Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

24.06.2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Управління державного казначейства України у Житомирській області про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів попереднього слідства військової прокуратури Житомирського гарнізону по обвинуваченні його спочатку у вчиненні злочину передбаченому ст.368 ч.2 КК України, а в подальшому по ст.189 ч.2 КК України. Перебування під слідством негативно вплинуло на стан його здоров'я, на стосунки з оточуючими, рідними та знайомими, підірвало його авторитет та репутацію військовослужбовця. Незаконне обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину принесли йому моральні страждання, на відшкодування яких він просить стягнути з державного бюджету України 500 000 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з наведених у ньому підстав . Представник відповідача [PERSON] Управління Державного Казначейства України у Житомирській області позов не визнав, посилаючись на відсутність правових підстав для відшкодування шкоди, оскільки на його думку не встановлено незаконність дій військової прокуратури. Представник Державного Казначейства України , що було притягнуто в судовому засіданні в якості співвідповідача , також позов не визнав повністю за відсутністю правових підстав для відшкодування шкоди, оскільки на його думку не встановлено незаконність дій військової прокуратури. Представник третьої особи на стороні відповідача - прокуратури Житомирського гарнізону позов також не визнав повністю в зв'язку з недоведеністю підстав відшкодування шкоди та її розміру. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким , що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються ст. 1176 ЦК України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», Конституцією України. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2006 році відносно нього військовою прокуратурою Житомирського гарнізону була порушена кримінальна справа за ознаками злочину передбаченому ст.368 ч.2 КК України. В березні 2007 року його дії були перекваліфіковані із ст.368 ч.2 КК України на ст.189 ч.2 КК України . Досудове слідство та судовий розгляд кримінальної справи тривав з 22.02.2006 року до 12.12.2007 року7 , тобто на протязі 33 місяців 12 днів . Вироком Військового місцевого суду Житомирського гарнізону від 06.04.2007 року [PERSON] було визнано невинним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.189 КК України і по суду було виправдано, а запобіжних захід -«підписка про невиїзд» була відмінена. В ході досудового слідства в помешканнях [PERSON] проводились обшуки та накладення арешту на його майно, допитувались колеги по службі, його підлеглі, а також рідні та знайомі , що негативно вплинуло на стосунки з оточуючими, рідними та знайомими, підірвало його авторитет та репутацію військовослужбовця. Перебування під слідством негативно вплинуло і на стан його здоров'я, так 24.07.2006 року він був госпіталізований до військового госпіталю з діагнозом астено-невротичний стан ситуаційно обумовлений. Стан після гіпертонічного кризу. В наслідок чого було заборонено проводити із ним слідчі дії . Стан його здоров'я значно погіршився, внаслідок чого він лікувався у військовому шпиталі м.Житомира, Відповідно до п. 2 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розміру і в порядку, передбачених цим Законом, виникає в разі виправдання у вчиненні в інкримінованому злочині за відсутністю в діях особи складу зазначеного злочину. Аналізуючи встановлені факти та вказану норму Закону суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки така шкода діями органу досудового слідства військової прокуратури Житомирського гарнізону була завдана [PERSON] Вказані негативні наслідки та відповідні моральні страждання будуть продовжуватися протягом всього життя позивача. Наведені факти підтвердились в судовому засіданні матеріалами справи та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно висновку судово-психологічної експертизи № 2-283/09 від 12.04.2010 року [PERSON] в наслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності з тривалим перебуванням під слідством були спричиненні суттєві негативні психоемоційні переживання (моральні страждання) , розмір яких становить 360 мінімальних заробітних плат. Відповідно до ст. ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Пунктом 5 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями...» встановлено, що у випадках встановлених цим Законом відшкодовується в тому числі і моральна шкода. Статтею 3 Конституції України встановлено - «Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.» При визначенні розміру моральної шкоди та розміру відшкодування суд враховує кількість та значення порушених конституційних прав позивача (на життя і здоров'я, повагу до його гідності, свободу та особисту недоторканість, недоторканість житла, свободу пересування, працю, охорону здоров'я та медичну допомогу), характер, обсяг моральних страждань, яких завдано позивачу [PERSON] внаслідок їх тривалості, вимушених негативних змін у його житті, здоров'ї, стосунках з рідними та оточуючими, ступеню зниження престижу, репутації, авторитету і зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, заподіяних позивачеві незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, застосуванням запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, та вважає що на користь позивача на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню з урахуванням висновку вказаної судово-психологічної експертизи № 2-283/09 від 12.04.2010 року в розмірі 189 000 ( 360 х 525 гривень ( розмір мінімальної заробітної плати на час пред'явлення позову)) гривень. Такий розмір відшкодування буде відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості. Також відповідно до ст.ст.84,88 ЦПК України підлягають до відшкодування понесені позивачем витрати в розмірі 550 грн. за отримання правової допомоги та 3000 грн. сплачених позивачем витрат за проведення експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: partial