Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом до Державного підприємства Мініс¬терства оборони України «Укрвійськбуд» і його філії - 75 Управління начальника робіт і просила стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з 10.09.2009 р. по час постановления рі¬шення та 10000 грн. моральної шкоди в зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали з наведе¬них у позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, сповіщався про час і місце су¬дового розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомлено. У своїх письмо¬вих запереченнях відповідач просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю,'оскільки через допущення бухгалтерією підприємства грубих порушень при нарахуванні заробітку, індек¬сації і додаткових соціальних виплат встановити факт заборгованості по зарплаті не можливо, а тому сума боргу і розрахунок середнього заробітку є помилковими і потребують корегування піс¬ля надання акту перевірки КРУ. Таким чином, суд, із дотриманням вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає можливим допустити заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] з 01 лютого 1999 року по 04 січня 2005 року працювала липня 2008 року працювала у 75 Управлінні начальника робіт Держав¬ного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на посаді інженера І категорії ПЕВ по переводу із в/ч А-3374. З 04 січня 2005 року по 10.09.2009 року на посаді начальника пла- ново-виробничого відділу, інженера-кошторисника І категорії з якої звільнена за власним бажан¬ням, відповідно до ст. 38 КЗпП України. В порушення ст. 115 КЗпП України позивачу несвоєчасно виплачувалась заробітна пла¬та. Заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] на день звільнення 10.09.2009 року становила 13237.12 грн. та за іншими виплатами 1535 грн.. У зв'язку із невиплатою заборгованості по зарплаті. [PERSON] стягує борг в по¬рядку наказного провадження. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або упов¬новаженого їм органу належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку. При звільненні 10.09.2009 року, порушуючи вимоги ст. 116 Кодексу законів про працю України, відповідач не провів виплату всіх сум в день звільнення (довідка № 319 від 16.11.2009 p.). Розрахунок середнього заробітку для таких виплат провадиться за правилами, визначеними у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Мін істрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі - Порядок). Середньомісячна заробітна плата об¬ числюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з - :n»> пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної ~ М ти за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинногс ж,- ¦ j робітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством. :¦ _ ндарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) зароС ш плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох міс>__ робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбаче: я чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки 75 УНР філії ДП МОУ «Укрвійськбуд» № 319 від 16.11.2009 р. оста лва місяці, які працювала позивач у відповідача це липень-серпень та десять днів вересня 200^ : ку, даних про хворобу за вказаний період у довідці не має. Нарахована заробітна плата за ці міс ¦ складає: липень 1814,87 грн., серпень 1433,18 грн.. Тобто середньоденна заробітна плата складі 75.53 грн. (1814,87 + 1433,18 : 43 (робочих днів за цей період)). Аналізуючи заперечення відповідача від 05.08.2010 р. № 211 щодо невірності він: _ чення суми середнього заробітку, оскільки згідно наказу № 48 від 08.07.2010 р. скасовано наказ Кі! 30 від 06.03.2009 р. про нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення, премій до профес:: - них і державних свят в частині нарахування [PERSON] 150 грн.. Проте, враховуючи вимоги вищенаведеного Порядку обчислення середньої заробіть: плати, зазначена обставина на розрахунок проведений судом не впливає. З часу звільнення, 10.09.2009 року, до прийняття рішення минуло 284 робочі дні (пр п'ятиденному робочому тижні). Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу [PERSON] складає 21450,52 грн. (75,53 х 284). Статтею 237 І КЗПП України передбачено, що відшкодування власником або уповнов_- женим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його закон¬них прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають в нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шко;: визначається законодавством. У судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди буг.:: обгрунтовані протиправністю дій відповідача щодо невиплати заробітної плати, стороною позива¬ча зазначено, що у зв'язку з не проведенням виплати заробітку, позивач опинилася у скрутном> матеріальному становищі, змінився нормальний уклад її життя, змушена була позичати кошти, шукати додаткові заробітки, докладати зусиль для організації свого життя. Розмір компенсації у грошовому вираженні на відновлення її порушених прав вона встановлює в сумі 10 000 грн.. Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз'яснив, що від¬повідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і проти¬правним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. У пункті 13 керівних роз'яснень цієї ж постанови зазначено, що відповідно до ст. 237 і КЗпП за наявності порушення прав праців¬ника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для ор¬ганізації свого життя, обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкоду покладається на влас¬ника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач внаслідок порушення її трудових прав втра¬тила доходи, втратила звичне коло спілкування, позбавлена можливості вести активне громадське життя, позбавлена можливості вести звичний для неї спосіб життя і реалізовувати свої здібності, змушена позичати кошти, шукати додаткові заробітки, що спричиняє додаткові зусилля для орга¬нізації свого життя та спричиняє їй моральні страждання. Таким чином вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованою, оскільки беззаперечним фактом є те, що невиплатою заробітку любій особі, в тому числі і позивачу завдається моральна шкода. Проте, разом з тим характер правопорушення, його доведеність, тривалість і глибину душевних страждань, в межах розумності і справедливості суд вважає, що розмір моральної 5000 грн. Відповідно до вимог статей 81, 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат при зверненні з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 223 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гри., та витрати на користь позивача понесені при отриманні правової допо¬моги.

Outcome: partial