Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, звернення стягнення на заставлене майно - квартиру, яка розташована за адресою: м.Полтава, пров.Латишева, 9, кв.1. В позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог (а.с.96,97) посилався на те, що між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] 14.05.2007 року укладено договір №ML-D00/043/2007. Відповідно до вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 75000 доларів США, а [PERSON] взяв зобовязання щодо повернення кредиту. З метою забезпечення вказаного зобовязання відповідача позивачем та відповідачами 14.05.2007 року укладено договір іпотеки, предметом іпотеки сторони визначили квартиру, що розташована за адресою: м.Полтава, пров.Латишева, 9, кв.1. Крім того, зобовязання [PERSON] забезпечено порукою [PERSON] Відповідач свої зобовязання не виконав, має заборгованість перед позивачем у розмірі 708081,76 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідачів суму заборгованості, та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки. Судові витрати у справі просив покласти на відповідачів. Ухвалою суду від 12.05.2010 року в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, залучено ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (а.с.56). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені у ньому обставини, просив позовні вимоги задовольнити. Після оголошеної перерви в засідання не зявився, надавши заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, в його задоволенні просили відмовити в повному обсязі. Не заперечують наявність заборгованості за кредитом перед позивачем, але вважають, що сума кредиту має бути перерахована з іноземної валюти на національну валюту України по курсу НБУ на час укладення договору. Також вважають, що позивачем невірно нараховані відсотки по кредиту та не всі кошти, що були сплачені відповідачем, враховані при здійсненні розрахунку заборгованості. Після оголошеної перерви [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали. Відповідач [PERSON] в засідання також не зявилась, але надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності (а.с.95). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в судове засідання свого представника не направила, але надала суду заяву з проханням справу розглянути за відсутності представника. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (а.с.46-48), та [PERSON] укладено кредитний договір №ML-D00/043/2007. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 75000 доларів США. терміном до 14 травня 2027 року з встановленням плаваючої процентної ставки - 4,99%+FIDR. Відповідач зобовязувався забезпечити повернення кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом. Пунктом 4.1.1 договору передбачено сплату пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків за кредит у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пунктами 4.1.2. та 4.1.3. договору передбачено, що за прострочення виконання боргових зобовязань крім пені, передбаченої п.4.1.1, позичальник також сплачує штраф: при простроченні зобовязань понад 15 днів у розмірі 0,01% від суми прострочених зобовязань, але не менше 25 грн., при простроченні зобовязань понад 30 днів у розмірі 0,02% від суми прострочених зобовязань, але не менше 50 грн. 28 квітня 2009 року ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №ML-D00/043/2007, яким сторони змінили умови кредитного договору в частині сплати відсотків. Згідно п.2.1. додаткового договору сторони визначили, що в період з 14 травня 2009 року по 14 січня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 7% річних + FIDR. На період з 14 січня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі 5,82% річних + FIDR. При цьому, як в основному кредитному договорі, так і в додатковому договорі під складовою процентної ставки FIDR сторони розуміють процентну ставку по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. З метою застосування FIDR при виконанні сторонами договору ставка FIDR буде самостійно визначатись банком, інформація щодо неї розміщується в приміщенні банку на інформативних стендах (а.с. 5). Враховуючи, що такий порядок нарахування процентів за користування кредитом погоджений сторонами, не суперечить чинному законодавству, та на час розгляду справи судом відповідачем не оскаржений, суд не бере до уваги заперечення відповідача та його представника проти позову в частині нарахування процентів за користування кредитом з використанням складової FIDR. Також судом встановлено, що 14 травня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № SR-ML-D00/043/2007, за умовами якого відповідач [PERSON], взяла на себе зобовязання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON] в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу та відсотків (а.с.26). 14 травня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк» (що діяв як іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавцем), укладено також договір іпотеки. Згідно вказаного договору іпотекодавець надав в іпотеку іпотекодержателю (ЗАТ «ОТП Банк») нерухоме майно в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №ML-D00/043/2007 від 14 травня 2007 року, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобовязання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Предметом іпотеки сторони визначили квартиру, що розташована за адресою: м.Полтава, пров.Латишева, 9, кв.1. Предмет іпотеки сторони оцінюють в 405780,00 грн. (а.с.19-21). Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед відповідачем по кредитному договору №ML-D00/043/2007 виконано, але відповідач взяті на себе зобовязання не виконує. Станом на день розгляду справи судом заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом згідно графіка складає: основна заборгованість 77471,62 долар США, що в еквіваленті на національну валюту України за курсом НБУ станом на 09.09.2010 року становить 612661,07 грн., заборгованість по сплаті процентів 7996,70 доларів США, що за курсом НБУ становить 63239,51 грн., пеня, нарахована за порушення зобовязання, - 31656,18 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ОТП Банк» за вказаним кредитним договором складає 708081,76 грн. Пояснення відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] про те. що на виконання умов кредитного договору ним була сплачена значно більша сума, уточнити яку він не може, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому суд вважає такою, що ґрунтується на законі, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача всієї суми кредиту достроково. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором в сумі 708081,76 грн. солідарно. Загальна сума вимог ПАТ «ОТП Банк» до відповідачів за вказаним вище кредитним договором становить 708081,76 грн. Враховуючи, що вартість предмета іпотеки становить 405780,00 грн., вона є цілком співрозмірною з загальною сумою вимог позивача до відповідачів. Відповідно до ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Порядок звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження регулюється ст.24 та ст. 25 вказаного Закону. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Як встановлено судом, інші обтяжувачі, які мали б право на задоволення вимог з предмету іпотеки, відсутні. Тому позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми заборгованості за кредитним договором є такою, що підлягає до задоволення. Крім того, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування понесених судових витрат 1820 грн. пропорційно до задоволених відносно них вимог.

Outcome: approved