overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади в особі виконкому Лубенської міської ради про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно. В позові вказали, що позивачі являються власниками квартири [ADDRESS]. На території будинку позивачі самочинно побудували цегляний сарай. За самочинне будівництво позивачі були притягнуті до адміністративної відповідальності. Заперечень щодо визнання права власності позивачами на самочинне будівництво від власників квартир будинку немає. За заявою позивачів була виготовлена викопіровка попереднього погодження з нанесенням самочинно переобладнаного будинку та самочинно побудованих господарчих будівель, яка погоджена з відповідними службами міста. Прохають суд визнати за позивачами право власності на самочинно збудований цегляний сарай. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохають їх задовольнити. Відповідач виконком Лубенської міської ради, в судове засідання представника не направив, надав суду листа в якому справу прохає розглянути без їх участі, позов визнає, проти позовних вимог не заперечує. Треті особи КП "Лубенське МБТІ, управління містобудування та архітектури виконкому, в судове засідання представників не направили, надали суду письмові заяви в якіх прохають справу слухати без їх участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що що позивачі являються власниками квартири «2 по вул. Авангардній, 5 у м. Лубни. На території будинку позивачі самочинно побудували цегляний сарай. За самочинне будівництво позивачі були притягнуті до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Заперечень щодо визнання права власності позивачами на самочинне будівництво від власників квартир будинку немає. За заявою позивачів була виготовлена викопіровка попереднього погодження з нанесенням самочинно переобладнаного будинку та самочинно побудованих господарчих будівель, яка погоджена з відповідними службами міста. Таким чином, враховуючи інтереси позивачів, вищенаведені обставини, відсутність спору, прохання визнати за ними право власності на самочинно збудовану будівлю, а також те, що вимоги позивача є правомірними, такими, що відповідають закону і підлягають задоволенню, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позивні вимоги підтримала та просила задовольнити. Позивач суду пояснила, що 14 лютого 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Жовтневому відділі РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 69). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Шлюбні відносини припинені, тому що у них різні характери та різні погляди на життя. Відповідач позивні вимоги визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб 14 лютого 2009 року у Жовтневому відділі РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 69). Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися, через різні погляди на сімейні стосунки. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину, відклавши виготовлення повного тексту рішення на пять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості на суму боргу 29 861 гривню 47 коп. за кредитним договором № 32 КК від 05.03.2008 року солідарно з [PERSON] та [PERSON] Під час досудового розгляду справи, позивач позовні вимоги змінив, подавиш до суду відповідну заяву і просить суд стягнути заборгованість з позичальника [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду показав, що 05 березня 2008 року укладено кредитний договір № 32 КК між Івано-Франківською філією ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] про отримання кредиту в сумі 5 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 17% річних з кінцевим терміном погашення 04.09.2009 року. Відповідач зобовязувався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, згідно погодженого графіку. Однак умов договору не виконує, кредит не погашає, відсотки не сплачує і заборгованість на час подачі позову 29 861 гр. 47 коп. Відповідачу направлялася претензія з вимогою погасити кредит та відсотки за користування кредитом, але він на неї не відреагував. Кредиту не погашає, відсотків не сплачує, на контакт з банком не іде. Просить суд позов задоволити, стягнути з [PERSON] в користь Івано- Франківської філії ПАТ «ПриватБанк» 3 779,12 доларів США, що за курсом НБУ складає 29 861 гривню 47 коп. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки. Суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. З кредитного договору № 32 КК від 05.03.2008 року вбачається, що [PERSON] оформила з Івано-Франківською філією ПАТ «ПриватБанк» кредитний договір і отримав кредит в сумі 5000доларів США зі сплатою 17% відсотків річних з терміном погашення до 04.09.2009 року. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України - зобов»язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до умов зазначеного договору, позичальник зобов'язувався здійснювати погашення кредиту щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця і сплачувати відсотки за користування кредитом, згідно погодженого графіку . Згідно розрахунку заборгованості за договором № 32 КК від 05.03 2008 року за [PERSON] станом на 23.07. 2010 року заборгованість становить 29 861 гр.47 коп., яку відповідач не погашає, на контакт з банком не йде. Судом встановлено, що кінцевий термін повернення кредиту 04.09.2009 року, зобов»язання повернути кредит та відсотки за користування кредитом, боржником не виконано, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на 56 % жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в с. Новоселиця Полонського району по вул. Петровського, 19, Хмельницької області. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, пояснила, що на виділеній для її тітки [PERSON] земельній ділянці в 1934 році було побудовано зазначений будинок та господарські споруди, які відносились до колгоспного двору, головою котрого була [PERSON], інших членів двору не було. В 2002 році тітка померла та після її смерті вона як єдина спадкоємиця за заповітом не може оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. На момент відкриття спадщини вона доглядала за [PERSON] та здійснила її поховання. Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що згаданий вище жилий будинок побудований в 1934 році, який станом на 15.04.1991 року відносився до колгоспного двору, головою котрого була [PERSON]. їй належало 56 % будинку, на котрий вона за свого життя не отримала правоустановчий документ, що унеможливлює спадкоємниці оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названій особі свідчать пояснення позивачки, дані технічного паспорту, рішення та довідки виконкому сільської ради, заповіту. Після смерті спадкодавниці позивачка як спадкоємниця за заповітом відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, а тому згідно до ст.534 названого ЦК набула право власності на 56 % вказаного житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в с. Микулин по вул. Лесі Українки, 114, Полонського району, Хмельницької області. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, пояснила, що на виділеній земельній ділянці в 1985 році в період шлюбу вона разом з чоловіком [PERSON] побудували зазначений будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою двору був покійний [PERSON], членом двору - позивачка [PERSON] В 2010 році чоловік позивачки помер та на день його смерті в згаданому будинку вона проживала разом з ним та здійснила його поховання. Після смерті чоловіка вона як спадкоємиця за законом не може оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1985 році під час шлюбу позивачка разом з покійним чоловіком [PERSON] побудували зазначений вище жилий будинок, на котрий він за свого життя не отримав правоустановчий документ. Станом на 15.04.1991 року дворогосподарство відносилось до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] та членом двору [PERSON], тому їм кожному належить по ? частині жилого будинку та господарських споруд. За таких обставин, після смерті чоловіка на його ? частку жилого будинку з господарськими спорудами відкрилась спадщина, у фактичне управління якою вступила позивачка. Про належність будинку названій особі свідчать пояснення позивачки, дані технічного паспорту, рішення та довідки виконкому сільської ради. Оскільки будинок побудований в період шлюбу за спільні кошти подружжя, тому відповідно до ст.22 КпШС України згаданий будинок є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємиця за законом відповідно до ст.ст.1217, 1261, 1268 ЦК України, набула право власності на ? частину вказаного житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Заявника звернулися до суду заявою, посилаючись на те, що з 02.11.2007 року вони перебувають у шлюбі. Від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки між ними постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені та, окрім того, у них різні погляди на життя та побут. Вони не один раз намагалися зберегти сім»ю. Але переконалися, що вони є різними людьми і тому в їх інтересах, та в інтересах дитини, розірвати шлюб. Вважають подальше спільне проживання і збереження сім»ї неможливим. Вони досягли письмової угоди, яка посвідчена нотаріально, що їх син після розірвання шлюбу буде проживати з матір»ю за місцем прописки, а його батько щомісяця надавати матеріальну допомогу для забезпечення його життя. В судове засідання сторони не зявилися, надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили задовольнити їх заяву та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.2007 року, від шлюбу мають неповнолітню сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами досягнуто письмової угоди відносно того, що їх син буде проживати з матір»ю, а батько дитини буде надавати на утримання матеріальну допомогу щомісяця. Примиритися, зберегти сімю сторони не бажають, в наданих заявах сторони просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сімї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 07.06.2005 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Із відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], що є усиновлений відповідачем на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2006 року. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім»ю. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені близько півтора місяці тому, спільне господарство не ведеться з того ж часу. Проживають окремо. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї з відповідачем вважає неможливим, так як сім»я існує вже формально, тому вважає, що збереження шлюбу є недоречним і неможливим. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.2005 року. Мають сина [PERSON], [INFO], який був усиновлений відповідачем відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2006 року. Останнім часом сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На думку суду, є недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 9 вересня 2006 р. Відповідач не надає допомоги на утримання сина [PERSON] [INFO]. Просить стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі 1500 грн., оскільки відповідач має можливість надавати допомогу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просила призначити аліменти у розмірі 700 грн., оскільки позивач не має постійного доходу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, повідомивши про те, що він у даний час має мінливий заробіток, однак дає згоду сплачувати аліменти у розмірі 700 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 вказаного кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 9 вересня 2006 р. Відповідач не надає допомоги на утримання сина [PERSON] [INFO]. Суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 700 грн., оскільки відповідач має мінливий заробіток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, що мешкає у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 2752грн. 09коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату- за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.06.2000р. по 09.12.2009р, утворилася заборгованість у сумі 2752грн. 09коп. При цьому за період з 01.12.2006р. по 01.12.2009р. заборгованість становить 1981грн 24коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасив заборгованість, що числиться за ним, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 01.12.2009р. у сумі 2752грн. 09коп. Витрати по оплаті держмита в суш 51грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача 2752грн 09коп. поновивши строк позовної давності, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі заперечень проти позову не надали, в судове засідання повторно не з»явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності, на підставі наявних матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 01.12.2009р. у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.06.2000р. по 01.12.2009р. в сумі 2752грн. 09коп., при цьому- з 01.12.2006р по 01.12.2009р. - 1981грн. 24коп. що підтверджується копією рахунка. З відповідачів підлягає стягненню 2752грн. 09коп. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 2752грн 09коп. з урахуванням поновленого строку позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,267,224-228 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,267,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, що мешкає у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 1638грн. 33коп., вказавши в заяві що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.06.2000р. по 07.12.2009р. створилася заборгованість у сумі 1638грн. 33коп. При цьому за період з 01.12.2006р. по 01.12.2009р. заборгованість становить 200 грн 70 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасив заборгованість, що числиться за ним, за комунальні послуга, v зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 01.12.2009р. у сумі 1638грн. 33коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 51грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача 2752грн 09коп. поновивши строк позовної давності, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі заперечень проти позову не надали, в судове засідання повторно не з»явилися, поважних причин неявки суду не новідомили. про час розгляду справи повідомлялися своєчасно. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності, на підставі наявних матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі сг.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 01.12.2009 у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.06.2000р. по 07.12.2009р. в сумі 1638грн. 33коп.. при цьому з 01.12.2006р по 01.12.2009р. - 200грн. 70коп. що підтверджується копією рахунка. З відповідачів підлягає стягненню 1638грн. 33коп. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 1638грн 33коп. з урахуванням поновленого строку позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,267,224-228 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,267,526,543 ЦК України, сул. -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. (Звої вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем по справі укладений 06 лютого 1999 року Владиславською сільською радою Миронівського району Київської област і, актовий запис № 2. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що створити з відповідачем міцну сім"ю вони не змогли, так як відповідач зловживав спиртними напоями, через що в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Все це призвело до того, що в вересні 2004 року позивачка переїхала проживати до своїх батьків. З того часу шлюб існує формально, відповідач не цікавиться сім"єю, не допомогає матеріально, тому вона твердо вирішила розірвати шлюб. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Тому суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням сг. 224 ЦПК України. Суд заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов 11 ідлягає задоволенню. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.02.1999 р. (а.с. 7), від шлюбу мають неповнолітню доньку (а.с. 8). Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с. 11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду в серпні 2010 року з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку в звязку з тим, що вона з відповідачем мають сина [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину. Позивач пояснила, що просить задовольнити позов. Відповідач погодився на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку. В звязку з визнанням позову докази по справі не досліджувалися. Суд приходить до наступного: Позивач і відповідач мають сина [PERSON] [INFO]. Дитина знаходяться на утриманні позивача. За ст.Л 80,181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які можуть бути стягнуті у частці від доходу за ст. 183 СК України. Відповідач є працездатним, тому він має змогу сплачувати аліменти. На підставі викладеного і

Outcome: approved