Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Прокурор району звернулася в суд із позовом в інтересах [PERSON] до Управління пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області про здійснення перерахунку та виплату щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни». Прокурор району позов підтримала та просить суд, позов задоволити. [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі судовому засіданні позов не визнав, проти позовних вимог заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вказаний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р., дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення 02.09.1945р. Другої світової війни було менше 18 років. Як вбачається із посвідчення серії ААБ № 237053, виданого управлінням Пенсійного фонду Монастириського району 06.06.2003р., [PERSON] призначено пенсію за віком довічно. [PERSON] [INFO], а отже є дитиною війни, що стверджується відміткою у вищевказаному пенсійному посвідченню. Ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак, пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» і пунктом 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 п.12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» та рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 п.41 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» визнано неконституційними. Положення Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» рішенням Конституційного суду неконституційними не визнавались. Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про неконституційність. Таким чином, п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» припинив свою чинність з 9 липня 2007 року і п.41 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» припинив свою чинність з 22 травня 2008 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачка, будучи дитиною війни, має право на одержання пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком, з 9 липня по 31 грудня 2007 року, тобто з моменту ухвалення рішення Конституційного суду України № 6-рп/ 2007 від 09.07.2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з моменту ухвалення рішення Конституційного суду України рішенням № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року. З урахуванням наведеного, суд дійшов до переконання, що у даному випадку має місце порушення прав позивачки, що підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та визнання дій відповідача протиправними та стягнення допомоги. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved