Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

16 липня 2010 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України м.Красноармійська Донецької області про визнання відмови відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2009 рік, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до ст. 1 Закону України №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" він має статус «дитини війни», у звязку з чим, у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2009 році йому така допомога не виплачувалась. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати відмову відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2009 рік, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни » № 2195-15, в редакції, яка діяла в цей період у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та стягнути на його користь понесені судові витрати у розмірі 51 грн. - витрати на сплату державного мита та 120 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.9). Представник відповідача [PERSON] Пенсійного Фонду України м.Красноармійська Донецької області у судове засідання не зявився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без участі його представників (а.с.12). На адресу суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач посилається на те, що порядок надання пільг, передбачених ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», Кабінету Міністрів України у 2006 році не було розроблено. Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» призупинено. Законодавче питання не було врегульовано стосовно фінансування виплати підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком дітям війни. Відповідно до вказаного закону підвищення до пенсії дітям війни виплачується за рахунок коштів державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного Фонду України. На цей час чинною є Постанова КМУ №530 від 28.05.2008 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", відповідно до п.8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсій, підвищення проводиться у твердих розмірах. Вимоги позивача щодо підвищення пенсії вважає не законними, просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності справи, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач має правовий статус «дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням № 33944 (а.с.10). Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р., що набрав чинності 01.01.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Згідно довідки відповідача позивачу у 2009 році підвищення до пенсії як «дитині війни» виплачувалося в сумі 49,80 грн.(а.с.12). Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі для осіб, які втратили працездатність, визначеному законом. Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто в розмірі 498 грн., з 1 листопада 2009 року-573 грн. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». 28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до пункту 8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22 травня 48,10 грн., з 01 липня 48,20 грн., з 01 жовтня 49,80 грн. Крім того, Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 р.» від 26.12.2008 р. № 835-VI не передбачено обмежень у застосуванні на 2009 р. ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З урахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 р.» від 26.12.2009 р. № 835-VI, суд приходить до висновку, що з 01.01.2009 р. відповідач виплачує позивачу, як дитині війни, підвищення у твердих розмірах у розмірі 49,80 грн. в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто у розмірах менших за 30 % мінімальної пенсії за віком, а тому вимоги позивача в цій частині є правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved