Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття та про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], який народився 06 серпня 2009 року. З березня 2010 року сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідач ухиляється від утримання сина та дружини. Позивач потребує матеріальної допомоги, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 843,00 грн. до досягнення їхнім сином трирічного віку. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що проти стягнення аліментів на утримання дитини він не заперечує, а заперечує проти стягнення аліментів на утримання дружини, так як він залишив дружині депозити, однак доказі цього у нього не має. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи видно, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] ( копія свідоцтва про народження а.с. 6 ). Згідно довідки №05-60 від 27.09.2010 року, виданої КП «Бровариводоканал», [PERSON] працює в КП «Бровариводоканал» на посаді 0.5 ставки інженера-програміста з окладом 930 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 року ). За змістом ст.ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частинами 2 і 4 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною тьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеральну допомогу. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, враховуючи ті обставини, що відповідач працевлаштований, має задовільний стан здоровя, нікого на утриманні у нього не має, його заперечення щодо позовних вимог ніякими доказами не підтверджуються та враховуючи інші обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку до досягнення нею повноліття та на утримання дружини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: partial