Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначив, що 29 січня 2009 року помер її чоловік - [PERSON], який був батьком їхньої доньки - [PERSON]. Своїм заповітом від 17 січня 2007 року [PERSON] заповів [PERSON] все наявне майно. Спадкове майно померлого складалось з земельної ділянки, яка розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради, [PERSON] акт на дану земельну ділянку був виготовлений на імя [PERSON], який він не встиг забрати за час свого життя з управління земельних ресурсів Яготинського району. Факт родинних відносин між батьком та дитиною підтверджується свідоцтвом про народження. В шестимісячний термін після смерті батька її дочка зверталася до Яготинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину, але оскільки не оформлено державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (пай), її дочці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину. Її дочка своїми діями, що виразилися в проживанні разом із батьком аж до самої смерті, та в користуванні речами померлого, а саме особистими речами, меблями, хатнім інвентарем, після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Просила встановити факт прийняття спадщини її дочкою - [PERSON] після смерті її батька - [PERSON] та визнати за її дочкою право власності на майно,, яким володів [PERSON], а саме земельною ділянкою, яка розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу у відсутність відповідача та визнанням позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача, суд при ходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно відповідно свідоцтва про народження [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер 29 січня 2008 року. З копії заповіту вбачається, що померлий [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] З довідки виданої Капустинською сільською радою Яготинського району від 27.08.2010 року № 245 видно, що [PERSON] з 1994 року постійно проживала разом з померлим [PERSON] по день його смерті в будинку, що знаходиться за адресою с. Капустинці Яготинського району вул.. Миру 10 і продовжує проживати за вказаною адресою по даний час. Згідно Державного [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 583740 померлому [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,5 га, що розташована в с. Капустянці Яготинського району та призначена для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти. Від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З пояснень представника позивача та наведених матеріалів справи вбачається, що померлому [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка на яку відповідно було оформлено [PERSON] на право власності на земельну ділянку, однак він не встиг його отримати за час свого життя. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Статтею 1235 ЦК України зазначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин., а також інших учасників цивільних відносин. Згідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Він не заявив про відмову від неї. Враховуючи наведене, та те, що дочка позивачки є спадкоємицею за заповітом, однак прийняти спадщину на земельну ділянку вона не може, оскільки [PERSON] на земельну ділянку спадкодавцем за час життя не був отриманий, однак був виготовлений, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та відповідно позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved