Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 16 листопада 2009 року вона уклала з відповідачем договори, відповідно до яких позивач зобовязався виготовити їй нові державні акти про право власності на земельні ділянки з присвоєнням нових кадастрових номерів. Ці роботи відповідач мав виконати до 16 лютого 2010 року. Відповідач проігнорував заборону стягнення з громадян грошових коштів за виготовлення державних актів, яка встановлена п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року №844, та стягнув з неї за виготовлення державних актів 1916 гривень. Проте до нинішнього часу договори відповідачем не виконані. В обґрунтування позову позивачка посилалась також на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй та її родичам заподіяна моральна шкода. Позивачка просила суд зобовязати відповідача згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року №844 безоплатно виготовити державні акти на приватну власність на земельні ділянки під №134-а по вулиці Леніна у смт Великодолинське Овідіопольського району, повернути їй кошти за виготовлення державних актів у сумі 1916 гривень, сплатити 3268 гривень моральної шкоди. Відповідач направив до суду свої заперечення проти позову у яких зазначив, що згідно з укладеними сторонами договорами він мав виконати топогеодезичні роботи, побудову та розвиток зйомочних мереж протягом трьох місяців. У державному акті позивачка по-батькові була зазначена неправильно. Також під час оброблення даних геодезичної зйомки було виявлено, що частина присадибної ділянки позивачки накладається на контур сусідньої ділянки [PERSON]. Корегування концерном «Камелот» мереж земельної ділянки [PERSON] зайняло чотири місяці і тільки після цього було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності позивачки на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, а також реєстраційну справу для отримання кадастрового номеру на належну позивачці на праві приватної власності земельну ділянку, призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Але представник позивачки [PERSON] відмовився прийняти виготовлену документацію. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково та додатково пояснив, що по укладених з позивачкою договорах виконана тільки частина робіт, тому відповідач готовий повернути позивачці відповідну частину отриманих від неї коштів згідно з наданим суду розрахунком. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2010 року між сторонами було укладено договір №75/1109 на виконання робіт згідно з п.п. 1.1 та 2.1.2 якого позивачка доручила відповідачу, а останній взяв на себе зобовязання протягом трьох місяців з дати попередньої оплати позивачкою вартості робіт виготовити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності позивачки на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вулиця Леніна, 134-а. Загальна вартість робіт за цим договором встановлена сторонами у розмірі 800 гривень (п.3.1). Також 16 листопада 2010 року між сторонами було укладено договір №76/1109 на виконання робіт згідно з п.п. 1.1 та 2.1.2 якого позивачка доручила відповідачу, а останній взяв на себе зобовязання протягом трьох місяців з дати попередньої оплати позивачкою вартості робіт виготовити реєстраційну справу на земельну ділянку, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вулиця Леніна, 134-а. Загальна вартість робіт за цим договором встановлена сторонами також у розмірі 800 гривень (п.3.1). Оплата робіт по договорах №75/1109 та №76/1109 була здійснена позивачкою 17 листопада 2009 року у сумі 1600 гривень, що підтверджується відповідною квітанцією банку №126-011Н/1. Згідно з наданим відповідачем розрахунком залишок не засвоєних ним коштів складає по 202,52 гривні по кожному з договорів. 16 листопада 2009 року позивачка також уклала два договори з Приватним підприємством «Регіональний інформаційний центр» та 17 листопада 2009 року перерахувала на розрахунковий рахунок цього приватного підприємства 300 гривень. За послуги банку щодо перерахування коштів позивачка сплатила 16 гривень. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Посилання позивачки та її представника на те, що відповідач мав виготовити державні акти на право власності на землю спростовуються договорами №75/1109 та №76/1109 від 16 листопада 2009 року, а також вимогами діючого законодавства України. Так, згідно з п.2.9. діючої Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яку затверджено наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та його структурні підрозділи. Також по результатах розгляду справи судом не встановлено підстав для застосування до виниклих між сторонами договірних правовідносин положень п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року №844, оскільки встановлена цим пунктом заборона стягнення з громадян України плати за оформлення та видачу актів на право власності на земельні ділянки та надання додаткових і супутніх послуг з розроблення документації із землеустрою, розповсюджується тільки на випадки оформлення та видачі державних актів відповідно до затвердженого цією постановою Порядку безоплатного оформлення та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки (далі Порядок). Згідно з п.п. 2, 3 цього Порядку рішення щодо надання дозволу на безоплатне виготовлення для громадян технічної документації із землеустрою приймає відповідний орган місцевого самоврядування чи районна держадміністрація після подачі сільському, селищному, міському голові або уповноваженій ним особі адресованої територіальному органові Держкомзему заяви громадянина або уповноваженої ним особи про видачу державного акта на право власності на земельну ділянку. Договори про розроблення технічної документації укладають територіальні органи Держкомзему, вони ж здійснюють фінансування цих робіт і послуг за рахунок коштів державного бюджету (п.п. 5, 14 Порядку). Видачу державного акта на право власності на земельну ділянку здійснюється представником районного (міського) підрозділу Центру кадастру (п.11 Порядку). Позивачка відповідно до Порядку будь-яких дій не здійснювала, а діючі вільно через представника на власний розсуд обрала контрагентом відповідача та визначила умови укладених з ним договорів. На підтвердження заподіяння позивачці моральної шкоди суду було надано видану 16 липня 2010 року Великодолинською селищною лікарнею виписку з індивідуальної картки №351 амбулаторного хворого [PERSON], відповідно до якої судом встановлено, що позивачка перебуває на «Д» обліку у лікарів терапевта та онколога з 2001 року, систематично лікується амбулаторно та стаціонарно. Наявність причинного зв'язку між неналежним виконанням відповідачем умов договорів та погіршенням стану здоровя позивачки не доведено. З врахуванням вищенаведених, встановлених у судовому засіданні обставин, оцінивши їх у сукупності суд вважає, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача безоплатно виготовити державні акти про право власності на земельні ділянки та стягнення моральної шкоди є необґрунтованими, вони не засновані на законі, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. З врахуванням фактичного визнання відповідачем позову в частині стягнення 405,04 гривень, суд частково задовольняє даний позов шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки вказаної грошової суми.

Outcome: partial