Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

10.09.2010 року позивачі звернулися з позовом до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області, в якому просять: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області шодо нарахування та виплати належної їм додаткової пенсії та зобов'язати відповідача зробити перерахунок додаткової пенсії відповідно до ст.50, 51 Закону України «Про і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.09.2007 року по 31. 12.2007 року та з 22.05.2008 року, а також зробити перерахунок та виплату доплати, передбаченої ст. 39 зазначеного Закону України, виходячи з розміру відповідно двох та однієї мінімальних заробітних плат за цей же період [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судове засідання позивачі не з'явилися, у позові просили справу розглянути без їх участі. Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області - у судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслали письмове заперечення проти позову, яке обґрунтовували тим, що управління діяло відповідно до чинного законодавства, постанов КМ України, просили справу розглянути без участі їх представника, при розгляді врахувати строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON]. [PERSON], [PERSON] є потерпілими внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, інвалідами 2 групи, що підтверджується посвідченнями та довідками МСЕК. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є учасниками ЛНА на ЧАЕС 2 категорії, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, [PERSON] та [PERSON] - потерпілими 4 категорії, що підтверджується посвідченнями. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживаючи в [INFO], [PERSON] в с. Страхолісся, які відносяться до зони добровільного гарантованого відселення, а [PERSON] В А. та [PERSON] у с. Блідча, яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, будучи непрацюючими пенсіонерами, отримують щомісячно доплату за проживання у цій зоні у розмірі відповідно 10 грн. 50 коп. та 5 грн. 20 коп., хоча відповідно до ст. 39 Закону вона має складати відповідно дві та одну мінімальні заробітні плати щомісячно. Позивач керується у своїх діях постановою КМУ України. Позивачі перебувають на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду в Іванківському районі Київської області та отримують додаткову пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який значно менший за розмір встановлений ст. 50, 51 Закону. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах ... інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком, 3 групи - 50% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 2 складає 30% мінімальної пенсії за віком, до категорії 3 - 25% мінімальної пенсії за віком до категорії 4 15% мінімальної пенсії за віком. Посилання відповідача на те, що ст.28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком. Додаткова пенсія та компенсація і доплата за проживання на радіоактивно забрудненій території позивачам нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, атому посилання нате, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі «Кечко проти України» в п.23 зазначив „ суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд не приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань ", З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає роз'яснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі. А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству є такими, що не відповідають нормам ст. 50, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком. м В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативні . актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п. 1) та основи соціального захисту (п.6). Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посаді зі особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 39, 50, 51, 52 Закону, є неправомірною. Подальший перерахунок та виплата додаткової пенсії позивачу має проводитись відповідачем і урахуванням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» та зміни мінімальної пенсії за віком. Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі-Закон) [PERSON] є дитиною війни. Згідно статті 6 зазначеного Закону має право на щомісячну соціальну держави; допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач, порушуючи ст.6 Закону, керується постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, зміст якої не відповідає положенням ст.6 Закону як нормативно-правовому акту вищої юридичної сили Невідповідність ця полягає в тому, що відповідач перерахунок пенсії здійснив не в розмірі 30% від мінімальної пенсії 4 віком, а у значно меншому розмірі.

Outcome: approved