Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовами до відповідача про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії, як дітям війни, в якому вказали, що згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни», їм з 01 січня 2006 року щомісячно повинно було виплачуватися підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія встановлюється у розмірі мінімальної пенсії за віком. Всупереч вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.48 Конституції України дана норма не виконувалася у зв'язку із зупиненням на 2006-2007 року дії ст.6 даного Закону. Конституційним судом України вказані зупинення визнано неконституційними та відповідно відновлено право на отримання соціальної доплати в повному обсязі. Таким чином, з 09.07.2007 року відповідач зобов'язаний був призначити підвищення до пенсії та проводити перерахунок в разі підвищення мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік» до згаданого закону внесено зміни, якими передбачено виплату даного підвищення в розмірі 10% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Рішенням Конституційного суду України вказані положення визнано неконституційними. Таким чином відповідач заборгував їм за період 2007-2010 роки 6082,62 грн. кожному. Вказану суму просили стягнути з відповідача та зобов'язати відповідача щомісячно виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Позивачі в судове засідання не з'явилися, згідно позовних заяв, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник відповідача, своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву слухати справу без її участі. В запереченні вказала, що фінансування витрат на виплату надбавки до пенсії дітям війни здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, розпорядником яких є Міністерство фінансів України та Державне казначейство України. Враховуючи, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування витрат за цим Законом проводиться із державного бюджету, а не із бюджету Пенсійного фонду України, в діях УПФУ в Білогірському районі не вбачається будь-яких порушень законодавства. В законодавстві України немає жодного нормативного акту на виконання вказаних вимог Закону, не визначено на законодавчому рівні які органи повинні виплачувати підвищення до пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний розмір. Крім цього, чинним законодавством не визначений механізм виплати надбавки до пенсії дітям війни, не встановлено розміру мінімальної пенсії за віком, з якого слід проводити розрахунки, а мінімальний розмір пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, застосовується лише для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і не може по аналогії застосовуватись до інших правовідносин. Оскільки законами про Державний бюджет на відповідні роки не передбачалися видатки на виплату підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а п.п. 9, 10 Положення «Про Пенсійний Фонд України» визначений вичерпний перелік напрямів використання коштів, тому позовні вимоги вважає безпідставними, просить відмовити в їх задоволенні. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачі є дітьми війни, що підтверджується їх паспортами та посвідченнями. Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 11.18.2004 року встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до Закону України від 19.01.2006 N 3367-ІУ «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, згідно з яких виключено пункт 17 статті 77 цього Закону, а новою редакцією статті 110 Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися. Отже, пільги для дітей війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджено не було. Згідно з пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено та встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до Рішення. Конституційного Суду України від 09.07.2007 N 6-рп/2007 зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 N 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 N 10 7 ІV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Позивачі у 2007 році не отримували підвищення до пенсії передбачене вказаним Законом, опублікованому у встановленому порядку. [PERSON], [PERSON], як діти війни, отримували підвищення до пенсії з 01 січня 2008 року в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Ст.ст. 257, 261 ЦК України встановлено, що для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 року поновили свою дію у 2007 році - з 09.07.2007, у 2008 році - з 22.05.2008, отже, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», мають діти війни: за 2007 рік - з 09.07.2007 до 31.12.2007, за 2008 рік - з 22.05.2008 до 31.12.2008. Відповідно у 2007 році у період із 01.01.2007 до 08.07.2007 та у 2008 році - з 01.01.2008 до 21.05.2008 положення законів про Державний бюджет на ці роки були чинними та підлягали виконанню. Таким чином вимоги позивачів про виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 по 08.07.2007 року, з 01.01.2008 по 21.05.2008 року не підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Так як рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 положення пункту 41 розділу II визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), таке рішення Конституційного Суду було і є обов'язковим для виконання відповідачем ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції, яка діяла до 28.12.2007 року і яка діє на даний час. Відмовляючи позивачам у виплаті підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідач діяв неправомірно. Таким чином недоплачене підвищення в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

Outcome: partial