Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява виконавчого комітету Броварської міської ради. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що згідно з рішенням Броварської міської ради від 18.09.2008 року №880-45-05 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Бровари житлового фонду, що знаходиться на балансі ВАТ «Броварисільбуд» у комунальну власність територіальної громади міста Бровари було прийнято гуртожиток по вул. Грушевського, 1, у м. Броварах, який перебуває на балансі ВАТ «Броварисільбуд». У результаті здійснення заходів по встановленню законних підстав реєстрації та фактичного проживання мешканців гуртожитку по вул. Грушевського,1, встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають у гуртожитку з 09 жовтня 1996 року і на даний час зареєстровані в кімнаті №606\\4. Між мешканцями гуртожитку та його володільцем фактично склались договірні відносини, зокрема, договір найму на кімнату №606\\4 фактично був укладений, так як сторони мали права та несли обовязки по істотних умовах договору найму. У ході перевірки факту проживання у гуртожитку відповідачів за участю дільничного інспектора Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області встановлено, що в кімнаті №606\\4 ніхто не проживає близько 7 років. Відповідачі постійно проживають за адресою: [INFO]. Зазначений будинок на праві власності належить [PERSON] з 2001 року. На підставі викладено, позивач вважає, що відповідачі втратили право користування кімнатою №606\\4 у гуртожитку у звязку з вибуттям на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні доводи позову підтримала та пояснила, що моментом вибуття відповідачів на постійне місце проживання в інше жиле приміщення слід вважати час, коли між [PERSON] та Броварською філією ВАТ «Київоблгаз» було укладеного договір про надання послуг із газопостачання, тобто з 2006 року. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував з тих підстав, що в гуртожитку проживає постійно, його сімя дійсно у 2006 році переїхала до будинку №80 по вул.. Кірова у м. Броварах, оскільки необхідно було доглядати за хворою матірю його дружини [PERSON], на ґрунті чого якраз виникали конфлікти між ним та дружиною. Інколи відповідач перебував у будинку по вул. Кірова, але постійно проживав у гуртожитку. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] також вважає позовні вимоги до [PERSON] необґрунтованими та безпідставними. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились направивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи Комунального підприємства Броварської міської ради «Служба замовника» [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи сектору ГІРФО Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області у судове засідання не зявився направивши заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням Броварської міської ради від 18.09.2008 року №880-45-05 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Бровари житлового фонду, що знаходиться на балансі ВАТ «Броварисільбуд» у комунальну власність територіальної громада міста Бровари було прийнято гуртожиток по вул. Грушевського, 1, у м. Броварах. Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2008 року видно, що гуртожиток за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. М.Грушевського, 1, перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Бровари в особі Броварської міської ради. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживали у гуртожитку по вул. Грушевського, 1 у м. Броварах з 1996 року, а з 07.11.2009 року зареєстровані за даною адресою. У довідці від 27 липня 2010 року зазначено, що [PERSON] працював у ВАТ «СПМК-511» з 16 грудня 1985 року по 03 січня 2001 року електромонтажником і був прописаний за адресою: вул. Грушевського, 1 у м. Броварах. Після відкриття провадження у справі, 10 серпня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ОК №070915. Свідок [PERSON], проживає у гуртожитку у кімнаті №604\\1 з 1999 року, уже три роки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, надала покази про те, що після 2003 року рідко бачить у гуртожитку [PERSON], також пояснила, що свідок [PERSON] консьєржкою ніколи не працювала, можливо лише когось підміняла. Свідок [PERSON] проживає у гуртожитку з 1993 року, а з 2008 року на шостому поверсі, також надав покази про те, що [PERSON] у гуртожитку майже не зявлявся, лише останнім часом бачив його часто. Свідок [PERSON], дільничний інспектор, який брав участь у встановлені факту проживання сімї [PERSON] у будинку №80 по вул. Кірова у м. Броварах, надав покази про те, що у момент перевірки у будинку нікого не було, сусіди по зазначеному будинку, прізвища яких не може назвати, пояснили, що у будинку №80 проживає родина [PERSON]. Свідок [PERSON], проживає у гуртожитку з 1996 року, на даний час у кімнаті №306\\3,4, зі згоди жильців з початку 2010 року виконує обовязки консьєржа, надала покази про те, що часто бачить [PERSON] у гуртожитку, зокрема, під час повернення додому, дружину та дітей майже не бачила. Свідок [PERSON] проживає у гуртожитку з 1983 року, на даний час у кімнаті №606\\2, надав покази про те, що працював із [PERSON], часто бачить його у коридорі, на вулиці біля гуртожитку, дружина та діти у гуртожитку не проживають. Свідок [PERSON] та [PERSON], які проживають відповідно в кім. №604\\4 та №605\\2, надали покази про те, що часто бачать [PERSON] на кухні та в коридорі. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно із п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985року відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2001 року придбала будинок №80 по вул. Кірова у м. Броварах, у 2005 році у зазначеному будинку зареєстровано [PERSON], матір [PERSON] У 2006 році [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] переїхали проживати у даний будинок. Зазначений факт підтверджується як показами свідків, так і поясненнями відповідача [PERSON] та поясненнями самих відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у своєму клопотанні до суду. Таким чином, із наведеного вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вибули із гуртожитку на інше постійне місце проживання, а саме будинок №80 по вул. Кірова у м. Броварах, тому втратили право користування жилим приміщенням кімнати №606\\4 у гуртожитку по вулиці Грушевського, 1, у місті Броварах. Разом з тим, у судовому засіданні позивачем не наведено переконливих доказів того, що відповідач [PERSON] вибув на інше постійне місце проживання у [INFO]. Надані докази: відомість по нарахуванню за користування житлом та комунальні послуги за червень 2008 року по вул. Грушевського, 1, та історія сплат по квартплаті за кімнату №606\\4 за 2009 та два місяці 2010 року свідчать про те, що [PERSON] сплачує за надані комунальні послуги. Рапорти, складені 24.03.2010 року ДІМ [PERSON] та [PERSON], суд до уваги не бере, оскільки у них не зазначено які свідки були опитані в ході перевірки. Свідчення допитаних у судовому засіданні свідків є дуже суперечливими, зокрема, свідки про допит яких клопотав представник позивача, надали покази про те, що [PERSON] у гуртожитку бачать дуже рідко, а свідки, допитані за клопотанням відповідача, надали зовсім протилежні покази. У звязку з цим, на думку суду, свідчення свідків є недостатнім доказом заявлених позовних вимог, жодних інших доказів своїх доводів про те, що відповідач [PERSON]В вибув на інше постійне місце проживання позивач не надав, тому позовні вимоги до [PERSON] є необґрунтованими і безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial