overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 27 жовтня 2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 639. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із позивачем по справі. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться та відновлення подружніх відносин із збереженням сім`ї неможливо у зв`язку зі зловживанням відповідача спиртними напоями і, як наслідок цього, систематичними та регулярними сварками і конфліктами на побутовому рівні, втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Позивач стверджує, що спору щодо місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.І ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 27.10.2007 року, який був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актова запис № 639. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільне господарство вони не ведуть, відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, стверджуючи, що згідно рішення Котовського міськрайоного суду Одеської області від 27.04.2006 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] в розмірі 1/4 його доходів що місяця на утримування сина [PERSON] , [INFO] , крім цього згідно рішення Котовського міськрайоного суду Одеської області від 22.08.2008 року з нього також утримуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] в розмірі ј його доходів на утримування сина, [PERSON] , [INFO] . Ці виплати займають половину його заробітку. Це ставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки його фактичний заробіток складає в межах 1000 грн. на місяць. Тому просив постановити рішення суду, яким зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідачів з ј до 1/6 його доходів щомісяця на кожну. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи у суді позивач підтримав свій позов. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Причин неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надали. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідачів у справі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про відмову у позові, виходячи з наступного. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Позивач у ході розгляду справи у суді не надав доказів зміни свого матеріального або сімейного стану чи погіршення власного здоров`я за час стягнення аліментів, що могли б бути підставою для перегляду встановлених судом розмірів аліментів. Згідно ст.26 Закону України «Про оплату праці» визначено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством,\~ п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Однак це обмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Тому той факт, що розмір аліментів які стягуються з позивача є у межах половини його зарплати, не може слугувати підставою для перегляду розміру аліментів з цього приводу. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Запропонований позивачем розмір стягуваних аліментів на кожну дитину є фактично меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому ця вимога протирічить закону, щоє додатковою підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачкою не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому, вважає, що їх сім?я розпалася остаточно. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що позов підтримує з вказаних мотивів. 3 моменту укладання шлюбу вони з відповідачем проживають окремо не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, у них наявна спільна дитина, однак спору щодо її виховання немає. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання з?явився, подав суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, суд встановив такі факти: Між сторонами спору 19 березня 2009 року було укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №271, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане 19 березня 2009 року. Від даного шлюбу у подружжя є спільна дитина. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім?ї суперечитиме інтересам одного з них. З дати укладання шлюбу позивач з відповідачкою не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, спору щодо виховання дитини між сторонами не існує. \\~ \\~ \\~ \\~ Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сім?ї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати, витрати покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій зазначає, що 24.10.1998 р. між нею і відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя с відповідачем не склалося, між ними відсутнє взаємопорозу міння, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, подальше збереження шлюбу не можливе, просить розірвати шлюб між ними та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] », відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим засіданням встановлено, що 24.10.1998 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейні відношення припиненні, подружнього господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально, збереження сім`ї не можливо. При таких обставинах, суд вважає, що підстави, на які посилається позивачка, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені позивачкою судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача неповернутої суми позики в розмірі 4000грн., переданої йому 31 жовтня 2008 року терміном на один місяць, а також 636грн. інфляційних втрат та 149.40грн. трьох процентів річних. Також просить стягнути з відповідача 120грн. на відшкодування понесених ним витрат по оплаті інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні позивач підтримав позов та пояснив, що згідно даної відповідачем розписки гроші в сумі 4000 грн. відповідач позичав на 30 днів, але минуло з того часу майже два роки, а борг він не повертає. Просить позов задовольнити. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про визнання позову чи заперечення проти позову суду не надав, тому за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення. З'ясувавши обставини справи у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що між сторонами склалися договірні зобов'язання, які витікають із договору позики, та регулюються ст.ст. 1046-1050 Цивільного кодексу України. Позивач як позикодавець 31 жовтня 2008 року передав у власність відповідача (позичальника) 4000 гривень, а останній зобов'язався повернути їх в тридцяти денний термін. Відповідно до вимог ст.1047 цього Кодексу договір укладений у письмовій формі, що підтверджується власноручною розпискою відповідача [PERSON] (а.с.5) та поясненням в суді свідка [PERSON], в присутності якого позикодавцем були передані гроші [PERSON], а позичальником складена розписка, та його письмовим підтвердженням, складеним в день укладення договору позики (а.с.6). Згідно положення ст. 1049 ЦК позичальник повинен був повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, однак у визначений сторонами строк відповідач свої зобов'язання не виконав. Статтею 1050 Цивільного кодексу передбачено, що у разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, тому суд задовольняє позов та стягує з відповідача заявлені позивачем суму позики, інфляційних втрат, трьох процентів річних. Відповідно до ст.88 ЦГІК України суд стягує з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених останнім витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 гривень та покладає на нього сплату судового збору в розмірі 51грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

28 вересня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 7 лютого 1991 року. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до 2009 року. З того часу сімя фактично розпалась. Причиною розпаду сімї стало те, що постійно виникають сварки, різні погляди на життя, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, на примирення не згодна. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 7 лютого 1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Суми, про в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 246 (а. с.5). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що однією сімєю сторони проживали до 2009 року, з того часу сімя фактично розпалась, причиною цьому стало те, що постійно виникають сварки, різні погляди на життя, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Питання про місце проживання неповнолітньої доньки сторонами вирішено добровільно. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та неповнолітньої доньки, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Заявник [PERSON], 16.09.2010 року звернулася до суду із вищезазначеною заявою, вказуючи на те, що в травні 2009 року вона звернулася до Пенсійного Фонду за призначенням пенсії за віком. При попередньому збиранні відповідних документів, необхідних для призначення пенсії, з»ясувалось, що дані про те, що вона на протязі 1979-1983 р.р. працювала в радгоспі «Погожинський» Дубовського району Волгоградської області РФ, не занесені до її трудової книжки. Після чого заявниця відправила запит до адміністрації Дубовського муніципального району Волгоградської області про підтвердження стажу роботи на вищезазначеному підприємстві, за період з 1979 року по 1983 рік. В листопаді 2009 року заявниця отримала відповідні архівні довідки, але з»ясувалось що в графах «Ім»я» та «По-батькові» було зазначено «Валент.Ивановна» та «[PERSON].». Запис зроблений на російській мові. Зазначене скорочення ставить під сумнів правильність запису. Згідно паспорту громадянина України, який посвідчує особу заявниці [PERSON]. Встановлення факту належності архівних довідок потрібно заявниці для нарахування пенсії. Заявниця у судовому засіданні просила встановити факт, що архівні довідки №699 від 10.11.2009 року видані архівом Адміністрації Дубовського муніципального району Волгоградської області Російської Федерації належать [PERSON]. Зацікавлена особа до судового засідання не з»явилася, надала заяву про слухання справи без їх участі, проти заяви [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] підтвердив факт того,що архівні довідки дійсно належать [PERSON] Вислухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами від 25.05.1998 року, ст. 256-259 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено факт, що архівні довідки №699 від 10.11.2009 року видані архівом Адміністрації Дубовського муніципального району Волгоградської області Російської Федерації належать [PERSON]. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі зазначеного, п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами від 25.05.1998 року і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.11.1995 року в Червоненській селищній раді, Андрушівського району. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останні два роки життя з відповідачем не складається, причиною цього було порушення ним подружньої вірності. У зв'язку з цим між сторонами почалися серйозні конфлікти. В січні 2010 року вони припинили спільне проживання. Позивач вважає, що сім'я розпалася і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Крім того, зазначала, що з нею залишилися проживати діти, котрі знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, чим не виконує свій батьківський обов'язок. Він фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, тому має можливість працювати та сплачувати аліменти. Одночасно в позові просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги про розлучення та стягнення аліментів на дитину в розмірі в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з часу звернення до суду і до повноліття дітей. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Факти укладення шлюбу та народження дітей підтверджуються свідоцтвами про одруження та народження дітей (а.с. 5-7). Згідно довідки Червоненської селищної ради з позивачем проживають діти (а.с. 9). Із пояснень позивача видно, що незважаючи на наданий судом строк на примирення, відповідач не робив ніяких спроб для примирення та сімейні стосунки не відновилися. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пояснення позивача дають підстави вважати, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з часу звернення до суду і до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

і Заявниця звернулась до суду із заявою про оголошення [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] - померлим. Свою заяву мотивує тим, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 28.05.1987 року. Від сумісного життя у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. 11.09.2004 року чоловік пішов із дому з наміром працевлаштування. З того дня про нього нічого не відомо, його пошуки результатів не дали. 17.02.2006 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області шлюб між ними розірвано та покладено аліментні зобов»язання на дітей, які ним не виплачувались і не виплачуються на сьогоднішіи день із - за його відсутності їй дуже складено одній виховувати, одівати та коримити дітей, допомоги зі сторои вона не має, працю по найму. Визнати її колишнього чоловіка померлим їй необхідно для отримання державної допомоги на дитину. В судове засідання заявниця не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала заявлені вимоги. Представники заінтересованих осіб - Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської РДА, районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ - в судове засідання не з»явились, надали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, не заперечують проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відомості відносно [PERSON] відсутні з вересня 2004 року. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.02.2006 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб та з нього стягнуто аліменти на утоимання літей Га.с. 8. 10У Згідно довідки Скраглівської сільської ради від 30.09.2010 року [PERSON] в с.Скраглівка не зареєстрований та не проживає. Про його місцезнаходження сільська рада відомостей не має. [PERSON] та [PERSON]Ю є батьками [PERSON] -Едуардівни (а.с. 4). [PERSON], відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2005 року, розшукується СГІРФО Бердичівського МВ УМВС України за несплату аліментів. На даний час проводяться розшукові заходи, інформація про місцеперебування боржника відсутня (а.с.5). Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. На підставі ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про призначення з відповідача аліментів на свою користь на утримання дочки [PERSON] до закінчення навчання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) В судовому засіданні позивач вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився ,повідомлявся про час та місце розгляду справи згідно вимог Мінської Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам". Згідно протоколу Первомайського районного суду м.Мурманська від 28.01.2010 року погоджується про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що він є громадянином РФ, а тому не повинен дотримуватися законодавства України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд встановив наступне. Батьком [PERSON] є відповідач по справі, як вбачається з свідоцтва про народження. Згідно довідки від 09.09.2010 року № 372 [PERSON] є студенткою Київського університету ім. Бориса Грінченка Гуманітарний інститут, навчання закінчується 20.06.2014 року. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 199 - 201 СК України. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Факт навчання дочки та необхідності надання матеріальної допомоги, у звязку з цим, в судовому засіданні доведено. Вирішуючи питання про розмір витрат на утримання дочки та можливість відповідачем надавати таку допомогу, суд виходить з того, що в запереченнях відповідач не посилається на недостатній матеріальний стан своєї сімї, довідку про доходи не надав, має постійну роботу машиніста в котельні Рибного порту. Виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що аліменти мають бути призначені в частці від заробітку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. При цьому, суд призначає аліменти не з дати звернення позивача до суду, а з дати виповнення дочкою 18-ти років 14.11.2009 року За таких підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.. На підставі ст.ст. 182, 184, 199-200 СК України,

Outcome: partial