Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

В серпні 2010 р. позивач. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка. зазначала, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2007 р., від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, а також через небажання чоловіка утримувати сімю матеріально. Посилаючись на те, що сімя розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, позивачка просила позов задовольнити, а шлюб, зареєстрований 30.08.2010 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між нею та відповідачем розірвати, а витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву із проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти покладення на нього витрат, повязаних із розірванням шлюбу. Підтвердив, що дійсно проживають окремо з квітня 2008 року, примирення між ними неможливе суперечить інтересам сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]С.), [INFO], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія ІФП №030699, виданим 30.08.2007 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія ІФП №071348, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 25.12.2007 р. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з квітня 2008 року та жоден з них не бажає зберегти сімю. Спорів про поділ майна та місця проживання дитини між сторонами немає. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам сторін. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 30.08.2007 р. між сторонами розірванню. За бажанням відповідача йому слід залишити після розірвання шлюбу прізвище Мілів.

Outcome: approved