Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

06.11.2007 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], КП «ХМБТІ», треті особи [PERSON] та [PERSON], в якому просила визнати незаконними дії приватного нотаріуса [PERSON] по видачі дублікату договору купівлі-продажу [ADDRESS], та скасувати вказану нотаріальну дію, визнати незаконною дію нотаріуса по вилученню оригіналу свідоцтва про право власності на вказану квартиру, зобов'язати нотаріуса повернути оригінал вказаного свідоцтва про право власності, скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON], та зобов'язати КП „ХМБТІ відновити попередню реєстрацію за [PERSON]. 23.04.2009 р. [PERSON] померла. До участі у справі було залучено її спадкоємицю - [PERSON] у якості позивача, як правонаступника після смерті позивачки [PERSON]. 21.10.2009р. [PERSON] змінила позовні вимоги та просила визнати незаконними дії приватного нотаріуса [PERSON] по видачі дублікату договору купівлі-продажу [ADDRESS], та скасувати вказану нотаріальну дію, визнати незаконною дію нотаріуса по вилученню оригіналу свідоцтва про право власності на вказану квартиру та договору про розірвання договору купівлі-продажу спірної квартири, зобов'язати нотаріуса повернути оригінал вказаного свідоцтва про право власності та вказаного договору, визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON], та зобов'язати КП „ХМБТІ відновити попередню реєстрацію за [PERSON]. 16.11.2009р. [PERSON] уточнила позовні вимоги, змінивши коло осіб, які беруть участь у справі, вказавши у якості відповідачів: приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], [PERSON] міську раду; у якості 3-х осіб: [PERSON], 5-ту ХДНК м. Харкова та 6-ту ХДНК м. Харкова, та просила визнати незаконною дію приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] щодо вилучення правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS], визнати незаконною та скасувати вчинену відповідачем нотаріальну дію щодо видачі [PERSON] дублікату договору купівлі-продажу зазначеної квартири, визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.1990 року та договору від 18.11.2007 року, які зберігаються у відповідача, визнати за [PERSON], як спадкоємицею за законом померлого [PERSON], право власності на зазначену квартиру, визнати за [PERSON], як спадкоємицею за законом померлої [PERSON], право власності на зазначену квартиру. 11.06.2010р. ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова було об'єднано в одне провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради, треті особи: П'ята [PERSON] державна нотаріальна контора м. Харкова, Шоста [PERSON] державна нотаріальна контора м. Харкова про визнання незаконними дій приватного нотаріуса, визнання права власності в порядку спадкування за законом та за позовом [PERSON] до [PERSON], 3- тя особа: приватний нотаріус ХМНО [PERSON], про визнання договору розірваним. Свій позов [PERSON] обґрунтовувала тим, що при житті [PERSON] підписав текст мирової угоди, чим виявив намір передати належну йому квартиру у власність [PERSON] та її чоловіку [PERSON] Цими діями [PERSON] засвідчив свою волю на розірвання договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року та на передачу у власність [PERSON] квартири [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] вважає, що 16 січня 2007 року нотаріусом був фактично розірваний договір від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року, оскільки це було бажанням [PERSON] У зв'яжу з цим [PERSON] просила суд визнати факт розірвання договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 25 травня 2005 року, який був укладений між нею та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] 19.08.2010 року [PERSON] уточнила позовні вимоги, вказавши відповідачами: приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], [PERSON], [PERSON] міську раду, третіми особами: П'яту та Шосту [PERSON] державні нотаріальні контори м. Харкова, та просила визнати незаконними дій приватного нотаріуса, визнати право власності в порядку спадкування за законом, захистити її порушене право користування та володіння квартирою. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 03 квітня 2007 року помер [PERSON], який був власником двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS]. Після його смерті спадщину прийняла донька померлого - [PERSON], яка 23 квітня 2009 року померла. Після її смерті спадщину прийняла [PERSON] - донька померлої. Оформити спадщину у Шостій ХДНК м. Харкова у [PERSON] при її житті не було можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] були протиправно та без вчинення нотаріальної дії вилучені у спадкодавця [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON]. Крім того, приватним нотаріусом [PERSON] безпідставно та в порушення законодавства [PERSON] виданий дублікат розірваного та юридично відсутнього договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 25 травня 2005 року, укладеного між [PERSON]О та [PERSON]. В подальшому цей дублікат договору став однією з підстав для реєстрації в КП «ХМБТІ» права власності на вищезазначену квартиру на ім'я [PERSON]. У зв'язку з цим правонаступник [PERSON] - [PERSON] просила суд визнати незаконною дію приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], вчинену 16 січня 2007 року, по вилученню у [PERSON] без вчинення нотаріальної дії оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 20 грудня 1999 року, виданого Центром приватизації державного житлового фонду на його ім'я та договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року, визнати незаконною нотаріальну дію приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], вчинену 16 січня 2007 року при видачі [PERSON] дублікату договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 25 травня 2005 року та скасувати цю нотаріальну дію. Вона також просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в мiсті Харкові в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22 квітня 2009 року та [PERSON], який помер 03 квітня 2007 року. Крім того, [PERSON], як спадкоємець, просила захистити її порушене права користування та володіння квартирою № 49 по вулиці Є. Єсеніна, будинку № 7 в місті Харкові, зобов'язавши [PERSON] передати їй ключі від цієї квартири, забезпечити доступ та не перешкоджати в майбутньому її вільному доступу, користуванню та володінню цією квартирою. В судове засідання сторони не з'явились. Їх представники підтримали позовні вимоги своїх довірителів і просили їх задовольнити, та відмовити в задоволенні заявлених до них позовних вимог. В судове засідання 22.10.2010 р. представники сторін також не з'явились. Представник [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити на тих підставах, що викладені в позовній заяві. Позов [PERSON] просив залишити без задоволення. У своїх запереченнях від 07.07.2010 р. посилався на те, що позов не ґрунтується на нормах матеріального права оскільки, відповідно до вимог ст. 654 ЦК України розірвання договору вчиняється в тій формі, що й договір, який розривається, тобто нотаріальній. [PERSON] 18.11.2005 року розірвав договір купівлі - продажу від 25.05.2005 року з [PERSON] в нотаріальному порядку, після цього вони не вчиняли ніяких нотаріальних дій по розірванню договору від 18.11.2005 року, так як це не передбачено законодавством. Отже на день смерті [PERSON] договір купівлі - продажу від 25.05.2005 року був розірваний. Представник [PERSON] причину неявки суду не повідомила. Відповідач, приватний нотаріус [PERSON], до суду не з'явилася, відповідно до наданої суду пояснювальної записки просила розглянути справу без її участі та ухвалити рішення на розсуд суду. У пояснювальній записці від 13 лютого 2009 року приватний нотаріус [PERSON] зазначила, що вона дійсно 22 травня 2005 року посвідчила, а потім 18 листопада 2005 року розірвала договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2006 року затверджена мирова угода між [PERSON] та [PERSON]. Згідно цієї угоди сторони зобов'язалися через нотаріуса, який засвідчив попередні договори, розірвати договір від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року. Оскільки законодавством та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачено посвідчення договору про розірвання договору купівлі - продажу, то нотаріус, на підставі ухвали суду про розірвання договору купівлі - продажу, повернула сторони в первинний стан - надала [PERSON] дублікат договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року, долучивши до нотаріальної справи свідоцтво про право власності і договір про розірвання договору купівлі - продажу. Як зазначила у своїх письмових поясненнях від 24 липня 2007 року нотаріус [PERSON] «екземпляр договору купівлі - продажу, який було розірвано договором сторін, був закреслений, та на ньому були зроблені відмітки про його розірвання з реквізитами договору про розірвання, підписом нотаріуса і відбитками печатки нотаріуса. В такому вигляді він не може бути повернутий покупцеві і вважається для неї втраченим. В зв'язку з цим, на підставі заяви покупця [PERSON] мною було видано дублікат договору купівлі - продажу від 25.05.2005 року, який разом з ухвалою було зареєстровано в КП «ХМБТІ» (а. с. 29). Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду не з'явився, про час слухання справи був повідомлений, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі та постановления рішення на розсуд суду. Треті особи П'ята та Шоста [PERSON] державні нотаріальні контори м. Харкова до суду не з'явилися, відповідно до наданих суду заяв просили розглянути справу без їх участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Суд закінчив розгляд справи без участі вищезазначених осіб, що відповідає вимогам ст.158 та ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а в позові [PERSON] повинно бути відмовлено з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03.04.2007 року помер [PERSON], який був власником двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS]. 26 червня 2007 року [PERSON], як спадкоємець першої черги, звернулася до Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа за № 537. Згідно довідки Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори від 08 жовтня 2007 року за № 2721 спадкоємцем після смерті [PERSON] є - [PERSON] Інших заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору від спадкоємців не надходило, свідоцтва про права на спадщину не видавались. 23 квітня 2009 року [PERSON] померла. Після її смерті до П'ятої [PERSON] держаної нотаріальної контори міста Харкова з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, як спадкоємець першої черги, звернулась [PERSON] (спадкова справа № 483). Відповідно до наданої на запит суду інформації П'ятої [PERSON] держаної нотаріальної контори міста Харкова від 27 жовтня 2009 року [PERSON] є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] Інших заяв про прийняття спадщини не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Спадковим майном є квартира [ADDRESS]. Судом також встановлено, що між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] при житті [PERSON] щодо спадкового майна склалися наступні правовідносини. 25 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Того ж дня [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. 18 листопада 2005 року сторони за взаємною згодою розірвали згадані договори про що у реєстрі нотаріальних дій цій дії наданий № 11423. У витязі про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 1751432 від 18 листопада 2005 року нотаріусом [PERSON] проведена реєстрація припинення дії правочину, а саме договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року. Ухвалою Дзержинського районного суду від 22 грудня 2006 року була затверджена мирова угода між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої сторони зобов'язуються розірвати договір від 18 листопада 2005 року, укладений між [PERSON] і [PERSON] про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року квартири [ADDRESS] через нотаріуса ХМНО [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 5, 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 31 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року № 283/8882, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо її вчинення суперечить закону. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства. Виконуючи ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова в частині розірвання договору про розірвання договору, нотаріус [PERSON] на свій розсуд вчинила нотаріальну дію, яка не передбачена законодавством. Замість того, щоб відмовити у вчиненні нотаріальної дії, яка не передбачена ЗУ « Про нотаріат» та відповідною Інструкцією, 16 січня 2007 року [PERSON] на підставі заяви [PERSON] останній був виданий дублікат розірваного сторонами договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року. Про видачу дублікату договору нотаріусом було зазначено у витязі про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 3459931 від 16 січня 2007 року ( номер у реєстрі нотаріальних дій 115). Слід зазначити, що у витязі про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 3459931 від 16 січня 2007 року зазначена саме видача дублікату договору, а не про припинення дії договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року. Таким чином, нотаріус вийшов за межі, встановлені законодавством та змісту того документу, який ним був прийнятий для виконання нотаріальних дій, а саме ухвали суду від 22 грудня 2006 року, де не було зазначено про видачу дублікату договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року. Виданий нотаріусом 16 січня 2007 року дублікат договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року для його подальшої реєстрації в КП «ХМБТІ» не мав юридичної сили, оскільки був розірваний сторонами тим же нотаріусом [PERSON] ще 18 листопада 2005 року. Приватний нотаріус [PERSON] 16 січня 2007 року видала [PERSON] дублікат договору купівлі - продажу без наявної на ньому зробленої цим же нотаріусом відмітки про розірвання сторонами 18 листопада 2006 року цього договору, яка була на основному договорі, тобто видав дублікат юридично відсутнього договору. Відповідно до вимог ст. ст. 5, 6 Закону України „Про нотаріат нотаріус зобов'язаний здійснювати свої обов'язки відповідно до цього закону і прийнятої присяги, сприяти громадянам у здійсненні їх прав та в захисті їх законних інтересів, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. Згідно тексту присяги нотаріус повинен виконувати обов'язки чесно і сумлінно, згідно з законом і совістю, поважати права і законні інтереси громадян. Видаючи 16 січня 2007 року [PERSON] дублікат договору від 25 травня 2005 року, нотаріус [PERSON] без виконання будь - яких нотаріальних дій з [PERSON] вилучила у нього та приєднала до нотаріальної справи оригінал свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 20 грудня 1999 року та договір від 18 листопада 2005 року про розірвання договору від 25 травня 2005 р. Вилучення приватним нотаріусом [PERSON] зазначених документів у [PERSON] без вчинення з ним нотаріальних дій суперечать Закону України «Про нотаріат». У своїх письмових поясненнях приватний нотаріус [PERSON], помилково вважаючи що саме у такий спосіб вона розірвала договір про розірвання договору, фактично підтвердила, що нею при виконанні ухвали Дзержинського районного суду від 22 грудня 2006 року допущені вищезазначені порушення законодавства, її дії не відповідали як закону, так і змісту ухвали суду від 22 грудня 2006 року. Як вбачається з витягу № 13704347 від 26 лютого 2007 року про реєстрацію права власності нерухомого майна право власності на квартиру [ADDRESS]ХМБТІ» було зареєстрованим за реєстраційним № 10794164 (номер запису П-1-38074 в книзі 1) на ім'я [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі - продажу, виданого 16 січня 2007 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], та мирової угоди, затвердженої ухвалою Дзержинського районного суду від 22 грудня 2006 року. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 листопада 2007 року ухвалу Дзержинського районного суду про затвердження мирової угоди від 22 грудня 2006 року, як підставу для реєстрації права власності квартири на ім'я [PERSON] в КП « ХМБТІ», скасовано та відмовлено в затвердженні мирової угоди. Як вбачається з довідки КП «ХМБТІ» від 12 серпня 2008 року за № 23-42912 квартира [ADDRESS] на праві власності на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20 грудня 1999 року, виданого Центром приватизації державного житлового фонду та договору, посвідченого 18 листопада 2005 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] (а .с. 138). Відповідно до вимог ч.4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Отже, право власності на спірну квартиру після розірвання договору купівлі продажу зареєстроване за [PERSON] в КП «ХБТІ», яке і є тим органом, який веде державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Посилання представника [PERSON] на те, що таким органом державної реєстрації є Державний реєстр правочинів суперечить вищезазначеній нормі матеріального права. Оскільки власником квартири [ADDRESS] є спадкодавець [PERSON], то його спадкоємцем була [PERSON] Оскільки вона померла, то її спадкоємцем є позивач [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як зазначено у ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін для прийняття спадщини [PERSON] та позивач [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини у відповідні Державні нотаріальні контори м. Харкова. Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про спадщину. [PERSON] не мала можливості одержати свідоцтво про спадщину на квартиру [ADDRESS], оскільки у неї були відсутні документи на цю квартиру, вони були вилучені приватним нотаріусом [PERSON] у [PERSON] 16 січня 2007 року. Після смерті [PERSON] її правонаступником є позивач [PERSON]. Заперечення представника [PERSON] стосовно того, що [PERSON] не має права вимагати визнання дій приватного нотаріуса незаконними не відповідають вимогам ст. 50 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Крім того, таке звернення до суду відповідає ст. З, ст. 4 ЦПК України та ст., ст.З, 15 ЦК України, оскільки діями приватного нотаріуса порушені законні права та інтереси [PERSON] та [PERSON] При цьому не має значення та обставина, що з такою заявою не звертався до суду [PERSON] при своєму житті. Порушення законних прав та інтересів позивача при оформленні права власності на спадщину знаходиться в прямому причинному зв'язку з діями приватного нотаріуса [PERSON], які стали перешкодою для своєчасного оформлення спадщини після смерті [PERSON] Як [PERSON] так і [PERSON] не мали можливості виконати передбачений ч.1 ст. 1297 ЦК України обов'язок звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право власності. При відсутності порушень законодавства з боку нотаріуса права спадкоємців не були б порушені. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, інші способи, що встановлені законом. Вимоги позивача стосовно визнання незаконними дій приватного нотаріуса [PERSON] тягнуть за собою припинення діючих порушень. Вимоги позивача стосовно визнання незаконними дій приватного нотаріуса [PERSON], вчинені 16 січня 2007 року при видачі [PERSON] дублікату договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 25 травня 2005 року та скасування цієї нотаріальної дії пов'язані із змістом ст. 50 ЗУ « Про нотаріат». Видача дублікату договору, як нотаріальна дія від 16 січня 2007 року зареєстрована нотаріусом у реєстрі нотаріальних дій за № 115 та витязі про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 3459931 від 16 січня 2007 року. У зв'язку з незаконністю дій нотаріуса при видачі дублікату договору ця реєстрація не може юридично існувати в подальшому та має бути скасована, тобто це також є припинення діючого порушення. Визнання права власності в порядку спадкування за законом також відповідає одному зі способів захисту цивільних прав та інтересів, встановлених ст. 16 ЦК України. [PERSON] у своєму позові також просила суд захистити її порушене права користування та володіння квартирою № 49 по вулиці С. Єсеніна, будинку № 7 в місті Харкові, зобов'язавши [PERSON] передати їй ключі від цієї квартири, забезпечити доступ та не перешкоджати в майбутньому вільному доступу, користуванню та володінню цією квартирою. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Отже, [PERSON] належить право володіння та користування квартирою №49 у будинку № 7 по вулиці С.Єсеніна у м. Харкові з часу відкриття спадщини, тобто з 23 квітня 2009 року. Однак реалізації цьому права перешкоджає [PERSON] З цього приводу [PERSON] 24 квітня 2010 року звернулася з завою до Дзержинського PB ХМУ МВС України в Харківській області. Як вбачається з матеріалів перевірки 60/ ЖРЗПЗ № 5437 та пояснень [PERSON] квартиру не займає, а лише замінила вхідні двері до неї. Ключі від квартири [PERSON] не передає у зв'язку з тим, що в Дзержинському суду слухається справа, де вона оспорює право власності на спірну квартиру. Захист порушеного права у такий спосіб суд розцінює як відновлення становища, яке існувало до порушення права [PERSON] та було перешкодою у користуванні та володінні квартирою. Позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус [PERSON], про встановлення факту розірвання договору не підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 18 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] в нотаріальному порядку розірвали договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], що відповідає вимогам ст. 651 ЦК України. Ця норма матеріального права та інші не передбачають розірвання договору про розірвання договору та встановлення такого юридичного факту. Після розірвання 18 листопада 2005 року договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року [PERSON] по день своєї смерті будь яких інших договорів щодо розпорядження вищезазначеною квартирою у встановленому законом нотаріальному порядку не укладав, тобто спірна квартира є спадковим для [PERSON] майном.

Outcome: approved