Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 26 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 66/07/978, за яким відповідачу надано кредит в іноземній валюті в сумі 100\~800 Євро строком до 26 грудня 2037 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами, з графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов»язань відповідача, банком були прийняті в заставу цінні папери згідно з умовами договору про заставу цінних паперів (облігацій) від 26 грудня 2007 року, а саме іменні безпроцентні (цільові) облігації, кількістю 85 штук, номінальна вартість одного цінного паперу 6\~500 грн., сумарна номінальна вартість цінних паперів 552\~500 грн. Емітентом цінних паперів є ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірінгова компанія». Заставна вартість одного цінного паперу 10\~722,21 грн., сумарна заставна вартість цінних паперів 911\~388 грн. Форма випуску цінних паперів бездокументарна. Крім того, в забезпечення виконання зобов»язань відповідача по кредитному договору 26 грудня 2007 року було укладено з співвідповідачкою [PERSON] договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов»язалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов»язань в повному обсязі. Свої зобовязання банк виконав в повному обсязі, відповідачі свої зобовязання не виконали. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, станом на 20.08.2010 року сума заборгованості складає 100\~941,77 Євро та 23\~470,09 грн., з яких: 91\~840 Євро сума кредиту, що підлягає достроковому стягненню; 3\~596,32 Євро заборгованість по кредиту прострочена; 655,57 Євро заборгованість по процентам поточна; 4\~849,88 Євро заборгованість по процентах прострочена; 7\~114 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності; 16\~356,09 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів. До цього часу заборгованість не погашена. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві та заяву про зменшення позовних вимог, просив їх задовольнити, додатково пояснив, що відповідач [PERSON] не сплачує кошти з вересня місяця, про наявність заборгованості знає, двічі звертався до банку для реструктуризації заборгованості, дане прохання не було задоволено. Зауважив, що згода на отримання кредиту відповідачки [PERSON] не потрібна, оскільки вона виступила по договору фінансовим поручителем. Відносно необхідності повідомлення відповідачів за півроку до звернення стягнення на предмет застави, зазначив, що звернення до суду з даним позовом, також є повідомлення боржників. Представник відповідачів в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив відмовити в їх задоволенні, пояснив, що відповідачка не була ознайомлена з кредитним договором та не давала на нього згоду. Крім того, позивач повинен був повідомити відповідачів рекомендованим листом протягом шести місяців про наявність заборгованості, але таких повідомлень на адресу відповідачів не надходило. Порушено було процедуру і укладення кредитного договору, не було надано додаток 1. Крім того, в договорі не вказана оговорка про покладення на позичальника валютного ризику, тому, [PERSON] вважав, що всі ризики бере на себе банк. Зазначив, що договір поруки вже втратив силу. Стосовно договору застави по цінним паперам пояснив, що було порушено процедуру п. 4.2 договору застави цінних паперів, де зазначено, що кредитор зобов»язаний за тридцять днів повідомити заставодержателя про початок звернення стягнення на предмет застави. З розмови зі [PERSON], він зрозумів, що підписання відповідачами договорів застави та поруки було формальністю, при наймі так їх завірили представники банку. Третя особа не з»явилася, про причини неявки суд не повідомляла, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 26 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 66/07/978, за яким відповідачу надано кредит в іноземній валюті в сумі 100\~800 Євро строком до 26 грудня 2037 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами, з графіком погашення кредиту. Відповідно до п.п. 3.3.1, 3.3.3, 3.3.4, 3.3.4 даного договору позичальник зобов»язаний здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх видів комісійних платежів у передбачені договором строки. Повернення суми кредиту проводиться на рахунок позивача щомісячно з першого по десяте число кожного місяця, починаючи з січня 2008 року, в розмірі не менше 1/360 від суми отриманого кредиту, що становить 280 Євро. Проценти сплачуються виходячи з процентної ставки щомісячно, один раз на місяць, не пізніше десятого числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання договору. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом позичальник зобов»язується сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки в розмірі 13,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно п.п. 5.3, 5.8 за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов»язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Строк позовної давності встановлено в три роки, в тому числі по поверненню процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов кредитного договору. Відповідно до договору про заставу цінних паперів (облігацій) від 26.12.2007 року, відповідач [PERSON] забезпечив свої зобов»язання перед позивачем цінними паперами (облігаціями) кількістю 85 штук, номінальна вартість одного цінного паперу 6\~500 грн., сумарна номінальна вартість цінних паперів 552\~500 грн. Емітентом цінних паперів є ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірінгова компанія». Заставна вартість одного цінного паперу 10\~722,21 грн., сумарна заставна вартість цінних паперів 911\~388 грн. Форма випуску цінних паперів бездокументарна. Згідно п. 4.1 даного договору заставодержатель позивач, набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави у випадку, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобов»язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки. Крім того, 26.12.2007 року між позивачем та співвідповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, яка поручилася перед банком за виконання позичальником [PERSON], зобов»язань по кредитному договору № 66/07/978. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 даного договору поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов»язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов»язань - в повному обсязі. Судом не можуть бути враховані посилання представника відповідача на те, що на отримання кредиту [PERSON] його дружина [PERSON] не надавала свою згоду, так як [PERSON] була обізнана з тим, що її чоловік [PERSON] брав кредит, була з цим згодна, знала умови кредитного договору, оскільки була поручителем саме по вказаному договору, що підтверджено договором поруки. Безпідставними є і те посилання представника відповідачів на те, що договір поруки припинив свою дію і до [PERSON] не можуть бути пред»явлені позовні вимоги, оскільки, відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. З договору поруки п. 5.1 слідує, що він діє з моменту підписання сторонами і до припинення забезпеченого ним зобов»язання позичальника за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 546, 572, 589, 590 ЦК України виконання зобов»язання може забезпечуватися заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір 1700 грн. та було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді 120 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачами на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved