Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

В липні 2009 р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. В подальшому назва позивача змінилася на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Позивач вказує на те, що 3 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10МО/2007. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 25000, 00 дол. США зі сплатою 16 % річних за користування кредитом (згідно п. 4.3 кредитного договору у випадку порушення зобовязань у розмірі 48% річних) з кінцевим терміном повернення 1 квітня 2010 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір застави автотранспорту від 3 квітня 2007 року, предметом застави є автомобіль «Renault AE 390», 2000 року випуску, д/н [NUMBER], а також договір застави майна від 3 квітня 2007 року, предметом застави є телевізор Panasonik, пральна машина Bosch поруки. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 7 травня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 11329, 26 дол. США, (147805 грн. 85 коп.) Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,527,530,543, 590, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив у рахунок погашення заборгованості з кредитним договором у розмірі 11329,26 дол. США передати у заклад позивачу шляхом вилучення рухоме майно, що є предметом договорів застави від 3 квітня 2007 року та звернути на зазначене майно стягнення шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» конкретному покупцю з правом укладення договору купівлі-продажу предмету застави, а також стягнути з відповідачів судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила, збільшивши його вимоги, просила суд у рахунок погашення заборгованості з кредитним договором у розмірі 19680,53 дол. США, що еквівалентно 155297 грн. 09 коп., передати у заклад позивачу шляхом вилучення рухоме майно, що є предметом договорів застави від 3 квітня 2007 року та звернути на зазначене майно стягнення шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» конкретному покупцю з правом укладення договору купівлі-продажу предмету застави, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 3 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10МО/2007. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 25000, 00 дол. США зі сплатою 16 % річних за користування кредитом (згідно п. 4.3 кредитного договору у випадку порушення зобовязань у розмірі 48% річних) з кінцевим терміном повернення 1 квітня 2010 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір застави автотранспорту від 3 квітня 2007 року. Предметом застави є автомобіль «Renault AE 390», 2000 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) VF611GTA0E0019163, тип транспортного засобу - вантажний сідловий тягач Е, д/н [NUMBER], вартість якого складає 173316 грн. 00 коп. Кім того, 3 квітня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір застави майна. Предметом застави є телевізор Panasonik, 1999 року випуску, сер. № MN8361185, модель ТС-21F2, пральна машина Bosch, 2005 року випуску, сер. № WLF16060OE. Загальна вартість застави 1252 грн. 40 коп. Відповідно до п.п. 2.2 кредитного договору позичальник зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом у відповідності з даним кредитним договором здійснювати погашення кредиту згідно графіку погашення кредиту та процентів. Відповідно до п.6.1 кредитного договору при порушенні умов кредитного договору щодо строків повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Згідно п. 6.2 кредитного договору при порушені позичальником зобовязань, щодо цільового використання кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2 %. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 17 серпня 2010 року існує заборгованість перед банком в сумі 155297 грн. 09 коп. (19680,53 дол. США), що яка складається із: заборгованості по простроченому кредиту 86061 грн. 94 коп. (10906,48 дол. США); заборгованості по простроченим відсоткам 48232 грн. 10 коп. (6112,37 дол. США); пені 17057 грн. 45 коп.; штрафу 3945 грн. 45 коп. (500, 00 дол. США). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до Закону та умов договору. Відповідно до ст..589 ЦК України, ст..ст. 19,20 Закону України «Про заставу», у випадку невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави, за рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи оплату відсотків, неустойки, відшкодування збитків, які були спричинені порушенням зобовязань, а також затрат, понесених у звязку з предявленням вимоги. За таких обставин суд вважає, що позов банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 553-559, 572, 576, 589, 610, 611,651, 1050 ЦК України, ст..ст. 19,20 Закону України «Про заставу» підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати (863 грн. 29 коп. судовий збір та 250 грн. 00 коп. ІТЗ).

Outcome: approved