Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельні ділянки, в обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що вона купила у гр. [PERSON] жилий будинок з надвірними будовами та приватизовану земельну ділянку розміром 0,22 га., цільове призначення - обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: Полтавський район, с. Тахтаулове, вул. Зелена, З, згідно договору куплі-продажу від 16.02.2005 року. В червні 2010 року вона звернулася до проектної організації ТОВ «Земельні відносини» з метою посвідчення права власності на земельну ділянку, але в результаті проведення геодезичної зйомки земельної ділянки в натурі та обробки матеріалів польових вимірів виявилось, що конфігурація та проміри земельної ділянки мають розходження з тими, що вказані в державному акті. За наявності даних розбіжностей позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вищевказану земельну ділянку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд даної справи без їх представників, про задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами цивільної справи позивачка придбала у гр. [PERSON] жилий будинок з надвірними будовами та приватизовану земельну ділянку розміром 0,22 га., цільове призначення - обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: Полтавський район, с. Тахтаулове, вул. Зелена, 3, що підтверджується договором куплі-продажу серії ВВТ №655321 від 16.02.2005 року посвідченого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори. Предмет вказаного договору куплі-продажу складається з приватизованої земельної ділянки площею 0,22 га.: з них ріллі - 0,0917 га., багаторічних насаджень - 0,1066 га., під будівлями і двором - 0,0217 га. та будівель: жилого будинку А-1, жилою площею 27,1 кв. м., літня кухня - Б, сарай - Б1, сарай - В, погріб -в, колодязь №3, ворота-огорожа-хвіртка №1-2, згідно технічного паспорта на садибний житловий будинок від 28.10.2004 року. Позивачці під час оформлення права власності на земельну ділянку стало відомо, що конфігурація та проміри земельної ділянки мають розходження з даними вказаними в державному акті. Даний факт також підтверджується результатами геодезичної зйомки земельної ділянки,що проводився електронним тахеометром SOUTH №ТS-355 R. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором куплі-продажу. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту його державної реєстрації. Враховуючи викладене, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved