overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 4 червня 2010р. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 7130грн.07коп., на відшкодування моральної шкоди 5000грн. та с удові витрати, посилаючись на те, що 28.11.2009 р. з вини відповідача сталася ДТП, в результаті якої цього автомобіль отримав технічні пошкодження. Матеріальні витрати підтверджуються висновком експерта. Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то він зазнав душевні страждання у зв'язку з пошуками виконавця ремонту, запчастин для ремонту автомобіля, переживав з приводу пошкодження автомобіля, був порушений звичайний ритм його життя. В судовому засіданні , позивач підтримав позов, підтвердив зазначені обставини справи, наполягали на вимогах. Відповідач заявив про невизнання позову, вважає, що позивач міг пошкодити автомобіль повторно. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов має бути задоволений частково з таких підстав: Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, за виключенням випадків, передбачених ч.2 ст.1167 ЦК України, коли така шкода має відшкодовуватись незалежно від вини. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищенної небезпеки, відшкодовується особою, яка! на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судовим розглядом справи встановлено, що ДТП сталася внаслідок грубого порушення вимог Правил дорожнього руху України з боку відповідача, який має відповідати за заподіяння шкоди. Це підтверджено судовим рішення, яке набуло чинності. Моральну шкоду позивач достатньо обґрунтував. Дійсно, він зазнав переживань у зв'язку з пошкодженням автомобіля, було порушено його нормальний життєвий ритм. Разом з тим, суд вважає, що визначений позивачем розмір морального відшкодування є надмірно завищеним. Заперечення відповідача є голослівними. Так, він послався на відсутність своєї вини. Але з цього приводу є судове рішення,яке він не оспорював. Відповідач послався на наявність у нього страхового полісу, але на вимогу суду надав копію полісу, строк дія якого не охоплює час вчинення ДТП. Також не надано доказів того, що висновки експерта щодо матеріальної шкоди є неправильними. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України, а саме в м. Харкові з травня 1990 року по січень 1992 року. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що вона приїхала в м. Харків на постійне місце проживання разом з двома дітьми: донькою [INFO] та сином [INFO] на весні 1990 року. Оскільки та той час в [PERSON] їй було дуже трудно проживати з маленькими дітьми, не було ні газу, ні електроенергії, у чоловіка не було роботи. Вони вирішити приїхати в м. Харків до родича чоловіка [PERSON] Проживали вони на [INFO], вона була домогосподаркою , потім в 1992 році повернулися до [PERSON]. Періодично вони з сім,єю приїзджали у м.Харків , чоловік переїхав постійно в 2003 році, а вона з дітьми постійно переїхала у 2006 році. Вони бажають мешкати на Україні та виїзджати нікуди не збираються. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву, та просила її задовольнити. Представник Управління громадянства, регістрації та іміграції фізичних осіб УМВДУ в Харківській області [PERSON] в судовому засіданні просив ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно ксерокопії паспорту вбачається, що заявник дійсно зареєстрований в [INFO], термін перебування до 28.12.2010 року. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що дійсно [PERSON] з 1990 року проживала на території м. Харкова по 1992 рік, стверджуючи , що на той час, та і зараз підтримують дружні стосунки. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об,єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. У зв,язку з наведеним суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України, що передбачено ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

У вересні 2010 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10березня 2007 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки, яка розташована на території Октябрьської сільради Волноваського району Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та житлового будинку за адресою: с.Октябрьське, вул.Леніна, 50 Волноваського району Донецької області. Позивачі є спадкоємцями за заповітом, оскільки при житті спадкодавиця заповіла їм в рівних частках своє майно. У встановлений законом шестимісячний строк вони не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через відсутність коштів, тому вважають, що строк звернення до нотконтори з заявою про прийняття спадщини пропустили з поважних причин та просять визначити їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивачі не з*явилися, надали заяви, у яких просять розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник Октябрьської сільради у судове засідання не з*явився, подав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Октябрьської сільської ради Волноваського району Донецької області, вбачається, що [PERSON] померла 10 березня 2007 року. Згідно копії заповіту, складеного 11.02.2005 року, [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно копії довідки відділу РАЦС Волноваського РУЮ, 26.01.2002 року виконкомом Октябрьської сільської ради Волноваського району Донецької області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], після реєстрації дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06 червня 2006 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Волноваського РУЮ. На підставі свідоцтва про шлюб, виданого відділом РАЦС Волноваського РУЮ, 20.06.2006року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]А, [INFO] На підставі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті померлої 10.03.2007року [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк вони не звернулися до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через відсутність коштів, але й не відмовилися від спадщини. Суд визнає поважною причину пропуску позивачами строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], тому вважає, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1233, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою в якій просить встановити факт належності їй трудових книжок та диплому про закінчення Рогатиського радгоспу -технікуму, мотивуючи тим, що після закінчення Рогатинського радгоспу - технікуму їй було видано диплом серії Щ-1 №500714 від 28.02.1976 р., однак в даному документі допущено помилку в прізвищі заявниці замість «Молофій» її записано «Малофій». Аналогічні описку здійснено при заповненні трудових книжок серії БТ-1 №2688860 від З червня 1975 року, трудовій книжці серії БТ-1 №4841628 від 18 жовтня 1979 року, трудовій книжці колгоспника №811 від 21 січня 1976 року. На даний час ці розбіжності не дають їй можливості оформити пенсію, а тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала повністю і просила її задоволити. Представник зацікавленої особи проти заяви не заперечує, про що подав до суду заяву, просить справу розглядати у його відсутність. Суд дослідивши і перевіривши докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення зі слідуючих мотивів: як видно із копії паспорта, свідоцтва про народження заявниці, архівних довідок та довідок про заробіток про обчислення пенсії що правильне прізвище заявниці «Молофій», а отже в трудових книжках серії БТ-1 №2688860 від 3 червня 1975 року, трудовій книжці серії БТ-1 №4841528 від 18 жовтня 1979 року, трудовій книжці колгоспника №811 від 21 січня 1976 року та Дипломі про закінчення Рогатинського радгоспу - технікуму серії Щ-1 №500714 від 28.02.1976 р помилково записане прізвище заявниці «Малофій» замість «Молофій» . Оскільки встановлення факту належності трудових книжок та диплому необхідно заявникці для отримання пенсії, то даний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Тому суд на підставі ст.256 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що вона постійно проживала на території України , в місті Харкові, до 24 грудня 1991 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що народилася 07.03.1962 року в с. Цінцкарс, Цалкського району Республіки Грузія. В травні 1985 року вона прибула на територію України з Республіки Грузія зі своїми батьками до міста Харкова,де постійно проживала за адресою: [INFO] до грудня 1991 року. Потім виїхала до Республіки Грузія, а в 2006 році знову приїхала до міста Харкова, де проживає постійно до теперішнього часу. Встановити факт постійного проживання на території України вона може тільки через суд, а тому звернулася з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала доводи заяви, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи СГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 18 грудня 1991 року, що стала територією України відповідно до ст..5 Закону України « Про правонаступництво України», має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Судом встановлено, що [PERSON] в період з травня 1985 року по 24 грудня 1991 року проживала в місті Харкові зі своїми батьками, а потім виїхала в Республіку Грузія. В теперішній час вона також постійно проживає на території України в м. Харкові. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України до 24.12.1991 року. Підстав ставити під сумнів показання даних свідків у суду немає. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України з травня 1985 року по 24 грудня 1991 року знайшов підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачем зареєструвала шлюб 22 грудня 2006 року, шлюб зареєстрований ВРАЦС Волноваського РУЮ Донецької області, актовий запис № 255. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до березня 2009 року. Підставою припинення шлюбних відносин позивачка вказує відсутність порозуміння , на підставі чого виникали свари, сім*я розпалася і зберегти її неможливо, на примирення позивачка не згодна, прізвище просила залишити - [PERSON] . В судове засідання позивачка не з'явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала, просила суд розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився,належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 22 грудня 2006 року, шлюб зареєстрований ВРАЦС Волноваського РУЮ Донецької області, актовий запис № 255. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність порозуміння між подружжям, внаслідок чого сім*я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, позивачка на примирення не згодна, зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Сторони знаходяться^ шлюбі з 07.11.2009 року. Шлюб зареєстровано вперше. У зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, конфліктами у сім'ї сторони припинили шлюбні стосунки з 25.07.2010 року. Оскільки шлюбні відносини припинені остаточно, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, про що надала суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, про що надав суду письмову заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, та інтереси інших осіб. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою, покликаючись на те, що з 30 січня 1971 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]. Від подружнього життя спільних дітей у них немає. Подружні відносини у них не склались. Протягом усього часу спільного проживання вони не змогли знайти спільних інтересів та поглядів на життя. Вже більше десяти років вони проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Шлюб між ними існує лише формально. Між ними вже давно зникли взаємні почуття любові та поваги. Їхня сім'я фактично розпалась. А тому на думку позивача шлюб між ними має бути розірваний. На підставі наведеного позивач просить суд шлюб між ним та відповідачем - [PERSON] - розірвати. В судовому засіданні позивач, [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи повторно не зявилась хоча належним чином була повідомлена судом про час та місце судового розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, участь свого представника у розгляді справи не забезпечив. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалив рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: сторони втратили взаємні подружні почуття любові і поваги, примирюватися не бажають, відносини, що склались між ними не сприяють подальшому збереженню їхньої сімї, сторони не підтримують жодних подружніх відносин, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], в розмірі по ? частині його доходів заробітку але не менше ніж по 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття доньки. Свої вимоги позивач стверджує тим, що вона перебувала у зареєстрованих шлюбних відносинах з відповідачем з 01.06.1997 року. Після реєстрації шлюбу, відповідачу усиновив доньку [PERSON] та дав їй своє прізвище, після чого взяв на себе обов'язки щодо виховання та утримання дитини народилася донька [PERSON]. Позивач стверджує, що їхня сім`я розпалась на початку 2010 року, та вони не підтримують шлюбні відносини, за період після розпаду сім`ї відповідач не надає їй ніякої матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та утримання доньки. На даний час позивач утримує неповнолітню доньку, яка знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється матеріально допомагати позивачу утримувати доньку, хоча працевлаштований та має власні доходи. В зв'язку з тим, що позивач утримує себе та доньку, і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду та просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти в розмірі визначеному законом до досягнення повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі. На підставі викладеного, з огляду на ствердження позивача та відповідача враховуючи надані ними докази, з огляду на те, що відповідач при усиновленні взяв на себе зобов'язання щодо утримання усиновленої дитини, з огляду на визначену законом необхідність утримання дитини, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідачі проживають і зареєстровані у [INFO]. Будинок знаходиться на балансі позивача. Відповідачі не оплачують комунальні послуги, в результаті чого за період з 01.11.2007 року по 31.05.2010 року утворилася заборгованість у розмірі 825 грн. 37 коп., яку просив стягнути з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила стягнути з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2007 року по 31.05.2010 року утворилася заборгованість у розмірі 825 грн. 37 коп., а також30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з»явилися, будучи належно повідомленим про час місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] Згідно статті 322 ЦК України власник обов»язок утримання майна покладено на його власника. Згідно ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги споживачі зобовязані оплачуватти житлово-комунальні послуги. Враховуючи, що відповідач [PERSON] у вказаній квартирі зареєстрована як квартирант, квартира є приватизована, обов»язок по сплаті житлово-комунальних послуг їй не належить не зважаючи на те, що вона також є споживачем наданих послуг. А тому заборгованість, що утворилася за період з 01 листопада 2007 року по 31 травня 2010 року, підлягає стягненню з власника квартири [ADDRESS], яким є відповідач [PERSON]. Також стягненню з відповідача [PERSON] підлягають судові витрати, а саме: на користь держави 51 грн. судового збору та на користь позивача 30 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

ГКП «ЖЕО» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, централізованого постачання холодної води і водовідведення у розмірі 377 грн. 73 коп. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач по справі проживає у [INFO], проте у встановлені строки плату за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, централізованого постачання холодної води і водовідведення не сплачує, станом на 1 квітня 2010 року загальна сума заборгованості відповідача становить 377,73 грн., які позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги і просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Повідомлення від відповідача про причини неявки до суду не надійшло, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що наймач [PERSON] займає квартиру [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Деражнянської міської ради від 11 жовтня 2009 року №90, тарифи на послуги, які надаються ГКП «ЖЕО» для населення за водопостачання становлять 2,80 грн. за 1 м\~3, за водовідведення 3,53 грн. за 1 м\~3. Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідач [PERSON] допустила заборгованість за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 1 січня 2008 року по 1 квітня 2010 року у розмірі 377,73 грн., що підтверджується розрахунком ГКП «ЖЕО».

Outcome: approved