Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

В квітні 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягненням на предмет іпотеки. На обґрунтування свої позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначило, що 1 лютого 2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №НМІВGА00007933, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 32 550 доларів США під 12 відсотків річних із кінцевим строком повернення кредиту 31 січня 2018 року на споживчі цілі. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки однокімнатної квартири від 1 лютого 2008 року. Про те, [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором виконувала не належним чином, внаслідок чого станом на 3 березня 2010 року її заборгованість перед банком становить 30 598,46 доларів США, яку відповідач сплатити в добровільному порядку відмовляється, а тому позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, подала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, проти позову заперечила. Судом встановлено, що 1 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №НМІВGА00007933, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 32 550 доларів СІЛА під 12 відсотків річних із кінцевим строком повернення кредиту 31 січня 2018 року на споживчі цілі, а [PERSON] взяла на себе зобовязання повернути кредит та проценти за його користування на умовах визначених договором. Надання кредиту [PERSON] забезпечувалось заставою (іпотекою) однокімнатної квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] З 5.10.2008 року була піднята відсоткова ставка з 12,00 до 15,12 відсотків річних, дана інформація була направлені відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується реєстром відправленої кореспонденції. Станом на 3 березня 2010 року умови кредитного договору щодо своєчасного повернення грошових коштів відповідачем не виконані, внаслідок чого заборгованість по кредиту становить 30 598, 46 доларів США, з яких 27 638,86 доларів США заборгованість по кредиту, 1361,78 доларів США заборгованість за відсотками, 11,07 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 99,84 доларів США, що еквівалентно 789,71 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 31,33 долари США (250 грн. штрафу фіксована частина) згідно п.5.3 Договору, 1455,58 доларів США (процентна складова), що еквівалентно 11 644,49 грн. від суми боргу п.5.3 Договору. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором від 1 лютого 2008 року №НМІВСА00007933, договором іпотеки від 1 лютого 2008 року серії ВКЕ №434265, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, розрахунком заборгованості. Згідно ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і збитки. Відповідно до п.8.4 Договору при порушенні позичальником зобовязань за договором із погашення кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 відсотків від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 грн. Правовими наслідками невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою є право заставодержателя на звернення стягнення на предмет застави, що визначено ч.І ст.589 ЦК України. Порядок звернення стягнення на предмет застави, та реалізація предмета застави встановлено ст.ст. 590, 591 ЦК України, де передбачено, ще реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. ч.2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя у звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконала у визначені строки зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ КБ «ПриватБанк», яке відповідно до умов кредитного договору вправі достроково стягнути неповернутий кредит, проценти за користування коштами, а також звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно довідки - повідомлення №7821 від 8.06.2010 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрованих осіб немає, відповідач, згідно наявних у матеріалах справи даних фактично проживає [INFO]. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач проживає за даною адресою позивачем не надано, а тому позовні вимоги про виселення [PERSON] із квартири №9 в будинку №102 в м. Хмельницькому задоволенню не підлягають. Судові витрати стягуються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial