Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 01 липня 2009 року помер його батько -[PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 2009 липня 03 числа зроблено відповідний актовий запис за № 12, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом виконкомом Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області серії І-ЖД № 193918. Позивач спадкує майно після смерті батька [PERSON] на підставі закону. Він вчасно звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом йому було відмовлено, оскільки у Державному акті зазначено дві земельні ділянки і нотаріус не може визначити на яку земельну ділянку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину. Позивач позов підтримав. Відповідач позов визнав про що надав письмову заяву. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], народженого 12 травня 1984 року в с. Білка, Іванівського району Одеської області, що в судовому порядку встановлено належними та допустимими доказами, а саме, суд оглянув свідоцтво про його народження позивача серії ІП-ЖД № 449896, яким встановлено зазначене. Отже, позивач спадкує земельну ділянку за законом на підставі ч. 1 ст. 1258 ЦК України, відповідно до якої спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч.І ст. 1261 ЦК України). Згідно ч.І ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, відповідно до ч.І ст.126 Земельного кодексу України. На підставі розпорядження Іванівської райдержадміністрації № 393/А 2004р. Від 12 липня 2004 року про передачу земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога» проведено встановлення меж земельної ділянки власнику сертифіката [PERSON], площа якої складає загалом 13,48 га. Як вбачається з плану меж земельної ділянки та додатку до акту про перенесення в натурі меж земельної ділянки, Державний акт видано на дві земельні ділянки загальною площею 13,48 га: земельну ділянку № 1 площею 12,13 га, кадастровий номер якої -5121880700:01:002:0098 та на земельну ділянку за № 2 площею 1, 35 га, кадастровий номер якої - 5121880700:01:001:0224, отже відповідно до закону має право на успадкування земельної ділянки загальною площею 13, 48 га. Відповідно до п.9 ст. 126 ЗК України Державний акт на право власності на землю видається на одну земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку, виникло у [PERSON] після смерті батька на підставі ч.З ст. 1268 ЦК України за якою спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Довідкою сільського голови Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області від 10 березня 2010р. За № 215 встановлено, місце постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, та місце відкриття спадщини. [PERSON] не заявляв про відмову від спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що встановлено ч. ст.1296 ЦК України. Судом роз'яснено учасникам у справі положення ст.10 ЦПК України відповідно до якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст. 11 ЦПК України згідно з якою суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд також роз'яснив ст.60 ЦПК України згідно з якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, згідно ст.1218 ЦК України З урахуванням викладеного, суд визнає право [PERSON] на спадкове майно, що залишилось після смерті матері [PERSON] та належить спадкоємцю на підставі закону - земельну ділянку загальною площею 13,48 гаю

Outcome: approved