Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

13.08.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амарант-Агро» про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди мотивуючи свої вимоги тим, що 23.03.2006 року між сторонами був укладений договір оренди землі, відповідно до п.1.2. якого відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 6.41га, яка знаходиться на території Петровської сільської Ради Красноармійського району Донецької області і належить позивачу на праві приватної власності на підставі Державного акту ДН № 192138 від 22.03.2006р. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 80439,39 грн. Строк дії договору, відповідно до п.8, складає 5 років і закінчується 2.03.2011р. Земельна ділянка була передана відповідачу відповідно до Акту про приймання-передачу земельної ділянки від 25.04.2006р. Також п.9.11 договору встановлений розмір річної орендної плати 1608,79 грн., яка повинна бути сплачена один раз на рік не пізніше 30 грудня поточного року. Однак, починаючи з дня укладення договору, до теперішнього часу, відповідач не сплачував позивачу орендну плату, у зв»язку з чим утворилась заборгованість у сумі 4826,37 грн., яку просить стягнути з відповідача. Також, у березні 2010р. позивачем було направлено відповідачу листа про розірвання договору, але відповіді отримано не було. Позивач просить суд розірвати договір оренди землі від 23.03.2006р., стягнути з відповідача три відсотки від суми боргу в розмірі 230,85 грн., стягнути пеню за прострочку сплати орендної плати в сумі 281,53 грн.. а також стягнути понесені судові витрати у розмірі 51 грн. за сплату державного мита, 120 грн. за сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4826,37 грн., розірвати договір оренди землі від 23.03.2006р., стягнути з відповідача три відсотки від суми боргу в розмірі 230,85 грн., стягнути пеню за прострочку сплати орендної плати в сумі 281,53 грн.. а також стягнути понесені судові витрати у розмірі 51 грн. за сплату державного мита, 120 грн. за сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Зазначав, що відповідач до теперішнього часу не відреагував на заяву про розірвання договору, не повернув суму заборгованості і всіляко уникає зустрічей з ним та розмов на тему повернення суми боргу. Відповідач, будучі повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи телеграмою (а.с. 18), в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надходило заяви про розгляд справи у його відсутність, у зв"язку з чим суд вважає за можливе із врахуванням положень ст.ст. 224-226 ЦПК України зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно з вимогами ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивачем надана копія договору від 23.03.2006р. без номеру, відповідно до п.1.2. якого відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 6.41га, яка знаходиться на території Петровської сільської Ради Красноармійського району Донецької області і належить позивачу на праві приватної власності на підставі Державного акту ДН № 192138 від 22.03.2006р. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 80439,39 грн. Строк дії договору, відповідно до п.8, складає 5 років і закінчується 2.03.2011р. Земельна ділянка була передана відповідачу відповідно до Акту про приймання-передачу земельної ділянки від 25.04.2006р. Також п.9.11 договору встановлений розмір річної орендної плати 1608,79 грн., яка повинна бути сплачена один раз на рік не пізніше 30 грудня поточного року. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання грошового зобов"язання, тим самим не оспорює наявність свого обов"язку по сплаті орендної плати. Таким чином, суд приймає за основу докази, надані позивачем договір від 23.03.2006р. без номеру, акт про приймання-передачу земельної ділянки від 23.03.2006р., державний акт ДН № 192138 від 22.03.2006р. про право власності на земельну ділянку (а.с. 12-15). Таким чином, судовим розглядом встановлений факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов"язання, що дає підставу суду - у разі істотного порушення договору другою стороною постановити рішення про розірвання договору. Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи прострочення відповідачем виконання грошового зобов"язання, з нього підлягає стягненню сплата суми боргу, пені за прострочку виконання зобов»язання, а також три проценти річних від простроченої суми, із врахуванням тієї обставини, що інший розмір % не був встановлений сторонами в договорі. Встановлено, що починаючи з дня укладення договору, до теперішнього часу, відповідач не сплачував позивачу орендну плату, у зв»язку з чим утворилась заборгованість у сумі 4826,37 грн. (1608,79грн. х 3 роки = 4826,37 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача. Три відсотки від суми боргу становлять 230,85 грн., пеня за прострочку сплати орендної плати в становить 281,53 грн., а загалом слід стягнути з відповідача 5338,75 грн., а також підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати у розмірі 51,00 грн. за сплату державного мита, 120,00 грн. за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved