Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що наказом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області від 17 січня 1995 року № 4о/с [PERSON] прийнято на службу до органів внутрішніх справ України. Наказом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області від 13 травня 2008 року № 58о/с відповідача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ України в запас з посади міліціонера водія групи затримання батальйону міліції за п. 64 «Ж» за власним бажанням. Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги. Оскільки під час проведення відповідних нарахувань позивачем було помилково враховано 8 років служби [PERSON] у Харківському вищому військовому училищі та внаслідок лічильної помилки зайво нараховано та виплачено 3\~318 грн. 40 коп. одноразової грошової допомоги, позивач просив стягнути з [PERSON] 3\~318 грн. 40 коп. зайво виплачених коштів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували в повному обсязі. При цьому [PERSON] зазначив, що остаточний розрахунок з ним проведено вірно, оскільки були враховані всі роки його служби в органах внутрішніх справ. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Управління Державної служби охорони підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що з 19 червня 1986 року по 1 січня 1995 року [PERSON] проходив військову службу у Харківському вищому військовому училищі тилу МВС. Наказом Управління Державної служби охорони від 17 січня 1995 року № 4о/с відповідача було прийнято на службу в органи внутрішніх справ. 13 травня 2008 року [PERSON] був звільнений зі служби в ОВС України у запас з посади міліціонера-водія групи затримання батальйону міліції за п. 64 «Ж» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114. Управлінням ДСО з [PERSON] було проведено остаточних розрахунок та виплачено одноразову грошову допомогу за 21 повний календарний рік служби у сумі 8710 грн. 80 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Згідно ч. 6 ст. 9 вказаного Закону особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення. Особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільненим зі служби за дискредитацією , або у звязку з засудженням за вчинення злочину (в тому числі у звязку із засудженням умовно), грошова допомога, передбачена цим пунктом не виплачується. Не підлягає виплаті грошова допомога також особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, звільненим з військової служби у звязку з переведенням на службу в органи внутрішніх справ або зарахованим з цих органів на військову службу. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ грошова допомога, передбачена цим пунктом, нараховується із окладів за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, відповідним військовим (спеціальним) званням і процентною надбавкою за вислугою років, а відрядженим до роботи в Радах народних депутатів та їх органах, центральних і місцевих органах державної виконавчої влади, які одержували перед звільненням з військової служби (служби в органах внутрішніх справ) заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів, - з окладом за останньою посадою на день звільнення. Згідно наказу начальника Харківського вищого військового училища Національної гвардії України від 4 січня 1995 року № 3 [PERSON] виключено зі списків особового складу училища та усіх видів забезпечення за ст. 118 пункту «є» через службову невідповідність (а.с. 78). З огляду на вищезазначене, під час проведення остаточного розрахунку з відповідачем нарахуванню та виплаті підлягала грошова допомога за тринадцять останніх повних календарних років служби [PERSON] в органах внутрішніх справ. Таким чином Управлінням ДСО під час звільнення [PERSON] було помилково нарахована одноразова грошова допомога в сумі 3318 грн. 40 коп. за 8 років служби у Харківському вищому військовому училищі. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно до 1213 ЦК України, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За таких підстав зайво виплачені [PERSON] грошові кошти в сумі 3318 грн. 40 коп. підлягають стягненню з нього на користь Управління Державної служби охорони. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved