Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області, третьої особи Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 25 січня 2005 року її чоловік помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Поди, Лозівського району, Харківської області, вул. Радянська, б. 1. Позивачка після смерті чоловіка фактично спадок прийняла, оскільки постійно мешкала разом з чоловіком, поховала його, розпорядилася його особистими речами, зареєстрована та мешкає в спірному домоволодінні, але прийняти спадок не має можливості, оскільки даний будинок був побудований чоловіком, але ніяких правовстановлюючих документів на нього не має. В звязку з чим просить визнати за нею право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Поди, Лозівського району, Харківської області, вул. Радянська, б. 1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 25 січня 2005 року. В судовому засіданні представник позивачки уточнив позовні вимоги та просив визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 25 січня 2005 року, посилаючись на те, що після смерті чоловіка позивачки відкрилась спадщина на майно, а саме: домоволодіння, розташоване за адресою: с. Поди, Лозівського району, Харківської області, вул. Радянська, б. 1. Позивачка звернулася до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадку після смерті чоловіка, але їй в цьому було відмовлено, оскільки її чоловік [PERSON] був головою колгоспного двору та в 1958 році побудував спірне домоволодіння, яке було власністю колгоспного двору, членами якого були [PERSON] та позивачка, але в Лозівському бюро технічної інвентаризації його не оформив та не зареєстрував. Крім цього просив зобовязати бюро технічної інвентаризації м. Лозова, Харківської області зареєструвати за [PERSON] право власності на спірне домоволодіння без акта прийняття в експлуатацію. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та вважає можливим задовольнити їх в повному обсязі. Представник третьої особи Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить справу розглянути за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником відповідача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Як вбачається з матеріалів справи, що 24 квітня 1949 року [PERSON] була виділена земельна ділянка , площею 0,16 га, в тому числі під будовами 0,08 га, з них під жилими 0,05 га на підставі рішення загальних зборів колгоспників, що підтверджується архівною довідкою № 01-536 від 12 серпня 2010 року, виданою архівним відділом Лозівської районної державної адміністрації Харківської області. На вказаній земельній ділянці [PERSON], який працював у колгоспі і був членом колгоспного двору, побудував домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Поди, Лозівського району, Харківської області, вул. Радянська, б. 1, що підтверджується довідкою Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області № 393 від 05 жовтня 2010 року, з якої вбачається, що відповідно до «Погосподарської книги загальних виробничих показників господарств колгоспників, працівників, службовців та інших груп населення на 1958-1960 роки по селу Поди», фонд № 108, опис 1, спірне домоволодіння було побудовано в 1958 році та належало [PERSON]. 25 січня 2005 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане домоволодіння. Спадкоємцем першої черги після його смерті є позивачка по справі, яка постійно проживала в домоволодінні та яка фактично спадок прийняла, розпоряджалася та користувалася домоволодінням, поховала чоловіка, розпорядилася його особистими речами, своєчасно у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку, але оформити нотаріально спадок на домоволодіння не має можливості в звязку з тим, що чоловік був головою колгоспного двору та в 1958 році побудував спірне домоволодіння, яке було власністю колгоспного двору, до якого входили [PERSON] та позивачка по справі, але в Лозівському бюро технічної інвентаризації його не оформив та не зареєстрував. Як розяснив Пленум Верховного Суду в п. 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. В судовому засіданні зясовано, що домоволодіння, розташоване за адресою: с. Поди, Лозівського району, Харківської області, вул. Радянська, б. 1 дійсно до 15.04.1991 року мав статус колгоспного двору, оскільки [PERSON] був головою колгоспного двору, та який помер 25 січня 2005 року, [PERSON] станом на 15.04.1991 рік була пенсіонеркою, була дружиною [PERSON], була зареєстрована та постійно проживала в домоволодінні. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належало домоволодіння, розташоване за адресою: с. Поди, Лозівського району, Харківської області, вул. Радянська, б. 1, яке було власністю колишнього колгоспного двору, який не втратив право власності на нього після припинення його існування. Домоволодіння існує до теперішнього часу. Після смерті [PERSON] на нього відкрилася спадщина. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка була надана у приватну власність для обслуговування житлового будинку, площею 0,16 га в тому числі під будовами 0,08 га згідно рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Червоне село» Ново-Подянської сільської ради Лозівського району Харківської області. Згідно довідки Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області № 394 від 05 жовтня 2010 року вищевказана ділянка на якій розташований житловий будинок за адресою: с. Поди, Лозівського району, Харківської області, вул. Радянська, б. 1 не приватизована. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст.. 1269 ЦК України спадкоємець має надати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадку. Як свідчать матеріали справи [PERSON] своєчасно, надала до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області заяву про прийняття спадку. За таких обставин суд вважає, що позивачка спадок прийняла, заяву про відмову від спадку не писала. Тому за таких обставин за нею необхідно визнати право власності на відкрите після смерті спадкодавця майно. Таким чином визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved