Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини. 15 грудня 2008 року в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області померла бабуся позивачки [PERSON], яка за життя 05 грудня 2005 року вчинила на користь позивачки заповіт, на підставі якого заповіла їй земельну ділянку, площею 4,16 га, власницею якої вона була, згідно Державного акту про право приватної власності серії ІУ-ОД №022081. Спадкоємців, що мали б право успадкувати обовязкову долю в спадковому майні немає. У заповіті прізвище позивачки вказане як [PERSON], так як на момент його складання вона не була одружена. На теперішній час прізвище позивачки [PERSON], про що вона надає доказ, а саме свідоцтво про укладення шлюбу. Позивачка звернулася до нотаріуса з питання видачі їй свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, в звязку з тим, що нею не було надано оригінал Державного акту на земельну ділянку на ім'я спадкодавця, який було втрачено спадкодавцем, а на померлого дублікат Державного акту не видається. Про втрату Державного акту серії ІУ-ОД за №071313 на ім'я спадкодавця була опублікована об'ява в газеті Татарбунарський вісник. Оскільки, позивачка [PERSON] фактично прийняла спадок, розпоряджається земельною ділянкою, отримує від неї прибуток, тому вважає, що має право на звернення до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на вищезазначену земельну ділянку. Позивачка в судове засідання надала заяву про можливість слухання справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розглянути спра-ву у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №166719 від 17.12.2008 року (а.с.3) [PERSON] померла 15 грудня 2008 року в с.Лиман Татарбунарського району Одеської об-ласті. Із копії свідоцтва про народження серії ІУ-ЖД за №430677 від 26.04.1989 року (а.с.14) видно, що матірю [PERSON] Тетя-ни Анатоліївни є [PERSON], яка змінила прізвище на Завадську, після укладення шлюбу 04.01.1992 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії УІІ-УР №0981094 ( а.с.15) матірю [PERSON] є [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №114497 [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Із копії витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за №1482 від 16.06.2010 року (а.с.12) вбачається, що вартість земельної ділянки загальною площею 4,16 га, розташованої на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району, власником якої є [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ОД №022081, складає 58621,58 грн. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №022081 від 16.09.2004 року (а.с.7) підтверджується що [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,16 га на території Лиманської сільської ради. Із копії заповіту від 05.12.2005 року (а.с.11) видно, що [PERSON] після своєї смерті заповіла [PERSON] державний акт на право власності на землю серії ІУ-ОД №022081. Вказаний заповіт зареєстрований в спадковому реєстрі і на день смерті спадкодавця був чинним, не змі-нювався та не скасовувався, згідно витягу про реєстрацію в Спад-ковому реєстрі (а.с.6). З листа нотаріуса ( а.с.17) видно, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату оригіналу Державного акту, який вона не має змоги надати нотаріусу. Із газети Татарбунарський вісник (а.с.16) видно, що в графі втрачені вказано, що Державний акт на право приватної власності на землю ІУ-ОД за №022081 на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійсню-ється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наяв-ності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а та-кож інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка по справі є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину в уста-новленому законом порядку на земельну ділянку вона не має змоги в зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту, який втрачений за життя спадкодавцем. Враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, про що свідчить наявність копії Державного акту на руках у позивачки, позивачка прийняла спадок, оскільки розпоряджається земельною ділянкою, отримує від неї прибуток, а також те, що вона не відмовилася від спадку в установлений законом строк, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,16 га, розташовану на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала її бабусі [PERSON], згі-дно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІУ-ОД №022081.

Outcome: approved