Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

13.08.2010 р. позивач звернувся з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в порядку регресу, посилаючись на те, що відповідач з 28.02.2002 р. по 09.12.2006 р. працював на Державному підприємстві «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України» на посаді директора Азовської філії Українського вантажного бюро ДП «УкрНДІМФ». 10.09.2004 р. під час керування автомобілем ДЕО «Нексія», держномер 079-98 ЕА, який належав структурному підрозділу позивача - Азовському відділенню Українського вантажного бюро ДП «УкрНДІМФ» з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль ВАЗ 21013, держномер 216-30 ЕВ. який належав [PERSON], чим було заподіяна матеріальна та моральна шкода. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполь від 14.12.2006 року було встановлено вину [PERSON] у даній дорожньо-транспортній пригоді та стягнуто з позивача на користь [PERSON] 5290 грн. 02 коп., у тому числі 3480 грн. 52 коп. - матеріальної шкоди, 1000 грн. - моральної шкоди, 250 грн. - витрат по оплаті експертизи, 59,50 грн. - витрат по оплаті держмита та 500 грн. - витрат по оплаті послуг адвоката. Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.12.2006 р. залишено без змін ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 10.11.2009 р. Після одержання ухвали Апеляційного суду донецької області від 10.11.2009 р., яка підтвердила необхідність відшкодування позивачем задоволених позовних вимог [PERSON], з метою врегулювання даного питання без звернення з відповідним позовом до суду, позивачем до відповідача 30.11.2009 р. було надіслано копію цієї ухвали із супроводжувальним листом з проханням оплатити позивачеві завдану шкоду у визначеному судом розмірі 5290 грн. 02 коп., але відповідач проігнорував зазначену пропозицію. На виконання постанов Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 1.07.2010 р. № В-12/622, № В-12/623, № В- 12/624, № В-12/625, № В-12/626 про відкриття виконавчого провадження - 23.07.2010 р. платіжними дорученнями № 421, 422, 423, 424 та 425 від 23.07.2010 р. позивачем було перераховано 5290 грн. 02 коп., у тому числі 3480 грн. 52 коп. - матеріальної шкоди, 1000 грн. - моральної шкоди, 250 грн. - витрат по оплаті експертизи, 59,0 грн. - витрат по оплаті держмита та 500 грн. - витрат по оплаті послуг адвоката у рахунок відшкодування шкоди [PERSON] Посилаючись на вимоги ст. 130 КзпП України, ст. 1191 ЦК України, просить позов задовольнити. Стягнути з відповідача на користь Державного підприємства «Науково-дослідний проектно- конструкторський інститут морського флоту України» суму повністю сплаченого ним стягнення у відшкодування шкоди у сумі 5290 грн. 02 коп.,судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, до початку розгляду справи надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не заперечує проти заочного розгляду справи (а с. 30). Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача на підставі наданих матеріалів. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 31), доказів поважності причин неявки не надав. Оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполь від 14.12.2006 року з позивача стягнуто на користь [PERSON] 5290 грн. 02 коп., у тому числі 3480 грн. 52 коп. - матеріальної шкоди, 1000 грн. - моральної шкоди, 250 грн. - витрат по оплаті експертизи, 59,50 грн. - витрат по оплаті держмита та 500 грн. - витрат по оплаті послуг адвоката (а.с. 18-19). Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.12.2006 р. залишено без змін ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 10.11.2009 р. (а.с.20-21). Як вбачається з тексту даного рішення зазначена шкода була заподіяна [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 10.09.2004 р. з вини працівника Державного підприємства «Науково-дослідний проектно- конструкторський інститут морського флоту України» [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] під час заподіяння шкоди товариству, знаходився з ним у трудових відносинах і виконував свої трудові обов'язки. Дана обставина підтверджена рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполь від 14.12.2006 р. в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, яка колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 10 листопада 2009 року залишено без змін. Відповідно до положень ч.З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судом рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання постанов Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 1.07.2010 р. № В-12/622 (а.с. 13), № В-12/623 (а.с. 14), № В-12/624 (а.с. 15), № В-12/625 (а.с.16), № В-12/626 (а.с. 17) про відкриття виконавчого провадження - 23.07.2010 р. плаїЯ дорученнями № 421 (а.с. 4). 422 (а.с. 5). 423 (а.с. 6). 424 (а.с. 7) та 425 (а.с. 8) від 23.07.2010 р. позивачем було перераховано 5290 грн. 02 коп., у тому7 числі 3480 грн. 52 коп. - матеріальної шкоди, 1000 грн. - моральної шкоди, 250 грн. - витрат по оплаті експертизи, 59,50 грн. витрат по оплаті держмита та 500 грн. - витрат по оплаті послуг адвоката у рахунок відшкодування [PERSON] Позивачем до відповідача 30.11.2009 р. було надіслано копію у хвали Апеляційного суду Донецької області із супроводжувальним листом з проханням оплатити позивачеві завдану шкоду у визначеному судом розмірі 5290 грн. 02 коп. (а.с. 22). Зазначена вимога була отримана відповідачем (а.с. 23). Згідно із положеннями статті 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємством при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Відповідно до роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року, з наступними змінами, ,,Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" відшкодування матеріальної шкоди заподіяної діями працівника у повному розмірі допускається лише у випадках коли шкоду заподіяно діями працівника, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, та у випадках коли він був звільнений від неї у зв'язку зі спливом строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності, або з інших підстав, передбачених законом (п.З, 4, 8 статті 6, статті 7, 7-1, 7-2). Крім того така матеріальна шкода відшкодовується у повному розмірі, якщо вона заподіяна працівником при самовільному використанні в особистих цілях технічних засобів (автомобілів, тракторів, автокранів тощо). Позивач суду доказів про те, що шкода заподіяна діями [PERSON], які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку не надав. Згідно довідки про заробітну плату, наданої позивачем, середній заробіток [PERSON] за період з червня 2006 року до листопада 2006 року складає 1003 грн. (а.с. 27) За таких обставин суд вважає вимоги позивача задовольнити частково, стягнути з [PERSON] в порядку регресу заподіяної шкоди, в межах середнього місячного заробітку, в розмірі 1003 грн. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем (а.с. 8) витрати по сплаті судового збору у сумі 11 грн. 30 коп.. а також понесені позивачем (а.с. 10) витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 22 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial