Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] праці та соціального захисту населення Томаківської районної державної адміністрації та Центру по нарахуванню і виплаті допомоги та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсії і пільгових грошових допомог Дніпропетровської ОДА про стягнення одноразової компенсації сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що чоловік позивачки [PERSON] є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Відповідно до експертного висновку захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 28.12.2006 року чоловік позивачки помер. Згідно ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах сім`ям, які втратили годувальника 60 мінімальних заробітних плат. Позивач зазначає, що [PERSON] праці та соціального захисту населення Томаківської райдержадміністрації посилається на Постанову КМУ № 836 від 26 липня 1996 року, якою визначено розмір одноразової компенсації сім`ям, які втратили годувальника 379,30 грн. і вказують , що позивачка отримала дану суму. У звязку з чим з метою відновлення свого порушеного права, вона звернулася із заявою до відповідача з проханням виплатити їй одноразову компенсацію, на що їй було відмовлено. Позивач та представник позивача підтримали свої позовні вимоги і просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач представник [PERSON] праці та соціального захисту населення Томаківської районної державної адміністрації позовні вимоги не визнала згідно поданих письмових заперечень. Співвідповідач Центр по нарахуванню і виплаті допомоги та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсії і пільгових грошових допомог Дніпропетровської ОДА в своєму запереченні посилається на те, що управління праці та соціального захисту населення самостійно виплачує щорічну допомогу на оздоровлення та мають відповідні рахунки. Центр не є належним відповідачем по справі, до компетенції центру не відноситься питання нарахування та виплати одноразової компенсації, дане питання є компетенцією управління праці та соціального захисту населення. Просить у позові відмовити. Суд, розглянувши матеріали даної справи, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 28.12.2006 року помер [PERSON], чоловік [PERSON]. Відповідно до експертного висновку, протокол № 537 від 21.12.2006 року захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Захворювання [PERSON], що призвело до його смерті, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. [PERSON] являється дружиною, яка втратила годувальника, користується правами та пільгами, передбаченими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі відповідно до ст.. 48, виплата сім`ям, які втратили годувальника 60 мінімальних заробітних плат. Відповідно до п. 4 Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям за втрату годувальника, затвердженого наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 31.12.1996 р. №28 (яке було чинне на день смерті [PERSON]М.) право на отримання одноразової компенсації у зв`язку з втратою годувальника має сім`я, в якій є непрацездатні члени, що були на утриманні померлого годувальника. Непрацездатних членів сім`ї і членів сім`ї, які вважаються утриманцями, визначено статтями 37,38 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Підпунктом а п. 1 ч. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. При цьому згідно статті 48 вище вказаного Закону одноразова компенсація виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення, а розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Згідно розпорядження № 71 від 22.03.2007 року [PERSON] призначена одноразова компенсація дружині(дітям), які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 379,30 грн. за період 0 01.03.2007 року по 31.03.2007 року, виходячи з положень постанови КМУ №562 від 12.07.2005 року. Відповідно до п.30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати зупинена на 2007рік. Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рпє2007 року зупинена дія ст. 48 Закону України № 796-ХП, передбачене п. 30 статті 70 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, визнане такими, що не відповідає Конституції України, тобто є неконституційним і втратила чинність з дня ухвалення Конституційним судом України Рішення, тобто з 09.07.2007 року. Таким чином одноразова компенсація мала відповідати нормі ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 60 мінімальних зарплати на момент виплати. Враховуючи вищенаведене дії відповідача по виплаті одноразової компенсації у розмірах, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», не можна визнати неправомірними, оскільки норми вказаних законів мають пріоритет над нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на час виплати вказаної допомоги. Відповідно до статті 1 Цивільно-процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням положень ст..88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України. На підставі наведенного та

Outcome: partial