шлюб. Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася з 2007 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась з 2007 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього суму боргу згідно договору № 569463 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» (надалі-Договір), що складається з неповернутої суми вкладу в розмірі 4250 Євро та нарахованих і не виплачених процентів 250 Євро (разом 4500 Євро). Позов мотивує тим, що відповідач згідно п.2.2 Договору зобовязувався повернути вклад до 13.03.2009 року, однак своїх зобовязань досі не виконав. Як на підставу задоволення позову вказує на положення ст. 1060 ЦК України. У судовому засіданні позивач позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Представник відповідача у судове засідання з розгляду даної справи не зявився, подав письмові заперечення на позов та просив розглянути справу у його відсутності. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що в період після закінчення строку дії Договору 13.03.2009р. позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про повернення суми вкладу за Договором банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача щодо належного виконання зобовязання за Договором банківського вкладу шляхом переведення вкладу на поточний рахунок позивача, оскільки можливість реального розпорядження ним у позивача виключається. Правових підстав для утримання вкладу на поточному рахунку позивача та відмови у його поверненні відповідач не навів. А тому підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача неповернутої суми вкладу \~з нарахованими процентами в розмірі в розмірі 4500 Євро, який підтверджується даними звіту по рахунку позивача № 78932061, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на дату постановлення рішення суду становить еквівалент 49682,87 грн. Також підлягають стягненню із відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у справі в розмірі 120 грн. та на користь держави 496,83 грн. не сплаченого судового збору в розмірі 1% ціни позову відповідно до офіційного курсу НБУ станом на дату постановлення рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить (з урахуванням змін) стягнути з [PERSON] 15803,80 доларів США заборгованості за кредитним договором. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі та представник відповідача в судове засідання не з'явились з причин, не визнаних судом поважними. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи поклалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07.03.2007 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит в сумі 16767,50 доларів США зі сплатою 11,04 % річних, з кінцевим строком повернення 07.03.2014. Зобов'язання за договором [PERSON] не виконала, сума заборгованості згідно розрахунку становить 15803,80 доларів США. Згідно п.2.3.3 договору у разі порушення позичальником зобов'язань, передбачених договором, банк має право зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст.530 ЦК України вказується, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк(термін). Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, і свої вимоги мотивує тим, що 24.10.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1813. Від спільного життя народилася донька, [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Просить шлюб розірвати, оскільки шлюбні та сімейні відносини не підтримують тривалий час, продовжувати спільне життя з відповідачем не бажає в звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, мають різні погляди на життя, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з вище вказаних підстав та просить позов задовольнити. Відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, але до суду не зявився. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24.10.2008 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1813, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Дитина проживає з позивачкою. Шлюбні відносини сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сімя існує формально. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного, ст. 136 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про виселення з частини житлового будинку по вул. Борисенко, 52 в м. Чернігові. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є її батьком та її визнано його опікуном. Відповідач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу від 19.10.2005 року на 2,5 частини спірного житлового будинку. Враховуючи, що її батько не міг усвідомлювати значення своїх дій, вона звернулась до суду про визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним. 10.12.2009 року Новозаводський районний суд м. Чернігова визнав недійсним договір купівлі-продажу частини будинку від 19.10.2005 року. Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач оскаржив його до Апеляційного суду Чернігівської області, який апеляційну скаргу [PERSON] відхилив, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.12.2009 року залишив без змін. Відповідач на її прохання, звільнити займане житло, повідомив їй, що не збирається звільняти дане житло. В зв»язку з тим, що відповідач не звільняє незаконно займане житло, він тим самим перешкоджає власнику вільно користуватися своїм майном. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсягу, надав пояснення викладені в позовній заяві (а.с.17). Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.34). З клопотанням про відкладення розгляду даної справи до суду не звертався. Вказану відповідачем причину неявки, суд не вважає поважною, оскільки вона не підтверджена допустимим доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

20 липня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] і є споживачем послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводить. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР квартиронаймачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Однак за період з 01.01.2008 року по 01.05.2010 року виникла заборгованість, яка складає 745 грн. 15 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, вимоги обґрунтувала наданими до суду копією особового рахунку, розрахунком боргу. Додатково пояснила, що оскільки [PERSON] на той період не проживав, то позов предявлено до повнолітнього члена сімї , який зареєстрований квартирі згідно даних ЖЕКу. Розрахунки заборгованості зроблені в гігакалоріях і в гривнях виходячи з площі і не залежать від кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та суду пояснив, що в квартирі встановлено автономне опалення, письмового договору на опалення місць загального користування не укладено, квитанції на сплату надсилались на імя [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири № 39 будинку, № 7 по вул. Кирпоноса в місті Чернігові і користувачем послуг, що надає ТОВ фірма "ТехНова" в інтересах Комунального енергогенеруючого підрозділу "Чернігівська ТЕЦ", оплати за які не здійснювала в повному обсязі внаслідок чого станом на 01.05.2010 року виникла заборгованість в сумі 745 гривень 15 копійок. Згідно наданої представником відповідача довідки Менської виправної колонії [PERSON] звільнився з колонії 08 травня 2010 р., а позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за період 01 січня 2008 р. по 01 травня 2010 року. Оскільки [PERSON] на той період не проживав то позов предявлено до повнолітнього члена сімї , який зареєстрований квартирі згідно даних ЖЕКу. Розмір заборгованості підтверджується наданими суду розрахунками. (а.с.5, 6). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушено вимоги ст.ст. 610, 611 ЦК України щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги. Також з відповідача необхідно стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

КЕП "Чернігівська ТЕЦ" ТОВ фірми "ТехНова" звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за теплопостачання (а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги тим, що КЕП "Чернігівська ТЕЦ" ТОВ фірми "ТехНова" надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та центрального опалення. Відповідачі зобов'язані вносити оплату за надані послуги з теплопостачання не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Але з 01.05.2008 р. не виконують своє зобов'язання, тому станом на 01.07.2010 р. утворилась заборгованість у сумі 6701 грн. 54 коп., яку позивач просить Стягнути з відповідачів солідарно в примусовому порядку, а також ЗО грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Про поважні причини неявки відповідачів суду не відомо. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення, а саме до буд. 22 по вул. . Пирогова. Відповідачі зареєстровані в [INFO] (а.с.5). Необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача борг за період з 01.05.2008 р. по 01.07.2010 р. у сумі 6701 грн. 54 коп.(а.є.4). Крім того, з відповідачів підлягає стягненню - з кожного: по 7 грн. 50 коп. (30:4) у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача, а також по 12 грн. 75 коп. судового збору в доход держави (51:4) .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Сторони одружені з 28.04.2006р., шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 158. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їхня сімя фактично розпалася, і з листопада 2008 року вони з відповідачем стали проживати окремо, перестали знаходити взаєморозуміння у вирішенні сімейних, побутових питань, спільне господарство не ведуть, крім того, між ними пропало відчуття кохання та взаємної поваги. Вважаючи примирення і подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на обидві сторони. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день і час слухання справи повідомлений своєчасно, своїх заперечень на позов суду не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивачки, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов предявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалася з листопада 2008 року, вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам і негативно впливати на виховання дитини, у зв'язку з чим їх шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28.04.2006 р., шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 158. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в заяві, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини в належному розмірі і регулярно, просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини на її користь в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити позовні вимоги за мотивами, вказаними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день і час слухання справи повідомлений своєчасно, своїх заперечень на позов суду не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивачки, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з пояснення позивачки видно, що відповідач не надавав позивачці належну матеріальну допомогу на утримання дитини. Дитина сторін - син [PERSON] проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд, у відповідності зі ст. 182 Сімейного Кодексу України враховував матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище відповідача, вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, при цьому розмір стягуваних з нього аліментів буде не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 51 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь держави витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7 грн. 50 коп. На підставі викладеного і ст.ст.10, 60, 81, 88, 169, 212, 213, 218, 224-228 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що їхній шлюб був зареєстрований 28.04.2001 року у Бучалівській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 2. 05.09.2001 року у них народився син [PERSON], а 12.01.2005 року - син [PERSON]. Спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який зловживав алкогольними напоями, вчиняв сварки, при цьому застосовував фізичне насильство, ображав нецензурними словами, внаслідок чого, позивачка у 2007 року забрала дітей та речі і переїхала проживати в будинок своїх батьків у м. Львів. Вони стали чужими людьми, разом не проживають та не ведуть спільного господарства з липня 2007 року. З відповідачем, як з чоловіком, подружніх відносин не підтримує. За таких обставин вважає, що шлюб розпався та примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав зазначених у заяві. Крім того пояснила, що за час наданий судом для примирення такого між нею та відповідачем не відбулось. * Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Крім цього зазначив, що дійсно між ним та позивачкою існують непорозуміння, тривалий час проживають окремо. За час наданий судом для примирення між ними таке не відбулось, будь - яких дій щодо збереження сім»ї, він не вчиняв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували у квітні 2001 року. З липня 2007 року і по даний час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, стосунків як подружжя не підтримують, причина розладу в сімї - різні погляди подружжя на шлюб та сімю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Строк наданий судом для примирення до позитивного результату не призвів. Розриваючи шлюб між сторонами суд, також враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких у сімї у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. Враховуючи наведене подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved