Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

В жовтні 2010 року заявник - лікар - психіатр Жовтневої ЦРЛ звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої вказував, що [PERSON] перебуває на обліку у психіатра, та незважаючи на регулярне приймання стабілізуючої та підтримуючої терапії, стійкого покращення психічного стану [PERSON] не настає. В 2010 році, в зв`язку з погіршенням психічного стану [PERSON] двічі перебувала на стаціонарному лікуванні в НОПБ N91, остання з яких тривала з 31 липня 2010 року по 17 вересня 2010 року. 09 вересня 2010 року хвора була оглянута комісією лікарів - психіатрів Жовтневої ЦРЛ, які прийшли до висновку, що стійкого психічного покращення хворої не настало, наростає зниження інтелектуально - мнестичної функції, спостерігаються періоди загострення тривожно - галюциногенної симптоматики, тому [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Крім того, хвора [PERSON] оглянута спеціалізованою психіатричною медико-соціальною експертною комісією та визнана інвалідом ІІ-Ї групи по загальному захворюванню до 01 жовтня 2010 року. В судовому засіданні лікар - психіатр Жовтневої ЦРЛ Українська С.В. заяву підтримала, та просила заяву задовольнити. Представник хворої - [PERSON] у судовому засіданні надала згоду на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. Вислухавши думку прокурора Добрікової І.В. про вмотивованість даної заяви, дослідивши матеріали справи та комісійний медичний висновок, суд вважає, що заява районного психіатра підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2004 року в зв`язку з вчиненням суспільне - небезпечного діяння до [PERSON] застосовані примусові міри медицинського характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним наглядом. 05 листопада 2007 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва вищевказані примусові міри медицинського характеру були продовжені. Постановою Центрального\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~Об травня\~2008\~року [PERSON] \~була направлена\~на амбулаторне\~примусове лікування\~в умовах\~психіатричного кабінету\~Жовтневої ЦРЛ. 17 лютого 2009 року постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва [PERSON] була продовжена амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку. 03 березня 2010 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва [PERSON] була продовжена амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку. 09 вересня 2010 року хвора [PERSON] оглянута спеціалізованою психіатричною медико- соціальною експертною комісією та визнана інвалідом ІІ-ї групи по загальному захворюванню до 01 жовтня 2010 року. Відповідно до медичного висновку комісії лікарів - психіатрів Жовтневої ЦРЛ [PERSON] страждає посттравматичним психоорганічним синдромом з інтелектуально - мне стичним зниженням до ступеня слабоумства. Враховуючи те, що у хворої незважаючи на надану терапію, стійкого психічного покращення не настало, наростає зниження інтелектуально - мнестичної функції, спостерігаються періоди галюциногенної симптоматики, [PERSON] потребує продовження амбулаторного психіатричного примусового лікування. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем - психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад шість місяців лікар - психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної, психіатричної допомоги в примусовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність продовження [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки покращення психічного стану [PERSON] внаслідок її лікування не настало.

Outcome: approved