Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів про звільнення належного йому на праві власності майна у вигляді автомобіля [NUMBER] з-під арешту, якій був накладений постановою держвиконавця ЦВДВС ММУЮ від 12.11.2009року. Позивач до суду не з'явився, направив свого представника. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги, викладені в позові підтримав та просив розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача ЦВДВС ММУЮ також до суду не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову не визнав та просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, направив свого представника. Представник відповідача [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не зявились, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник третій особи до суду не з'явився, заяв про бажання взяти участь при розгляді справи не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю осіб, що не з'явилися, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, згідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВЕС069509 автомобіль [NUMBER] належить на праві власності позивачу [PERSON], яким на підставі виданої позивачем довіреності від 31.01.2009року відповідач [PERSON] має право управляти сумісно з іншими особами. Зазначене підтверджено наданими до суду копіями біржового договору та довіреності. Відповідно до рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4.03.2009року та постанов про арешт майна боржника від 13.10.2009року та від 12.11.2009року за позовом відповідачів [PERSON] та [PERSON] з відповідача [PERSON] на користь перших стягнути суми матеріальної та компенсації моральної шкоди, на виконання яких державним виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ була винесена постанова про накладення арешту на все майно, що належить боржнику [PERSON], у тому числі на спірній автомобіль. Згідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного, у відповідності до ч.2 ст. 762, ст. ст. 190, 328, 386, 391, 509, 526 ЦК України, ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначене в постанові майно боржника у вигляді автомобіля належить ні йому, а іншій особі - позивачу по справі. Тому з метою запобігання порушення прав позивача автомобіль повинний бути виключений з-під арешту. Доводи представника ВДВС про правомірність складання постанови від 12.11.2009року на підставі довідки ДАІ є безпідставними, так як інші документи державним виконавцем витребувані не були та щодо відмови в їх надані не складено жодного акту. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved