overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони перебувають з 2008 року та мають малолітнього сина, мотивуючи тим, що більше півтора року з відповідачем не проживають та примирення між ними неможливе. Зазначила, що вона має намір утворити іншу сім`ю. В судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що сім'я сторін повністю розпалась, подальше їхнє спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та інтересам їхньої дитини, тому відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 10.07.2009р. померла її баба - [PERSON] Яківна, після його смерті відкрилася спадщина. За життя бабуся склала заповіт на користь позивача. Інших спадкоємців не має.. Встановлений строк на подачу заяви про прийняття спадщини до нотаріальних органів позивач пропустила з поважних причин, оскільки не була обізнана щодо строків прийняття спадщини. Встановлення додаткового строку для прийняття спадщини через суд необхідно позивачам для належного юридичного оформлення прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її бабусі - [PERSON] Сторони в судове засідання не зявилися, але до початку розгляду справи подали заяви, в яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає, справу просять слухати у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав. 10.07.2009р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК № 156406. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт від 15.02.2007р., яким остання все своє майно заповіла позивачу - [PERSON] (а.с. 5, 6). Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до довідки Кіровської сільської ради № 947 від 30.06.2010р. [PERSON] Г.1., яка померла 10.07.2009р. була зареєстрована і постійно проживала по день смерті в с. Кірове, провул. Тригубенкових, 17, Бориспільського району Київської області. Крім того за вказаної адресою також проживає [PERSON], яка являється внучкою [PERSON] (а.с.8). У відповідності зі ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлений строк на подачу заяви про прийняття спадщини до нотаріальних органів позивач пропустила з поважних причин, оскільки не була обізнана щодо строків прийняття спадщини. Суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин. Встановлення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно позивачам для належного оформлення прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті - [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.06.1997 р. Позов мотивує тим, що сімейні відносини між сторонами погіршились через те , що відповідач поводить себе аморально , вільний час проводить поза сім»єю , не цікавиться сім»єю. У шлюбі 07.10.1997 р народився син [PERSON]. Всі спроби зберегти сім'ю не примирили подружжя. Позивач стверджує, що сімя існує лише формально, тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав із аналогічних мотивів, просив суд такий задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що дійсно на даний час сім'я існує формально, збереження такої є неможливим. Просила суд шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задоволити з наступних підстав. На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-СГ № 135587 (а.с.4) , шлюб позивача та відповідача був зареєстрований 02.06.1997 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Про що було зроблено актовий запис № 734. Судом встановлено, що у шлюбі позивача та відповідача народився син [PERSON] [INFO] , який на даний час є неповнолітнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON] 20.05.2010 року звернулась в суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що їхній шлюб був зареєстрований 20.06.1992 року Великолюбінською селищною Радою народних депутатів Городоцького району Львівської області, актовий запис № 18. 17.11.1992 року у них народився син [PERSON], а 03.04.1996 року - дочка [PERSON]»яна. Спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який пиячить, ображає її нецензурними словами, влаштовує скандали, знищує речі домашнього вжитку. Вони стали чужими людьми, разом не проживають та не ведуть спільного господарства вже більше як пів року. З відповідачем, як з чоловіком, подружніх відносин не підтримує. За таких обставин вважає, що шлюб розпався та примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав зазначених у заяві. Крім того пояснила, що за час наданий судом для примирення такого між нею та відповідачем не відбулось. Просить позов задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували у червні 1992 року. З травня 2010 року і по даний час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, стосунків як подружжя не підтримують. Причина розладу в сімї - різні погляди подружжя на шлюб та сімю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Строк наданий судом для примирення до позитивного результату не призвів. Розриваючи шлюб між сторонами суд, також враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання якої у сімї у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. Враховуючи наведене подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні позивач зазначає, що шлюб було зареєстровано 18 вересня 1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1833. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між подружжям виникали постійні сварки, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги; від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають; спір про розподіл майна відсутній. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просила шлюб розірвати. Відповідача про час і місце судового засідання повідомлено згідно правил ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). В судове засідання не зявився причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 вересня 1987 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, це й призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майновий спір між сторонами відсутній. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні та в позовній заяві. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2003 року і з цього часу більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

28.02.1998 року сторони обрали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в заяві, що в даний час вони з відповідачем припинили спільне ведення спільного господарства, він не надає матеріальну допомогу на утримання сина у достатньому обсязі, просить стягнути з нього аліменти на її користь у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з пояснень позивачки видно, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, він перебуває на утриманні [PERSON] Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі ? частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212,213 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання сина, вказавши в заяві, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 1990р. по 1996р., від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що є запис в свідоцтві про народження. Син навчається в Державному навчальному закладі «Запорізький правобережний професійний ліцей» на першому курсі денної форми навчання терміном навчання з 01.09.2010р. по 01.03.2012р. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON] на період навчання у зв'язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги не надає, а також стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката у сумі 200 грн. Відповідач проти стягнення аліментів не заперечує. Третя особа: [PERSON] позов підтримує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи - копію свідоцтва про народження, довідку з місця проживання позивачки, довідку з місця навчання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повньолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Підлягають стягненню з відповідача розходи по оплаті послуг адвоката в сумі 200,00 грн. на підставі ст.84 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

ТОВ фірми «ТехНова» звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за отримані послуги з теплопостачання в сумі 4532 грн. 98 коп. за період з 01.06.2008 року по 01.06.2010 року. Свої вимоги мотивують тим, що КЕП "Чернігівська ТЕЦ" фірми "ТехНова" надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення у відповідності до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року № 630. Згідно вимог ст.. 67,68 ЖК, України плата за комунальні послуги і квартплату вноситься щомісячно за нормами і тарифами, затвердженими рішенням Чернігівської міської Ради. Згідно п. 18 цих Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідачу надавалися комунальні послуги по даній квартирі, але плату за отримані послуги своєчасно не вносила, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 6852,06 грн. за період з 01.10.2004 року по 01.08.2010 року, яка добровільно до цього часу не сплачена. Оскільки КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірми «ТехНова» коштами, які надходять від населення розраховуються за паливо, яке необхідно для надання теплопостачання в м. Чернігові, несвоєчасна оплата за отримані послуги негативно впливає на фінансовий стан підприємства, основною функцією якого є виробництво та розподілення тепла. Вказана сума боргу розрахована згідно тарифів затверджених рішенням міськвиконкому. В судове засідання представник позивача не з'явився, надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, про що свідчить розписка в матеріалах справи (а.с. 22). [PERSON].СТ. 224-226 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути у відсутності представника позивача та відповідача, в поряду заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідач, проживаючи в кв. 78 буд. 4, по вул.. Дніпровській, в м. Чернігові (а. с. 5) являється споживачем послуг з теплопостачання, яке надає позивач, тобто між сторонами виникли певні права та зобов'язання. Згідно листа - розрахунку (а.с. 4) за період з 01.06.2008 р. по 01.06.2010 р. сума заборгованості складає 4537 грн. 98 коп., тому з відповідача підлягає стягненню дана сума заборгованості на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. [PERSON] ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 67,68, 69 ЖК України, суд ,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в Запорізькому гідроенергетичному коледжу Запорізької державної академії на четвертому курсі, та знаходиться на її утриманні. Стипендію син не отримує, інших доходів не має, а відповідач працює, має постійний заробіток, але добровільно надати матеріальну допомогу не бажає. Просить стягнути на її користь аліменти в розмірі ? частини заробітку відповідача до закінчення навчання сином, а саме до 28.02.2011 р. Позивачка просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, за невідомих суду обставин, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно, заперечень щодо позову не надав. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], який навчається в Запорізькому гідроенергетичному коледжу Запорізької державної академії на четвертому курсі, та знаходиться на утриманні [PERSON]. Строк закінчення навчання 28.02.2011 року. Вищезазначені обставини підтверджується письмовими доказами по справі. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів. У відповідності зі ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи у сукупності надані сторонами докази в обґрунтування позовних вимог та заперечень на них, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення на користь позивачки аліментів в розмірі ? частики від заробітку відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку із навчанням, починаючи стягнення з 06 вересня 2010 року і до закінчення навчання, тобто до 28.02.2011 року. Відповідно до вимог ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

06 вересня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем було розірвано шлюб 04 березня 2009 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні дитини не приймає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, з часу подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), копію рішення про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5), копію паспорту [PERSON] (а.с. 4), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобовязань та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, повязану з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial