overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.09.2007 року в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей не мають . В зв'язку з тим, що між ними за час спільного проживання в шлюбі втрачені повага та любов, вони з кінця 2007 року припинили шлюбні та сімейні стосунки і проживають окремо. Вважає, що сім'я розпалась, тому просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, уточнив, що сімейні та шлюбні стосунки вони припинили в кінці 2007 року, та не відновлювали їх. В даний час їх сім'я розпалась і на примирення він не згоден. Спору про майно немає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялась відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2007 року в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. В зв'язку з тим, що за час спільного проживання в шлюбі між сторонами втрачені повага та любов, вони припинили шлюбні та сімейні стосунки, і з серпня 2010 року проживають окремо. Спору про майно немає. Враховуючи те, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, а подальше збереження сім"ї буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позові позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти\~ утримання\~ дочки [PERSON] [INFO] на час навчання дочки в\~ розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), до часу закінчення навчання тобто до 10.05.2011 року. Посилається на те, що їх дочка [PERSON] є студенткою 4 курсу денної форми навчання Полтавського будівельного технікуму транспортного будівництва. Форма навчання платна. В даний час відповідач за рішенням суду сплачує їй аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку (доходу). Відповідач аліменти на дітей сплачував нерегулярно і має заборгованість. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, частково змінивши їх і просила на навчання [PERSON] стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Пояснила, що відповідач працює і має змогу надавати допомогу на навчання дочки. Іншим особам він аліменти не сплачує. Пояснила, що і менша дочка [PERSON]\~ також навчається на платній основі. Вона працює, але її невелика заробітна плата не дає змоги належним чином навчати та утримувати двох дочок. Відповідач має змогу знайти іншу роботу і отримувати більшу зарплату, але не хоче цього робити. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач позов не визнав, поскільки не має змоги надавати таку допомогу. Він працює по найму в ПП без оформлення і його заробіток в 750-800 грн. не дає можливості надавати значну допомогу на 2-х дітей. Останнім часом він регулярно сплачує аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 300-400 грн., а необхідно залишати кошти і на своє прожиття. На даний час заборгованість по аліментах складає біля 11000 грн. Суд,\~ вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: \~ \~ \~ \~З наданих позивачем документів вбачається що [PERSON] [INFO] є дочкою сторін, в даний час навчається в технікумі, а позивач сплачує її навчання в сумі 1900 грн щомісячно. Позивач працює і отримує доход біля 1000 грн щомісячно. Окрім навчання [PERSON], позивач також сплачує і навчання другої дочки [PERSON]. Згідно рішення Онуфріївського районного суду від 16.01.1996 року відповідач на користь позивача зобовязаний сплачувати аліменти на 2-х дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, а з 23.06.2010 року на одну дитину в розмірі ? частини заробітку. З даних ДВС вбачається, що аліменти відповідач сплачував нерегулярно і станом на 20.08.2010 року заборгованість по аліментах становить 12347 грн. Відповідач має диплом механіка, однак працює не по спеціальності по найму і його заробіток (з його слів) становить 750-800 грн. З невідомих причин він на постійну роботу не оформляється. Дочка [PERSON] буде навчатись ще біля півроку, тобто незначний час, а тому, суд вважає, що протягом такого часу він зможе надавати хоч невелику допомогу на навчання дочки. Поскільки з наданих сторонами документів вбачається, що відповідач знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, то суд вважає можливим від сплати судових витрат по справі звільнити.\~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

В позові позивач просила стягнути з відповідача кошти на утримання дитини (аліменти) - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу). Посилається на те, що з відповідачем вои знаходились в шлюбі з 08.03.2003 року по 06.02.2008 року, разом не проживають з травня 2007 року. Відповідач офіційно ніде не працює, а надає допомогу по обробітку власних земель свого батька по місцю проживання. Допомоги на утримання сина не надає, а тому вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з»явилась, подавши до суду заяву про слуханнч справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про отримання копії позову, його визнання та задоволення. Згоден на сплату аліментів на утримання сина в розмірі вказаному в позові. В зв»язку з віддіаленістю місця проживання справу просив слухати в його відсутності. Поскільки сторони в судове засідання не з»явились. Подавши заяви про слухання справи в їх відсутності, фіксування розгляду справи технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, поскільки позивач підтримала позов, а відповідач його визнав. Визнання позову відповідачем суд вважає безумовним, поскільки позовні вимоги підтримані стронами, підтверджуються позовною заявою та доданими до неї матеріалами, а тому суд вважає можливим прийняти по справі рішення без дослідження цих матеріалів, що відповідає вимогам ст. 174 ЦПК України. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 12.03.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з 28.02.2010 року через те, що вони не знаходили спільну мову, не могли вирішувати спільні сімейні питання, не розуміли один одного, у всьому суперечили. Вважає. що сімя розпалась остаточно та примирення не можливе. В звязку з цим, просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав та не заперечуючи обставини, на які позивачка посилається в позовній заяві, просив розірвати шлюб з останньою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №63 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як зазначили в судовому засіданні сторони з лютого 2010року вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають наміру відновлювати шлюбні відносини та жити разом. З урахуванням зазначених вище положень закону та обставин по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, протирічить інтересам останніх, а тому позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачені останньою при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 06 листопада 2004 року у Єреміївській сільській Раді Роздільнянського району Одеської області. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, який не з'явився у судове засідання, на підставі матеріалів та доказів, що є в справі. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстрований 06 листопада 2004 року у Єреміївській сільській раді Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 051983, актовий запис 07. Шлюб у сторін перший. Дітей від шлюбу не має. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, різні інтереси, несумісність характерів. Починаючи з серпня 2006 року сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. Позивач на примирення не згоден. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. З ст. 115 СК України документом, що посвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, що набрало законної сили На підставі ч. З ст. 115 СК України суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення державного мита при розірванні шлюбу з сторін у рівних частинах, оскільки у разі розірвання шлюбу судом, свідоцтво про розірвання шлюбу не видається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом у якому просить зобов'язати [PERSON] Джасема не чинити їм перешкод у користуванні, розпорядженні квартирою №83 у будинку №14/1 по вулиці Архітекторській в м.Одесі, належної [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняття його з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі, посилаючись на те, що реєстрація [PERSON] Джасема за місцем проживання обмежує права позивачів, як власників. Відповідач - [PERSON] Джасем у судове засідання не з'явився, повідомлявся відповідно до ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник 3-ої особи - Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області у судовому засіданні залишив вирішення справи на розсуд суду. Вислухавши позивачів, представника 3-ої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на житло від 05 червня 2000 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Як вбачається з довідки про склад сім'ї та прописки від 22 грудня 2008 року №2058 у вищезазначеній квартирі зареєстровані - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Джасем, який знаходився в шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про розірвання шлюбу від 20 травня 2010 року). [PERSON] Джасем більше півроку не мешкає у спірній квартирі, речей не утримує, яких-небудь витрат по оплаті комунальних послуг ні несе. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги позивачів законними, обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, сторони не підтримують шлюбних відносин з листопада 2009 року, спільного господарства не ведуть, проживають по різним адресам, втрачені почуття любові та поваги, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. У попередньому судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 25 березня 1994 року. Шлюб, зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 25 березня 1994 року, актовий запис № 280(а.с.4). Шлюб у позивача другий. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, судом встановлено, що шлюб між сторонами був припинений з причин відсутності сімейних інтересів, сім'я розпалась остаточно, на протязі року проживають за різними адресами, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, майнового спору немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 3369 гривень. При цьому позивач посилається на те, що 21 березня 2010 року о 14 годині 10 хвилин відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем [NUMBER] з напівпричепом державний номер ВН 0831ХТ, під керуванням [PERSON] та автомобілем Ніссан, державний номер ВН 8321ВЕ під керуванням позивача. Причиною вищезазначеної ДТП є порушення з боку V відповідача п.13.1 Правил дорожнього руху України. [PERSON] також заявив вимоги про стягнення моральної шкоди, тому що в результаті ДТП у нього був психічний і нервовий стрес, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 4000грн. Також просить стягнути судові витрати у розмірі 171грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення матеріальної шкоди, в частині стягнення моральної шкоди просив відмовити, зазначивши, що позивачем не доведено спричинення моральної шкоди, Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 21 березня 2010 року о 14 годин 10 хвилин на проспекті [PERSON] в м.Одесі, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] з напівпричепом державний номер ВН 0831ХТ, порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечний інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Ніссан, державний номер [NUMBER]. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою Київського районного суду м.Одеси від 12 травня 2010 року. Згідно накладної №РН-0001314 від 12 квітня 2010 року, договору купівлі-продажу №167 від 07 квітня 2010 року сума матеріальної шкоди автомобіля [NUMBER], складає 2961 гривню. До матеріальної шкоди також входить оплата за виконання ремонтних робіт у розмірі 408 гривень, що підтверджується рахунком-фактури СФ-027303 до акту виконаних робіт №003327 від 12 квітня 2010 року (всього 3369 гривень). Згідно ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3369 гривень підлягають задоволенню. Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст. 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивач повинен підтвердити факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, однак позивачем не надано жодного доказу в підтвердження спричинення йому моральної шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати у розмірі 171 гривні (ІТЗ -120 гривень, держмито - 51 гривня) підлягають задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] , в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/8 частини заробітку щомісяця до досягнення їх неповнолітньою дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем по справі 31 жовтня 2008 року уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 741. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає їй ніякої допомоги на її утримання по догляду за дитиною, чим ставить її в дуже скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі, спираючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши думку позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що позивач з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 31 жовтня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 741. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає позивачу ніякої допомоги на її утримання по догляду за дитиною, чим ставить позивача в дуже скрутне матеріальне становище. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с. 4) сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 5). Як передбачає ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина має право на своє утримання під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача виплачувати аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 16 вересня 2010 року. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

У вересні 2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 серпня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №561 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають дітей, сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, 'просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 19 серпня 1995 року уклали шлюб. Від шлюбу вони мають дітей, сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved