Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної-1349,00 грн. та моральної шкоди 470,00 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що 13.06.2010 року малолітній син відповідачки таємно викрав його мобільний телефон моделі Нокія Х3, яким користувався його син [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, просить їх задовольнити та стягнути з відповідача завдану крадіжкою матеріальну шкоду в розмірі 1349,00 грн., в частині стягнення моральної шкоди зменшив її до суми 299,00 грн. При цьому позивач зазначив, що матеріальна шкода складається з вартості викраденого мобільного телефону. Моральна шкода полягає у тому, що позивач після крадіжки змушений був докладати додаткових зусиль для вирішення питання налагодження звязку з своїм сином для реалізації своїх батьківських прав та виконання обовязків щодо його виховання. Відповідач позовні вимоги визнав та погодився відшкодувати матеріальну та моральну шкоду. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Постановою Нетішинського міського суду від 30.07.2010 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 184 КпАП України за невиконання батьками обов'язку щодо виховання дитини. Все це свідчить про несумлінне здійснення відповідачем виховання та нагляду за малолітнім [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні, 12.06.2010 року неповнолітній [PERSON]., [INFO] таємно викрав мобільний телефон моделі Нокія Х3, яким користувався син позивача. Це підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.06.2010 року. З постанови вбачається, що в діях малолітнього [PERSON] формально містяться ознаки злочину, передбаченого ст. 185 КК України, проте останній не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, а тому батьків малолітнього [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей». Зазначена Постанова оскаржена не була. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт заволодіння неповнолітнім [PERSON] майном позивача, а саме: мобільним телефоном вартість якого становить 1349,00 грн., що стверджується наявним в матеріалах справи товарним чеком від 27.04.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., що підтверджується квитанціями № 137/271 від 02.08.2010 року та № 2596.381.1 від 02.08.2010 року. Тому сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved