overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

Сiгалет ГЛ. звернулася до суду iз позовом до Сiгалет C.I. про визнання особи такою, що втратила право користування жилим примщенням житлового будинку № 4 по вул. Цилілінній смт. Тернівка, в м.Миколаєві. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на вибуття відповідачки на постійне місце проживания в жиле приміщння житлового будинку по вул. Плеханівській, 67 в м. Миколаєві. При цьому позивачка просила про розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повiдомила, заперечень проти позову не надала. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши доводи позову, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як вбачається ізматеріалів справи, [PERSON] належить на праві власності житловий будинок № 4 по вул. Цилінній смт. Тернівка, в м. Миколаєві. (а.с.5) Позивачка зареєстрована та постійно проживає у вказаному житловому будинку, є його власником. Сiгалет C.I. знаходилась в зареєстрованому шлюбі із сином позивачки та в якості члена сімї власника була зареєстрована 08.05.2001 року в спірному житловому будинку (а.с.9,10). Як пояснила позивачка, після припинення шлюбних відносин відповідачка в січні2006 року вибула на постійне місце проживания за адресою [INFO], забравши yci свої речі, та по теперішній час мешкає у своєї бабусі за вищевказаною адресою. Пояснения позивачки підтверджуються висновком Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 27.05.2010 року (а.с.16) та показами свідків [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживаниня в інше жиле приміщения в тому ж населеному пункті договорів найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого примплення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч.2 ст. 107 ЖК України, суд дійшов висновку, що відповідачка вибула до іншого жилого приміщення в тому ж населеному пункті, а саме, в м. Миколаєві по вул. Потьомкінська, 67, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням житлового будинку по вул. Плеханівській, 67 в м. Миколаєві, Таким чином вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зi ст.ст.81,88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

18 травня 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], Костянтиновича, з яким вона 28 вересня 1991року в Новоодеському .районному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області зареєструвала шлюб за актовим записом №97. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на сімейне життя, через що постійно виникали сварки, сімейні відносини між позивачем та [PERSON]К, не склалися. У судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала, і пояснила, що сімейні відносини між нею та відповідачем не склалися через неможливість знайти спільну мову з більшості питання сімейного життя, примирення не можливе. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] 29 вересня 1993року народження. Позивач зазначила, що сторони фактично припинили сімейні відносини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, та пояснив, що згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом з'ясовано, що 28 вересня 1991 року в Новоодеському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб за актовим записом №97 (свідоцтво про шлюб серії Ш-АП № 319749 від 28 вересня 1991року). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] - 29 вересня 1993року народження, яка проживає разом з позивачем. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї не можливе, оскільки їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 01.12.1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного проживання в них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Сімейне життя в неї з відповідачем не склалось внаслідок сварок та скандалів, які відповідач постійно влаштовує, погрозами її життю. Погрози відповідача є реальними, так як він раніше бив її. Через таке ставлення до неї вона змушена разом з дітьми перейти жити до своїх родичів. На таку поведінку відповідача вона звернулася до працівників міліції, які повідомили їй, що він перебуває на обліку в лікаря психіатра, про що їй відомо не було. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки примирення між ними виключається, подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, віднести за його рахунок. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просить строк для примирення не давати, судові витрати просить стягнути з позивача так, як він є інвалідом 2 групи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому сг.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

15 червня 2010 року представником позивача до суду подано позовну заяву до [PERSON] про стягнення боргу, звернення стягнення на нерухоме майно. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № 014/1812/74/64851 від 23 листопада 2007 року, укладеного між позивачем та [PERSON], відповідач отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 603200 гривень строком користування до 23.11.2027 року з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних. Свої зобовязання відповідач виконав частково у звязку з чим виникла заборгованість. В звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Також, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати: а саме: 1700 гривень державного мита та 120 гривень витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, додатоково пояснив, що не сплачує заборгованість у звязку з тяжким матеріальним становищем. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду 15.09.2010 року та просив постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що він перебував в шлюбі з відповідачем з 16.07.2005 року. Від даного шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає з відповідачкою. Позивач просив шлюб розірвати, посилаючись на те, що на протязі спільного проживання, вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що між ними постійно траплялись сварки, шлюб носить формальний характер, не проживаємо однією сімєю з серпня 2009 року. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у попереднє судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про підтримку позову у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсязі. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області від 16.07.2005 року, актовий запис № 59 ( а.с.5), сторони уклали шлюб 16.07.2005 року. Згідно до свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 104, у сторін 01.07.2006 року народилася дочка [PERSON] (а.с. 6). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спору про поділ майна, що є спільною власністю, у сторін немає. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на позивача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі 'А частини з усіх його доходів, щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилася, була належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи (а.с. 17), надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, надав заяву про згоду з позовними вимогами позивачки, та просив розглянути справу без його участі (а.с. 19). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.3). Стан здоров'я й матеріальне становище дитини та відповідача задовільні. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батько і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Враховуючи, що матеріальне становище та стан здоров'я дитини і платника аліментів задовільні, що у платника аліментів відсутні інші діти, непрацездатні батьки, дружина, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ленінського відділу ДВС ММУЮ про звільнення майна з-під арешту . Свої вимоги обгрунтовує тим, що 12 лютого 2009 року помер її сип - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири [ADDRESS], що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло. У теперішній час вона як спадкоємиця не має можливості оформитися в правах спадщини, оскільки 17.02.2005 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС ММУЮ винесена постанова про накладення арешту на 14 частку квартири [ADDRESS]--в м. Миколаєві на виконання вироку суду щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 956,89грн.. Посилаючись на те, що кошти були сплачені в повному обсязі виконавче провадження повинно бути закрито, просила зняти арешт на частку вказаної квартири. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Треті особи у судове засідання не зявилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.05.2004 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 656,89 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, на користь [PERSON] - 100 трн., [PERSON] - 200 грн.. 17.02.2005 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС ММУЮ була винесена постанова серія АА № 153941 про арешт майна боржника, а саме на 14 частку квартири [ADDRESS], що належить [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, 12.02.2009 року [PERSON] помер, актовий запис № 132. Після його смерті відкрилася спадщина на 14 частку квартири [ADDRESS], що належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.05.1998року та зареєстрованого в ММБТІ за №16147 від 30.06.1998 року. Згідно копії свідоцтва про народження 1-ФП № 000566, виданого Миколаївським міським відділом реєстрації актів громадського стану від 11.09.1987 року, актовий запис №698, [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно до п. 8 ч.І ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон), виконавче провадження підлягає закінченню у випадках фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, та згідно зі ст. 38 цього Закону у разі закінчення виконавчого провадження, скасовується арешт, накладений на майно боржника. Копіями квитанцій та розписками, підтверджується факт сплати [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди потерпілим: [PERSON] - 656,89 ірн., [PERSON] - 100 гри., [PERSON] - 200 гри.. Таким чином, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, тцо підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

В червні 2010 року ОКП „Миколаївоблтеплоенерго, дія від свого імені, а також по дорученню юридичної особи КП «Теплознергосервис» (Договір доручення № Д 2\\1 від 01Л 0.2006 року), звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання. Свої вимоги мотивували тим, що відповідачі своєчасно взяті на себе зобовязання не виконують, в звязку з чим за опалювальні періоди з 01.10.2006 року по 01.06.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 2564,80 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 2564,80 грн. та витрати в сумі 30,00 грн., сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені, причин неявки до суду не повідомили. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], [PERSON] є користувачами ОКП „Миколаївоблтеплоенерго. До 1.06.2006 року теплова енергія постачалась відповідачу КП „Теплоенергосервіс, а після вказаного часу рішенням Миколаївської міської ради № 1078 от 26.05.2006 року виконувачем послуг по централізованому опаленню і подачі гарячої води, а також проведенню розрахунків з населенням визнано ОКП „Миколаївоблтеплоенерго. На підставі п.2.5 Договору поруки № Д-2\\1 от 01.10.2006 року укладеного між позивачем та КП „Теплоенергосервіс, ОКП „Миколаївоблтеплоенерго від імені доручителя має право стягувати заборгованість за послуги теплопостачання, надані КП „Т еплоенергосервіс. З відповідачем був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, згідно якого відповідач зобовязан своєчасно оплачувати за отримані послуги. Із наданих позивачем розрахунків за періоди з 01.10.2006 року по 01.06.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 2564,80 грн., що свідчить про те, що відповідачі не виконують взяті на себе обовязки, вони не відмовлялися від наданих послуг з теплопостачання і використовували їх для своїх потреб. Таким чином, суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Також згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягнення судові витрати: на користь позивача в розмірі 30,00 грн., сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на користь держави - судовий збір в розмірі 51,00 грн. На підставі ст.ст.509, 525-526 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

В червні 2010 року ОКП „Миколаївоблтеплоенерго, дія від свого імені, а також по дорученню юридичної особи КП «Теплознергосервис» (Договір доручення № Д 2\\1 від 01.10.2006 року), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач своєчасно взяті на себе зобовязання не виконує, в звязку з чим за опалювальні періоди з 01.05.2009 року по 01.06.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 1016,94 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1016,94 грн. та витрати в сумі 30,00 грн., сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причин неявки до суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є користувачем ОКП „Миколаївоблтеплоенерго. До 1.06.2006 року теплова енергія постачалась відповідачу КП „Теплоенергосервіс, а після вказаного часу рішенням Миколаївської міської ради № 1078 от 26.05.2006 року виконувачем послуг по централізованому опаленню і подачі гарячої води, а також проведенню розрахунків з населенням визнано ОКП „Миколаївоблтеплоенерго. На підставі п.2.5 Договору поруки № Д-2\\1 от 01.10.2006 року укладеного між позивачем та КП „Теплоенергосервіс, ОКП „Миколаївоблтеплоенерго від імені доручителя має право стягувати заборгованість за послуги теплопостачання, надані КП „Т еплоенергосервіс. З відповідачем був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, згідно якого відповідач зобовязан своєчасно оплачувати за отримані послуги. Із наданих позивачем розрахунків за періоди з 01.05.2009 року по 01.06.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 1016,94 грн., що свідчить про те, що відповідач не виконує взяті на себе обовязки, він не відмовлявся від наданих послуг з теплопостачання і використовував їх для своїх потреб. Таким чином, суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Також згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення судові витрати: на користь позивача в розмірі 30,00 грн., сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на користь держави - судовий збір в розмірі 51,00 грн. На підставі ст.ст.509, 525-526 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

В червні 2010 року ОКП „Миколаївоблтеплоенерго, дія від свого імені, а також по дорученню юридичної особи КГІ «Теплознергосервис» (Договір доручення № Д 2\\1 від 01Л0.2006 року), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач своєчасно взяті на себе зобовязання не виконує, в звязку з чим за опалювальні періоди з 01.12.2009 року по 01.06.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 1086,73 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1086,73 грн. та витрати в сумі 30,00 грн., сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причин неявки до суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є користувачем ОКП „Миколаївоблтеплоенерго. До 1.06.2006 року теплова енергія постачалась відповідачу КП „Теплоенергосервіс, а після вказаного часу рішенням Миколаївської міської ради № 1078 от 26.05.2006 року виконувачем послуг по централізованому опаленню і подачі гарячої води, а також проведенню розрахунків з населенням визнано ОКГІ „Миколаївоблтеплоенерго. На підставі п.2.5 Договору поруки № Д-2\\1 от 01.10.2006 року укладеного між позивачем та КП „Теплоенергосервіс, ОКП „Миколаївоблтеплоенерго від імені доручителя має право стягувати заборгованість за послуги теплопостачання, надані К1І „Теплоенергосервіс. З відповідачем був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, згідно якого відповідач зобов'язан своєчасно оплачувати за отримані послуги. Із наданих позивачем розрахунків за періоди з 01.12.2009 року по 01.06.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 1086,73 грн., що свідчить про те, що відповідач не виконує взяті на себе обовязки, він не відмовлявся від наданих послуг з теплопостачання і використовував їх для своїх потреб. Таким чином, суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Також згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення судові витрати: на користь позивача в розмірі 30,00 грн., сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на користь держави - судовий збір в розмірі 51,00 грн. На підставі ст.ст.509. 525-526 ЦК України та

Outcome: approved