Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з них заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у сумі 1356 грн. 49 коп., посилаючись на те, що надає відповідачам - власникам квартири № 20, розташованої по вул. Піонерській, 24 у м. Нова Каховка Херсонської області житлово-комунальні послуги, проте вартість зазначених послуг відповідачі не оплачують, не виконуючи зобов»язання за договором та законом, тобто не беруть участі у загальних витратах, пов'язаних із утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку, допустивши заборгованість на зазначену суму з січня 2005 р. по 01.06.2010 р. Просить також стягнути на свою користь витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи. Б судовому засіданні представник позивача позов підтримала з зазначених підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що позивачем пропущені строки позовної давності, будь які фінансові претензії можуть висуватися лише починаючи з липня 2007 року. З позивачем на даний час не існує договірних відносин та не враховані здійснені ним платежі у листопада 2009 року в сумі 200 грн. та у вересні 2010 року в сумі 200 грн. за оплату житлово-комунальних послуг, у зв»язку з чим сума сплати підлягає зменшенню. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилась з невідомих причин. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із рішенням виконкому Новокаховської міської ради від 25.01.2005 року № 15 комунальне підприємство "Новокаховська дирекція єдиного замовника" призначено балансоутримувачем житлового фонду міста, що знаходиться на балансі виконкому. Відповідачі є власниками і прописані у квартирі [ADDRESS] та є фактичними споживачами послуг, які надає КП «Новокаховська ДЄЗ», що не оспорювалося сторонами. Відповідно до вимог ст. ст. 19, 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах; договір на надання житлово-комунальних послуг укладається між виконавцем та споживачем послуг у письмовій формі. Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач послуг зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основні типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Як вбачається з Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 04.11.2005 р., укладений між сторонами, предметом договору є забезпечення виконавцем (КП «Новокаховська ДЕЗ) надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) (послуги) [ADDRESS] по вул. Піонерській, а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором (п. 1). Споживач зобов»язаний оплачувати послуги в установлені договором строки (п. 12 пп 1)), що також випливає з вимог ч. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", за якими власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку, а частиною 4 зазначеної статті передбачено, що державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги частково доведені в судовому засіданні та обґрунтовані наявними у матеріалах справи доказами, обов'язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги прямо передбачений Законом України "Про житлово- комунальні послуги" та Договором про надання послуг з утримання будинків і та споруд та прибудинкових територій від 04.11.2005 р., суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 500 грн. 05 коп., а зазначена сума заборгованості - стягненню в рівних частинах з відповідачів на користь позивача. При цьому суд враховує, що перебіг строку позовної давності не переривався, оскільки як убачається із пояснень відповідача, сплачені ним платежі здійснювались за оплату поточних фактичних отриманих послуг та не свідчать про визнання свого боргу, тому, виходячи з вимог ст. ст. 257, 261 ЦК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість в межах позовної давності за період з 01.07.2007 р. по 01.06.2010 р., з урахуванням сплати відповідачами 200 грн. 13.09.2010 року, що підтверджується квитанцією № 00038 від 13.09.2010 р., наданою відповідачем, сума за якою не врахована позивачем (1356,49 грн. (сума заборгованості з 01.01.2005 р. по 01.06.2010 р.)- 656,44 грн. (сума заборгованості на 01.07.2007 р.) - 200 грн. (сума оплати 13.09.2010 р.) = 500 грн. 05 коп.). При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо закінчення строку дії договору від 04.11.2005 р., укладеного на 3 роки (п. 21), оскільки згідно того ж пункту Договору він вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору або необхідність його перегляду. Доказів про наявність таких письмових заяв сторони суду не надали та підтвердили, що з такими заявами відповідачі не зверталися. Також, суд не приймає до уваги в якості доказу надану відповідачем квитанцію від 25.11.2009 р. про сплату ним 200 грн. позивачу за комунальні послуги, оскільки, із змісту цієї квитанції вбачається про внесення платежів за електроенергію, що не відноситься до платежів за отриманні послуги від позивача. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України із відповідачів у рівних частинах підлягає стягненню судовий збір у розмірі 18 гривень 80 копійок на користь держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення (ІТЗ) у розмірі 11 грн. 06 коп. грн. на користь позивача - пропорційно задоволеному розміру позовних вимог. (500 грн. 05 коп. = 36,87 % від заявленої суми позову 1356 грн. 49 коп.; 18 грн. 80 коп. = 36,87 % від суми судового збору, підлягаючої стягненню з відповідачів 51 грн.; 11 грн. 06 коп. = 36,87 % від витрат на ІТЗ розгляду справи, підлягаючої стягненню з відповідачів 30 грн.).

Outcome: partial