Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], в вересні 2009 року звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок літ. «А-1», прибудову літ. «А1-1», прибудову літ. «А2-1», з надвірними будівлями: верандою літ. «а», ганком літ. «а1», погребом літ. «ап», сараєм літ. «Б», гаражем літ. «В», гаражем літ. «Г», гаражем літ. «Д», літньою кухнею літ. «Е», верандою літ. «е», вбиральнею літ. «Ж», навісом літ. «З», сараєм літ. «Л», погребом літ. «М», сараєм літ. «Н», душем літ. «О», сараєм літ. «П», навісом літ. «Р», навісом літ. «С», огорожею 1, 2, 3, вигрібною ямою літ. «Я», колодязем літ. «К», розташованих за адресою: м. Люботин, с. Коваленки, вул. Ворошилова, 5, в порядку забудови. В позовній заяві вказував на те, що йому в 1969 році було надано земельну ділянку розміром 0,15 га в с. Манченки по вул. Б.Хмельницького, 6. На вказаній ділянці він побудував житловий будинок з прибудовами та господарськими будівлями. Згодом назву вулиці було перейменовано відповідним рішенням виконкому. На даний час житловий будинок прийнятий в експлуатацію. Але для оформлення права власності на збудований будинок вимушений був звернутися до суду через відмову виконкому у видачі відповідного свідоцтва. В січні 2009 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до нього, просили визнати за ним право спільної сумісної власності на житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 31,80 кв.м з прибудовою літ. «А1-1» житловою площею 7,90 кв.м, з прибудову літ. «А2-1» корисною площею 18,20 кв.м, з верандою літ. «а» корисною площею 4,20 кв.м та льохом літ. «ап», з господарськими будівлями: сарай літ. «Б», сарай літ. «Л», сарай літ. «Н», сарай літ. «П», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Е» з верандою літ. «е», вбиральня літ. «Ж», навіс літ. «З», навіс літ. «Р», льох літ. «М», душ літ. «О», розташованих за адресою: м. Люботин, с. Коваленки, вул. Ворошилова, 5. Позивачі вказували на те, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2005 року. До цього часу він, [PERSON], проживав з листопада 2002 року однією сімю зі співпозивачкою, [PERSON] Ще раніше, з 1985 року він, [PERSON], розпочав будівництво житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Люботин, с. Коваленки, вул. Ворошилова, 5, яке тривало до осені 2007 року. Документи на будівельні матеріали не збереглися. З листопада 2002 року співпозивачка [PERSON] для будівництва і газифікації будинку надавала власні кошти. За рішенням виконкому [PERSON] міської ради було надано дозвіл на розміщення житлового будинку з надвірними будівлями з подальшим оформленням права власності на домоволодіння у судовому порядку. В зв'язку зі смертю позивача [PERSON], який помер 11 травня 2009 року, провадження по справі було зупинено відповідно п.1 ст. 201 ЦПК України. Ухвалою суду від 01.12.2009 року по справі № 8-2/09 було обєднано в одне провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради Харківської області, треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок як за забудовником, зі справою за позовом [PERSON] і [PERSON] до відповідачів: [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на самочинно збудоване нерухоме майно - житловий будинок за адресою м. Люботин, вул. Ворошилова, 5. В судовому засіданні 08.12.2009 року ухвалою суду до участі в справі за позовом [PERSON] були залучені в якості співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. В тому ж засіданні ухвалою суду за позовом [PERSON] і [PERSON] до участі в справі в якості правонаступників померлого позивача [PERSON] були залучені [PERSON] і [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] як представник позивача [PERSON] і як третя особа, позов [PERSON] підтримав повністю, проти зустрічного позову [PERSON] і [PERSON] заперечував. Пояснив, що [PERSON], отримавши землю під будівництво будинку, за допомогою батька і сестер розпочав перенесення старого будинку з хутора [PERSON] Манченківської сільради Харківської області на виділену земельну ділянку. Через необхідність виїхати до Росії він дозволив [PERSON], позивачу за зустрічним позовом, проживати у будинку в якості сторожа. В подальшому, кожного року, [PERSON] приїздив до будинку, давав [PERSON] гроші на підтримання будинку в належному стані. Коли [PERSON] дізнався про намір [PERSON] привласнити його будинок, він вирішив звернутися до суду за захистом своїх прав на будинок. Відповідач [PERSON] міська рада Харківської області проти позовних вимог [PERSON] та проти позовних вимог [PERSON] і [PERSON] не заперечувала. В судовому засіданні представник міської ради [PERSON] пояснила суду, що при наданні [PERSON] міською радою дозволу на розміщення самовільно збудованого житлового будинку вирішується питання можливості існування самочинно збудованого нерухомого майна серед інших архітектурних споруд. При цьому жодним чином не здійснюється перевірка або визначення власника самочинно збудованого нерухомого майна. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов [PERSON] визнали повністю, позов [PERSON] не підтримали та своїх вимог, як правонаступники померлого [PERSON], щодо предмету спору не заявляли. Пояснили, що зі слів їх батька [PERSON], їм відомо про те, що спірний будинок належить [PERSON], який й дозволив йому проживати в ньому. В 1979 року вони переїхали разом з матірю в будинок по вул. Ворошилова, 5 в с. Коваленки м. Люботин, де вже проживав [PERSON] Відповідач [PERSON] в письмових поясненнях визнав позов [PERSON] і [PERSON] Щодо позовних вимог [PERSON] відповідач [PERSON] будь-яких письмових пояснень про їх визнання або заперечення суду не надав. [PERSON] - представник позивача за зустрічним позовом [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, проти позову [PERSON] заперечував і позовні вимоги не визнав. В судовому засіданні, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані сторонам докази і матеріали справи, суд встановив наступне. Наказом № 501 по [PERSON] птахофабриці від 25.09.1969 року [PERSON] була надана земельна ділянка розміром 0,15 га в с. Манченки по вул. Б.Хмельницького, 6, під забудову індивідуального житлового будинку. Виділення вказаної земельної ділянки позивачу та її наступне розташування в межах адміністративної території [PERSON] міської ради підтверджується довідкою відділу Держкомзему у м. Люботин Харківської області від 08.10.2009 року. На час розгляду справи земельна ділянка нікому у власність не передана, виділення земельної ділянки [PERSON] або [PERSON] не здійснювалось. Протоколом № 25 засідання виконкому [PERSON] міської Ради Депутатів Трудящих від 23.12.1976 року вул. Б.Хмельницького в с. Коваленки було перейменовано в вул. Ворошилова. Як вбачається з наявних в матеріалах справи технічних паспортів, на земельній ділянці за адресою: м. Люботин, вул. Ворошилова, 5, побудовано житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «А2-1», з надвірними будівлями: веранда літ. «а», ганок літ. «а1», погреби літ. «ап» і «М»; сараї літ. «Б», «Л», «Н» і «П», гаражі літ. «В»,. «Г», «Д», літня кухня літ. «Е» з верандою літ. «е», вбиральня літ. «Ж», душ літ. «О», навіси літ. «З», «Р» і «С»; колодязь літ. «К», вигрібна яма літ. «Я», огорожа 1, 2, 3. Але в Люботинському БТІ право власності на житловий будинок не зареєстровано, що підтверджується довідкою цього ж БТІ від 10.09.2009 року. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради № 988 від 31.10.2008 року було надано дозвіл на розміщення збудованого житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «А2-1» і господарськими будівлями по вул. Ворошилова, 5 в м. Люботин з обовязковим знесенням навісу літ. «С». Однак, даним рішенням виконком [PERSON] міської ради не визначив особу, яка здійснила самочинне будівництво. З акту державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 21.11.2008 року, затвердженого рішенням виконкому [PERSON] міської ради № 1058 від 25.11.2008 року, вбачається, що житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами, верандою та льохом, розташований по вул. Ворошилова, 5 в м. Люботин прийнятий в експлуатацію. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],, [PERSON] і [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] підтвердили той факт, що на початку 70-років 20 століття [PERSON], після отримання земельної ділянки по вул. Ворошилова в м. Люботин, розпочав перенесення на неї житлового будинку з хутора [PERSON]. В будівництві нового будинку [PERSON] допомагав його батько [PERSON] Також свідки підтвердили ту обставину, що [PERSON] запросив [PERSON] бути сторожем будинку та дозволив йому проживати в ньому. Факт перенесення будинку представник [PERSON] не заперечував. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона з січня по квітень 1986 року проживала в спірному будинку за запрошенням [PERSON] доньки [PERSON] Вона, [PERSON], бачила [PERSON], який приїздив до будинку і разом з [PERSON] обирав місце для колодязя. [PERSON]С, дружина [PERSON] і матір [PERSON] і [PERSON], розповідала їй, [PERSON], що чоловік, який приїхав, [PERSON], є власником будинку. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він в 1983-1984 роках на прохання [PERSON] та з його матеріалів проводив роботи по облаштуванню житлового будинку водяним опаленням. В 1986 року на прохання [PERSON] він, [PERSON], переносив котел опалення з житлового будинку до літньої кухні. За всі роботи йому платив [PERSON] Під час робіт він бачив [PERSON], його дружину [PERSON] і дітей, які проживали в будинку, але не приймали участь в виконанні монтажних робіт. Свідок [PERSON], яка є головою кооперативу «Коваленки», пояснила суду, що з приводу газифікації житлового будинку по вул. Ворошилова, 5 с. Коваленки в м. Люботин до неї звертався [PERSON] Після розяснення порядку вступу в кооператив, [PERSON] пояснив їй, що власником будинку є [PERSON], але просив виписати квитанції про сплату внесків на газифікацію на своє ім'я, так як в подальшому [PERSON] поверне йому сплачені кошти. Представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON], стверджував, що спірний будинок будувався саме [PERSON] та його сімєю. Але достовірних доказів, які б підтверджували побудову спірного будинку спільними зусиллями [PERSON] та [PERSON], в тому числі на підставі відповідної угоди між ними і [PERSON], позивачка [PERSON] та її представник суду не надали. Відповідачами по первісному позову не надано належних доказів того, що саме [PERSON] і [PERSON] здійснили будівництво домоволодіння по вул. Ворошилова, 5 в м. Люботин. Вимоги інших осіб щодо приналежності їм самочинно побудованих житлового будинку та господарських будівель в порядку забудови або на праві власності будівельних матеріалів, використаних під час будівництва будинку, а від так вимоги про визнання права власності на спірний будинок від таких осіб не заявлені та не були предметом судового розгляду. В своєму позові [PERSON] і [PERSON] в обґрунтування своїх вимог посилались на ст. 60 СК України. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжі. Але належних доказів того, що житловий будинок з господарським будівлями вул. Ворошилова, 5 в м. Люботин був збудований [PERSON] і [PERSON] під час перебування у шлюбі, позивачкою по зустрічному позову [PERSON] та її представником [PERSON] суду не надані. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки суд вважає підтвердженим факт забудови житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Ворошилова, 5 в м. Люботин саме позивачем за первісним позовом на земельній ділянці, наданій йому для будівництва, а тому задовольняє позов частково і визнає за [PERSON], як користувачем земельної ділянки, право власності на самочинно збудований житловий будинок з надвірними будівлями, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовляє в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial