Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

В листопаді 2009 року Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів [PERSON]. [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є квартиронаймачем в кв.71 по Сонячному кв, 14. Відповідачі без поважних причин не проживають в квартирі понад 6 місяців. Рішенням суду від 24 лютого 2010 року позов було задоволено в заочному судовом) засіданні. Ухвалою суду рішення стосовно [PERSON] було відмінено. Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову та пояснив, що після смерті матері він став квартиронаймачем. В квартирі також був зареєстрований відповідач, але він 5 років проживає в м.Запоріжжі. Він змушений сплачувати за відповідача комунальні платежі, шо ставить його родину у скрутне матеріальне становище. Якщо б відповідач хотів, то мав можливість вирішити питання про приватизацію, сплату боргів, тощо. Але відповідач не цікавився квартирою, йому прийшлося гасити борги, робити ремонт. Відповідачі [PERSON] позов не визнав і пояснив, що після інтернату жив ) Запоріжжі, звертався до брата з питанням про приватизацію житла, але брат не погоджувався. Він також платив за квартиру але не має підтвердження цієї обставини. В червні 2010 року він довідався, що брат за судовим рішенням його виписав. Представник відповідача [PERSON] просив задовольнити позов, тому що відповідач є дитиною, позбавленою батьківського піклування, за яким зберігається право на житло до 23 років. Представник 3 особи в суд не зяві: вся. Судом досліджені докази, надані сторонами. Суд приходить до наступного: Позивач є квартиронаймачем в кв. 71 по Сонячному кв. 14 в м.Марганці, що підтверджує копія особового рахунку. В квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідач не проживає в квартирі більше 6 місяців, що підтверджується актом Міськомунгоспу. Доказів поважності причин відсутності у квартирі понад 6 місяців відповідач не надав. Він не запереч\ вав. що проживав та працював в м.Запоріжжі. Тому на підставі ст. 71 УК України є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Але, як встановлено в суді, відповідач відноситься до осіб, позбавлених батьківського і піклування, що підтверджується рішенням Марганецького міського суду від 31 жовтня 2001 року. Мати відповідача померла в 2000 році, місце проживання батька відповідача було невідоме. Відповідач як особа, позбавлена батьківського піклування, був влаштований у дитячу установу. За Законом України „ Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування до дітей, позбавлених такого піклування відносяться особи віком від 18 до 23 років, у яких в віці до 18 років померли батьки, та особи, віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування, (ст.1) Зазначеним законом передбачене зберігання за такими особами права на житло, в якому вони проживали з батьками ... до влаштування у відповідні заклади. (ч.І ст.32). На момент звертання позивача до суду відповідачеві не виповнилося 23 років. Зазначеного віку він досяг у травні 2010 року. Суд вважає, що саме з досягнення відповідного віку почався відлік часу, передбаченого ст.71 УК України. Цей період менше ніж 6 місяців. Тому немає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed