Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, в якому вказує, що 11.10.2008р. приватним нотаріусом [PERSON] було посвідчено договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями за №10 по вул..Зелена в с.Себечів Сокальського району Львівської області укладений від імені [PERSON] в користь [PERSON]. Як записано у п.3 договору відчужуваний будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Мурованської сільської ради Сокальського району 24.09.2008р. та зареєстрованого державним комунальним підприємством «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 29.09.2008р. №194 р/н 24817183. Про те, що подаровано будинок в якому вона постійно проживає вона дізналася в суді в березні 2010р. Даний договір вважає недійсним з тих підстав, що спірний будинок було передано [PERSON], як переселенцю, по акту від 04.06.1953р. Ще за життя [PERSON] цей будинок було поділено на 2 частини між його синами: [PERSON] та [PERSON]. В погосподарських книгах [PERSON] та [PERSON] числяться як співвласники будинку, кожен має свій особовий рахунок. Починаючи з 1983р. співвласники не вказуються, а є лише окремі рахунки на ? частину будинку. Вона з чоловіком проживали та були зареєстровані на своїй частині будинку по вул.Зелена, площею 62 кв.м. починаючи з 1991р. без їхнього відома вони були зареєстровані в житловому будинку по вул.Зелена (номера не вказано) в с.Себечів, площею 71,5 кв.м. Вони з чоловіком проживали в ? частині будинку площею 62 кв.м., про що зазначено в по господарських книгах і [PERSON] вказувався в них власником. Вона ніколи не проживала в будинку, площею 78,5 кв.м., а постійно проживає в житловому будинку площею 62 кв.м., ніколи не виписувалась з нього. 24.09.2008р. виконкомом Мурованської сільської ради було прийнято рішення про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, житловий будинок по вул..Зелена, 10 на [PERSON] сина [PERSON], який був співвласником лише ? частини будинку. Її чоловік помер 18.12.2008р. і вона являється його спадкоємцем 1 черги згідно ст..1261 ЦК України. Згідно ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину. На підставі чого просила суд визнати договір дарування, укладений від імені [PERSON] на користь [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями за №10 по вул..Зелена в с.Себечів Сокальського району від 11.10.2008р. частково недійсним в ? частини житлового будинку. Визнати рішення виконкому Мурованської сільської ради Сокальського районувід 24.09.2008р. про видачу свідоцтва про право на нерухоме майно житловий будинок по вул..Зелена, 10 в с.Себечів на [PERSON] недійсним в ? частині будинку. Визнати за нею право власності на ? житлового будинку по вул..Зелена №10 в с.Себечів Сокальського району після смерті [PERSON] Відповідач подала до суду письмові заперечення в яких зазначила, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до відхилення в повному об'ємі в зв'язку із наступним. Спірний будинок № 10 по вул. Зеленій в с.Себечів Сокальського району на підставі акту № 12 про закріплення будинку за переселенцем, затвердженого Забузьким райвиконкомом 04.06.1953 р. переданий чоловіковому батькові [PERSON] при переселенні з Турківського р-ну, с. Дидьово 1933р.н. і він був єдиним власником спірного будинку; Сім'я позивачки переселялася за іншим переселенським документом зовсім в -інший будинок і вже після переселення [PERSON]. Право власності на спірний будинок за життя [PERSON] в ЛОРДКП«Червоноградське МБТІ» зареєстроване не було, як і не було поділено будинок в натурі на дві окремі квартири ( половини) з відкриттям окремих особових рахунків, як це вказує позивачка. Такі дані не містяться в інвентаризаційних документах на будинок. Реальний розподіл будинку можна було б провдене лише при його приватизації та визначенні повноправного власника будинку відповідно до діючого тоді законодавства - п.п.3.3., 3.4. Інструкції про порядок проведення реєстрації житлового фонду з типовими формами статистичної документації, затвердженої Наказом ЦСУ СРСР від 15.07.1985 р. № 380 та вимог п. п. 4, 11 Додатку № 1 до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Наказом МКГ Української РСР від 31.01.1996 р. чи п. 1.6. „Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України 07.02.2002 р. № 7/5 окремі особові рахунки № 302 та №303 дійсно були, але зовсім на різні житлові будинки по вул. Зеленій № 10 та № 12, забудовником якого була позивачка і в якому позивачка була зареєстрована разом з чоловіком; реального розподілу будинку не було, рішення про розділення особових рахунків сільською радою не приймалося, як і не приймалося рішення про присвоєння окремої адреси ( номера будинку, квартири) частинам будинку, співвласником по 1/2 частині якого, як вказує позивачка, був її чоловік та батько мого чоловіка; - позивачка ніколи не була зареєстрована у спірному будинку,а відмітка в погосподарській книзі свідчить лише про те, що вона користувалася іншим житловим будинком площею 78,5 кв.м. в той час як площа спірного будинку є 62 кв. м. і ніколи не змінювалася. Позивачка деякий час тимчасово проживала без реєстрації у спірному будинку, оскільки будувала новий будинок разом з чоловіком по-сусідству. Згідно погосподарських книг за 1971 рік на вказаній земельній ділянці вже значаться господарські будівлі; згідно із по господарськими книгами сім'я позивачки весь час користувалася окремою земельною ділянкою розміром 0,028га, яка відповідає розміру її земельної ділянки, а сім'я її чоловіка користувалася земельною ділянкою розміром 0,040 га, а в подальшому розмір земельного паю матері чоловіка було зменшено на 0,040га, оскільки вона рахувалася головою двору за яким була закріплена ця земельна ділянка; власник будинку №10 по вул. Зеленій в с. Себечів - [PERSON] , помер у 1976 році. На вказану разом з ним в будинку проживали його дружина - [PERSON], [INFO] її чоловік [PERSON], 1968 р.н. чоловікова мати [PERSON], [INFO] і саме вказані особи своїм проживанням прийняли спадщину після смерті [PERSON] - спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] -його дружина [PERSON] померла в 1985 році і на вказану дату разом з нею проживали її чоловік [PERSON],[INFO] та чоловікова мати [PERSON], [INFO] Відповідно до вимог про спадкування ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], крім дружини є його діти - сини [PERSON] ( батько чоловіка, помер до відкриття спадщини в 1974 році ) та [PERSON] - чоловік позивачки( не прийняв спадщину, позаяк проживав окремо від спадкодавця і не подав в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини), мати чоловіка [PERSON] ( не спадкує як невістка - померла в 2004 році). В зв'язку із наведеним її чоловік [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкової трансмісії після смерті діда, позаяк прийняв спадщину своїм проживанням у спадковому будинку. Оформити спадковий будинок на своє ім'я через нотаріальну контору чоловік не міг, оскільки будинок не був зареєстрованим на праві власності за первинним власником [PERSON], а тому реєстрація права власності на спірний будинок на ім'я мого чоловіка та прийняття виконкомом Мурованської сільської ради рішення 24.09.2008 р. є правомірними. Відповідно і немає правових підстав для скасування Договору дарування спірного будинку на її користь від 11.10.2008 року. Враховуючи наведене позивачка не є і не може бути спадкоємцем першої черги щодо спірного будинку, а її позовні вимоги є безпідставними. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності, однак позивачка неє власником будинку. Просила суд відмовити у задоволенні позову. 02.09.2010р. позивач збільшила позовні вимоги, просила суд визнати недійсним рішення Мурованської сільської ради №25 від 11.03.2008р. щодо оформлення права власності на [PERSON] на житловий будинок №10 по вул.Зелена в с.Себечів Сокальського району та договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями за №10 вул.Зелена в с.Себечів Сокальського району Львівської області укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 11.10.2008р.посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу [PERSON] (зареєстрований у реєстрі за №3633). В судовому засідання позивач первісні та збільшені позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Крім того додатково пояснила, що її свекор - [PERSON] був особою похилого віку, тому право власності по ? частині спірного будинку було оформлено на обох синів: [PERSON] та [PERSON], про що свідчать відомості погосподарської книги. Вона пам»ятає, що її чоловік [PERSON] приблизно у 1960-1970р.р. викупив частину житлового будинку №10 по вул..Зелена в с.Себечів Сокальського району. До дня своєї смерті її чоловік проживав у вказаному будинку та був у ньому зареєстрований. Якби не було втрачене рішення сільської ради про передачу [PERSON] у власність ? частини спірного житлового будинку, вона б безперешкодно оформила спадщину після його смерті в державного нотаріуса, оскільки постійно разом з ним проживала і продовжує проживати та користуватись спірним будинком по даний час, про що ствердили в суді самі відповідачі та свідки [PERSON], [PERSON] У 1984р. її чоловік та їхні сини розпочали будівництво нового житлового будинку по вул..Зелена №12 в с.Себечів поруч з житловим будинком №10. У 1988р. будівництво було завершене. На ? частину будівлі №12 було видане на ім.»я [PERSON] свідоцтво про право власності, інша 1\\2 частина будинку юридично не оформлена. В новому будинку по даний час проживає її син [PERSON]. Вона з чоловіком завжди проживали в спірному будинку, де й були зареєстровані, що стверджується даними погосподарських книг. Їй невідомо яким чином її реєстрація в житловому будинку №10 по вул..Зелена в с.Себечів впродовж 1991-1995р.р. була скасована. Згоди на зняття її з реєстрації в спірному будинку вона не надавала. До приватизації, земля біля спірного будинку перебувала у їхньому спільному користуванні обох сімей. Проте, У 1996 році дружина [PERSON] - [PERSON] повністю оформила на себе земельну ділянку для обслуговування спірного житлового будинку. Представник позивача первинні та збільшенні позовні вимоги підтримала. Суду надала аналогічні пояснення викладені у первісних та збільшених позовних вимогах. Додатково пояснила, що [PERSON] разом зі своїм чоловіком все життя проживали в старій хаті №10 по вул..Зелена в с.Себечів Сокальського району. В спірній частині житлового будинку є всі умови для проживання: ліжко, холодильник, газова плита. Незважаючи на те, що втрачене рішення про право власності на частину спірного будинку на ім'я [PERSON], відомості про це містяться в погосподарських книгах. Окрім того, відсутнє рішення про право власності на іншу частину житлового будинку і на ім'я [PERSON]. Покликання відповідача в письмових запереченнях не те, що [PERSON] правомірно успадкував в порядку спадкової трансмісії спірний будинок після смерті свого діда [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки останній в спірному житловому будинку не проживав, не був у ньому зареєстрований. Усні заперечення в судовому засіданні представника відповідача [PERSON], що останнім членом колгоспного двору була дружина [PERSON] - [PERSON], теж спростовуються відомостями погосподарських книг, в яких починаючи з 1974р. рахунками. Тому Мурованська сільська рада незаконно оформила право власності на весь будинок на ім'я [PERSON]. Окрім того, органи місцевого самоврядування не вправі приймати рішення щодо оформлення спадщини. [PERSON] з спірного будинку нікуди не переселялась, без її відома її було знято з реєстрації в старому будинку та зареєстровано в ньому. Відповідач [PERSON], яка одночасно є представником третьої особи -[PERSON] у судовому засіданні проти первісних та збільшених позовних вимог заперечила, підтримала подані письмові заперечення. Додатково пояснила, що позивач не має права на спірний житловий будинок, оскільки рішень про те, що будинок був реально поділений між [PERSON] та [PERSON] відсутнє. Крім того, не має рішення, що [PERSON] був співвласником 1/2 частини житлового будинку №10. Ще за життя [PERSON] була усна домовленість про те, що спірний житловий будинок в цілому буде оформлено на її чоловіка, так як його батько [PERSON], після переселення у 1951р. першим зайняв спірне житло, а через рік у 1952р. до нього приїхав, як переселенець, брат [PERSON] з сім»єю, якому не було де жити. До тих пір поки [PERSON] не побудував поруч старої хати новобудови, її свекруха [PERSON] (дружина [PERSON]М.), яка залишилась проживати в старому будинку не перечила, щоб він разом з сім»єю тимчасово у них пожив. Так як після смерті [PERSON] її єдиним спадкоємцем був її син [PERSON], то відповідно на нього і оформили право власності на спірний будинок. При цьому позивач продовжувала користуватись частиною їхнього спірного житлового будинку, зокрема використовувала її як літню кухню. Ніхто і до тепер [PERSON] не виганяє з старої хати. Непорозуміння між нею з [PERSON] розпочались, з того часу коли мова зайшла про оформлення права власності на земельну ділянку для обслуговування спірного житлового будинку. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти первісних та збільшених позовних вимог заперечила, підтримала подані письмові заперечення. Крім того пояснила, що спірний житловий будинок був колгоспним двором і його останнім членом була дружина [PERSON] - [PERSON] її син [PERSON] правомірно успадкував після її смерті житловий будинок №10. Крім того, в 1951р. сім»я [PERSON] була переселена разом із сином [PERSON] в спірний житловий будинок. На той час у [PERSON] була своя сім»я, з якою він переселився в с.Себечів рік поспіль - у 1952р. Даних про те, що сім»я [PERSON] була переселена саме в спірний житловий будинок не має. Той факт, що сім»я [PERSON] та [PERSON] були переселені окремо стверджується двома різними актами про переселення. Представник Мурованської сільської ради Лешик 1І.Ф. проти первісних та збільшених позовних вимог заперечила. Суду пояснила, що можливо виконком Мурованської сільської ради і з порушенням закону оформив право власності на [PERSON], про те, було враховано думку односельчан та й ту обставину що [PERSON] є інвалідом. Дані погосподарських книг записуватись згідно чинного на той час законодавства: на підставі відповідних рішень сільської ради: про розподіл житлового будинку в натурі, про визнання права власності на житловий будинок, про присвоєння номера будинку. Про те, на даний час вказаних рішень не збереглось. Крім того, зазначила, що до цього часу в с.Себечів є випадки, коли при реальному розподілі житлового будинку, між його співвласниками, не розподілено меж земельних ділянок та відсутні відповідні рішення про це. Позивачу стаю відомо про оформлення права власності на спірну нерухомість на ім»я [PERSON], коли вона звернулась в Мурованську сільську раду з заявою про оформлення права власності на земельну ділянку для обслуговування 1/2 частини спірного житлового будинку. На її думку, спори між родичами повинні вирішуватись не в суді, а в добровільному порядку: родина [PERSON] через спірний будинок може посваритись назавжди. Свідок [PERSON] суду показав, що він є сином позивача та покійного [PERSON] Його батьки постійно проживали в спірному будинку. У 1988р. вони побудували поруч житлового будинку №10 новобудову. З 1990р. він разом із дружиною та дітьми пішли проживати в новий будинок №12, а його батьки залишились проживати у житловому будинку №12. Йому невідомо, яким чином його батьки v 1991р. були зняті умови для проживання, є окремий вихід. Свідок [PERSON] суду показав, що у 1952р. у спірний будинок була переселена родина [PERSON] [PERSON], його дружина [PERSON], їхні сини [PERSON] та [PERSON] з дружиною [PERSON] та дітьми. У 90-х роках [PERSON] побудував для свого сина [PERSON] житловий будинок поруч спірного будинку, про те разом з дружиною [PERSON] до дня смерті продовжував проживати у житловому будинку №10 по вул.Зелена в с.Себечів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що у 1952р. група переселенців з з с.Дидьово Турківського району Дрогобицької області була переселена в с.Красносілля (тепер с.Себечів) Сокальського району Львівської області. У цій групі був і [PERSON], який перший серед своїх родичів прибув в село Красносілля та зайняв для своєї родини житловий будинок (тепер житловий будинок №10 по вул.Зелена). Через півроку до нього приїхали інші члени його родини батько [PERSON] з матір»ю [PERSON] та брат [PERSON] із дружиною [PERSON] та дітьми. На його думку цей будинок мав належати саме [PERSON], тому що він перший зайняв спірний будинок. [PERSON] разом із сім»єю проживав у спірному будинку з часу переселення. Згодом його сім»я побудувала біля житлового будинку №10 новий будинок №12. В новому будинку проживає їхній син [PERSON] та його мати [PERSON]. Проте вони одночасно продовжують користуватись частиною спірного будинку і до сьогодні, використовують її як літню кухню, користуються льохом. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що первісні і збільшені позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як убачається з оглянутих в судовому засіданні архівних довідок державного архіву Львівської області від 09.03.2010р. №Д-281-10/п та 09.03.2010р. №Д-280-10/п родина [PERSON]: сім»я [PERSON], його дружини [PERSON], сина [PERSON] та сім»я [PERSON] (сина [PERSON] свідоцтво про народження серії ЯЄ №344842)), його дружини [PERSON] (свідоцтво про одруження серії ІІ-АБ №005624), разом із дітьми Надією та Іриною у 1952р. були переселені з с.Дидьово Турківського району Дрогобицької області в с.Красносілля (тепер с.Себечів) Сокальського району Львівської області. Згідно акту №12 від 04.06.1953р. переселенцю [PERSON] передано житловий будинок і надвірні будівлі. В судовому засіданні було оглянуто погосподарські книги за 1952-1954, 1974-1976, 1986- 1990, 1991 р.р. Зокрема, в погосподарській книзі за 1952-1954р.р. вбачається, що в с.Красносілля під єдиним номером 9 зареєстровано родину [PERSON]: [PERSON] з дружиною [PERSON] та сином [PERSON], [PERSON] з дружиною [PERSON] та їхніми доньками Надею та Іриною. Проте, є відмітка, що [PERSON], його дружина [PERSON] та їхній син [PERSON] прибули в с.Красносілл»я у 1951р., а [PERSON] з дружиною [PERSON] та дітьми у 1952р. Крім того, вказано, що [PERSON] є головою сім»ї та колгоспницею, а [PERSON] головою сім»ї, без зазначення колгоспник. В погосподарській книзі за 1974-1976р.р. встановлено, що протягом цих років в житловому будинку №10 с.Красносілля (побудованого 1937р.) зареєстровані та проживають за двома різними особовими рахунками №315 - голова сім»ї - [PERSON] з дружиною [PERSON], дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; та за особовим рахунком №316 - голова сім»ї [PERSON] з дружиною [PERSON], дітьми [PERSON], [PERSON] та батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. В цій по господарській книзі також зазначено, що співвласниками даного будинку є [PERSON] та [PERSON]. З дослідженої погосподарської книги за 1986-1990р.р. встановлено, що голова сім»ї [PERSON] разом із дружиною [PERSON] проживають за адресою [INFO] (особовий рахунок №317), без зазначення номера: у 1986р. в житловому будинку побудованого у 1937р. площею 62 кв.м., з 1987-1990р.р. в житловому будинку побудованого у 1986р. площею 71.5 кв.м. Відомості про власників відсутні. В цій же книзі на наступній сторінці, записано, що голова сім»ї [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають за адресою [INFO] (особовий рахунок №318), без зазначення номера: з 1986-1990р.р. в житловому будинку побудованого у 1937р. площею 62 кв.м. Про те, в додаткових відомостях зазначено, що співвласником «старої хати» є [PERSON]. В погосподарській книзі за 1991р. встановлено, що голова сім»ї [PERSON] разом із дружиною [PERSON] проживають за адресою с.Себечів (колишнє с.Красносілля) по вул.Зелена (особовий рахунок №341), без зазначення номера: з 1991-1995р.р. в житловому будинку площею 71.5 кв.м. В цій же книзі на наступній сторінці, записано, що голова сім»ї [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають за адресою с.Себечів (колишнє с.Красносілля) по вул.Зелена (особовий рахунок №342), без зазначення номера: з 1991-1995р.р. в житловому будинку площею 62 кв.м. Про те, в додаткових відомостях зазначено, що співвласником житлового будинку побудованого у 1937р. є [PERSON]. З показів свідків [PERSON], та [PERSON] вбачається, що сім»я [PERSON] поселилась у 1952р. до сім»ї [PERSON] в житловий будинок №9 в с.Красносілля Забузького району (тепер с.Себечів Сокальського району). Доказів про те, що сім»я [PERSON] після переселення заселилась в інший будинок судом не отримано. Згідно оглянутої в судовому засіданні відповіді Мурованської сільської ради від березня 2010р. вбачається, що в погосподарських книгах за 1971-1973р.р. в житловому будинку №10 в с.Красносілля по особовому рахунку №303 співвласником ? його частини є [PERSON], а по особовому рахунку №302 співвласником ? частину будинку є [PERSON]. В даному бидинку також є зареєстровані: [PERSON] (дружина [PERSON]) їхні діти, дружина [PERSON] [PERSON] та батьки братів [PERSON] та мати [PERSON]. За 1974-1976р.р співвласниками будинку з окремими особовими рахунками є [PERSON] та [PERSON], проте зазначено, що у 1974р. [PERSON] помер). Крім того, зареєстровані у цьому будинку ті ж мешканці, крім [PERSON], [PERSON], який помер у 1976р. За 1980-1982р.р. у спірному будинку вказано, що його співвласниками є [PERSON] (дружина покійного [PERSON]), та [PERSON]. В будинку є зареєстровані сини [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], мати братів [PERSON] Феня та дружина [PERSON] [PERSON]. У 1983-1985р.р. відомості про співвласників відсутні, є лише два окремих особових рахунки та дані про те, хто в спірному будинку зареєстрований: [PERSON] та його дружина [PERSON], [PERSON], її син [PERSON] та свекруха [PERSON](яка померла в 1985р.). Починаючи з 1986-1990р., житловий будинок площею 62 м.кв. поділений на 2 частини (лише зазначено одного співвласника [PERSON]) з окремими особовими рахунками, але відсутній порядковий номер будинку. Зареєстровані у будинку [PERSON] з дружиною [PERSON] та [PERSON] (дружина покійного драбина [PERSON]) та її син [PERSON]. У 1991-1995р.р. вказано два житлових будинки без порядкового номера: площею 71.5 кв.м., (власника не вказано), в якому зареєстровано [PERSON] та [PERSON] та площею 62 кв.м. (співвласником зазначено [PERSON]) в якому зареєстровано [PERSON] (дружину покійного [PERSON]) та їхнього сина [PERSON]. Починаючи з 1996-2000р.р. знову ж вказано два житлових будинки без порядкового номера: площею 78.5 кв.м., в якому зареєстровано [PERSON] та [PERSON] та площею 62 кв.м. в якому зареєстровано [PERSON] (дружину покійного [PERSON]) та їхнього сина [PERSON], який у 1998р. вибув. У цих роках відсутні відомості про власників цих будинків. Відповідно до юридичної енциклопедії під ред. [PERSON] погосподарська книга форма обліку сільського населення, його житла та особистого підсобного господарства, який здійснюється виконавчими комітетами сільських рад. На кожне господарство відкривається особовий рахунок, який складається з 6 розділів: список членів сім'ї; земельна ділянка, що перебуває у власності чи користуванні громадянина; розмір ділянки; наявність худоби на праві власності; бджолородини; будівлі і споруди. Згідно Наказу Мінстатистики України №48 від 22.02.1995р. «Про затвердження форм та Інструкції по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів книги та списки по господарського обліку зберігаються в сільських радах нарівні з грошовими документами та цінними паперами. Щорічно сільські ради проводять суцільну перевірку та уточнення записів в заведених по господарських книгах. При розділенні одного господарства на два з особового рахунку виключаються особи, які виділилися зі складу старого господарства. На утворене господарство відкривається новий особовий рахунок у відповідній господарській книзі за місцем його знаходження. Погосподарська книга складається в т.ч. з розділу ІІІ - житловий будинок в приватній власності господарства. Якщо житловий будинок знаходиться у власності не одного, а двох та більше самостійних господарів, то в особових рахунках кожного з цих господарств у рядку «житловий будинок» необхідно записати відповідні частки, номер особового рахунку господарства, яке є співвласником цього будинку.( п.п.3, 6, 15, 18, 38) Відповідно до оглянутого в судовому засіданні поверхневого плану вбачається, що будинок №10 по вул..Зелена в с.Себечів Сокальського району розподілено на дві частини, з двома окремими входами. Відповідно до відповіді голови Мурованської сільської ради від 27.05.2010р. №144 встановлено, що по архівних документах сільської ради (далі с/р) на даний час рішення виконкому та сесій знаходяться на зберіганні з 2002р., включно до 2001р. рішення с/р відсутні вони знаходяться в державному архіві м.Сокаль. Інформація по переселенню в 1952р. в с.Себечів в сільській раді відсутня. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника Мурованської сільської ради дані погосподарської книги щодо права власності громадян на житловий будинок, земельну ділянку, присвоєння особового рахунку, формуються на підставі рішень виконкому сільської ради. Проте, вказані рішення, на підставі яких були сформовані дані погосподарських книг не збереглись. Судом було направлено запит в архівний відділ Сокальської районної державної адміністрації Львівської області щодо наявності рішень Мурованської сільської ради про оформлення права власності на ? частині житлового будинку №10 по вул. Зелена в с. Себечів на ім.»я [PERSON] та [PERSON], однак, вказані рішення відсутні. Відповідно до п.9 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР №56 від 13.12.1995р. правовстановлюючим документом на підставі якого проводиться реєстрація будинків …. є - в т.ч. акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень виконкомів районних рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок за одержану будівлю. Згідно Постанови КМУ від 30.08.1973.р №400 п.1 3), 7) радгоспам, які приймають переселенців рекомендовано надавати їхнім сім»ям у рік вселення окремі жилі будинки; Зазначене майно переходить в особисту власність переселенців після погашення ними своєї частки кредиту. Зі слів позивача [PERSON] встановлено, що оскільки [PERSON] був особою похилого віку, тому вирішили оформити по ? частині спірного будинку на його синів: [PERSON] та [PERSON], про що свідчать відомості погосподарської книги. Її чоловік [PERSON] у 70-х роках викупив частину житлового будинку №10 по вул..Зелена в с.Себечів Сокальського району, про те в сільській раді та держархіві жодних документів про це не збереглось. Відповідно до оглянутого свідоцтва про право власності від 30.12.1988р. вбачається, що [PERSON] був власником 1\\2 житлового будинку №12 по вул..Зеленій в с.Себечів Сокальського району. Проте, згідно даних погосподарських книг за період з 1986-1990р.р. він також є і співвласником ? спірного будинку №10. Згідно чинного на той час законодавства (ст.ст.101, 103 ЦК України 1963р.) не дозволялось мати у власності більше одного будинку(його частини), однак, не має відомостей про те, що частину житлового будинку №10 [PERSON], ставши власником частини будинку №12, продав, подарував чи вона була примусово продана за рішенням виконавчого комітету. Ст.549 ЦК України (1963р.) встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив у володіння чи управління спадковим майном, або подав до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Покликання відповідача на ту обставину, що [PERSON] на час смерті [PERSON] в 1976р. не прийняв спадщини, оскільки не проживав у спірному будинку спростовуються даними погосподарських книг за період з 1974-1976р.р. та показами свідків. Крім того, спростовується наступним твердження відповідача про те, що [PERSON] успадкував спірний будинок, після смерті [PERSON] (своєї матері), яка була останнім членом колгоспного двору. Так як з погосподарських книг за 1974-1976р.р. встановлено, що в житловому будинку №10 с.Красносілля (тепер Себечів), побудованого 1937р. за окремими особовими рахунками проживають сім'я [PERSON] та сім'я [PERSON] Брати [PERSON] є головами сім'ї та одночасно співвласниками житлового будинку №10. Таким чином, кожному з них в силу ст.120 ЦК України 1963р. належало по 1/2 житлового будинку. З свідоцтва про смерть серії І-СГ №158591вбачається, що [PERSON] помер 18.12.2008р. Незважаючи на те, що поряд із спірним житловим будинком №10знаходиться інший житловий будинок №12, в якому на даний час проживає син [PERSON] - [PERSON], обидві сторони визнали в судовому засіданні факт проживання позивача разом з [PERSON] до дня його смерті в 1/2 частині житлового будинку №10.Крім того, позивач на даний час продовжує проживати в спірній частині житлового будинку, в якій є всі умови для проживання: меблі, ліжко, телевізор, газова плита. З оглянутої в судовому засіданні копії паспорта виданого на ім'я [PERSON] встановлено, що вона є зареєстрованою в [INFO] з 02.04.1971р. Дані про зняття її з реєстрації відсутні. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину може отримати свідоцтво про право на спадщину. В силу п.23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивач не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому за нею слід визнати право власності на частину спірного будинку в судовому порядку. Разом з тим, покликання відповідача на правомірність рішення виконкому Мурованської сільської ради №25 від 11.03.2008р. про оформлення права власності на житловий будинок на ім'я [PERSON] в порядку спадкової трансмісії після смерті діда - [PERSON], спростовується наступним. Згідно вимог п.6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року (далі - Тимчасове положення), оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності: органами місцевого самоврядування - фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта на право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правил та інш. Тимчасовим положенням не передбачені повноваження органу місцевого самоврядування щодо оформлення спадщини, цю функцію згідно Закону України "Про нотаріат" здійснюють нотаріуси. Тиким чином, виконком Мурованської сільської ради неправомірно прийняв рішення №25 від 11.03.2008р. в частині оформлення права власності на [PERSON] на житловий будинок №10 по вул. Зелена в с.Себечів Сокальського району. таким чином і не мав права відчужувати його. З тих підстав слід визнати недійсним і договір дарування житлового будинку №10 по вул. Зелена в с.Себечів Сокальського району між [PERSON] та [PERSON] від 11.10.2008р.

Outcome: approved