Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

1 вересня 2009р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 01.06.2004р. між [PERSON] та НКС «Добробуд» було укладено договір кредиту № 2495, за яким відповідач отримав гроші в сумі 5000 грн. терміном на 1 рік з виплатою 36% річних, однак зобов*язання за договором не виконав. 03.06.2006р. назву НКС «Добробуд» змінено на КС «Приазов*є кредит», на користь якого просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту з відсотками та штрафною санкцією 42905 грн. 70 коп. та судові витрати судовий збір в сумі 434 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити, поновити строк позовної давності для звернення до суду та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування заборгованості за кредитним договором від 01.06.2004р. 42905 грн. 70 коп. та понесені судові витрати в сумі 464 грн. У підтвердження позову пояснила, що після отримання кредиту відповідач не повернув у встановлений договором строк, сплативши частину кредиту в сумі 834 грн. за кредитом та 462 грн. 6 коп. відсотків. Заборгованість по тілу кредиту склало 4166 грн. + відсотки за 365 днів, виходячи з 36% річних 7498 грн. 80 коп., крім того, відсоток за прострочку кредиту, тобто з вересня 2005р. по вересень 2009р. за 4 роки 29995 грн., а всього 41656 грн., а також 3% пропущеної вигоди 1249 грн. 70 коп.; і того 42905 грн. 70 коп. Необхідність поновлення строку позовної давності обґрунтовувала тим, що у кредитної спілки була відсутня можливість для своєчасного звернення з позовом до суду через відсутність фінансових коштів та небажання попереднього керівництва КС вимагати повернення кредитів, а також іншими проблемами, пов*язаними з перевіркою фінансової діяльності кредитної спілки правоохоронними органами. Судові витрати також просила стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився у зв*язку зі станом здоров*я, будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, у звязку з чим судом прийнято рішення розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі доказів, що знаходяться у справі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов*язаний надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а останній - повернути кредит та сплатити відсотки. За умовами ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов*язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором. Як слід з кредитного договору № 2495 від 01.06.2004р., укладеного між позивачем та відповідачем, останній отримав кредит в сумі 5000 грн. строком на 12 місяців, зобов*язавшись повернути зазначену суму в строк в 1 рік. Однак до теперішнього часу відповідач свої обов*язки в повному обсязі та належним чином не виконав та отримані в кредит грошові кошти в повному обсязі не повернув. При цьому, констатуючи факт неповернення відповідачем в повному обсязі отриманих кредитних коштів, суд приходить до висновку про те, що позивачем пропущений строк позовної давності та поважних причин пропуску і підстав для поновлення такого строку суд не знаходить. Так, згідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, а за умовами ч.1 ст. 258 ЦК України до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. В позові КС «Приазов*є кредит» до [PERSON] містяться вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, до якої має застосовуватись позовна давність в три роки та цей строк закінчився 01.06.2007р., та вимога про стягнення штрафу, до якої встановлений строк позовної давності та який сплив 01.06.2005 року. Згідно вимог ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмовлення в позові. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наведені позивачем причини пропуску строку позовної давності, а саме те, що попереднє керівництво НКС само приймало участь у розкраденні майна товариства та не було зацікавлено в поверненні грошей, проведення правоохоронними органами виїмок документів тощо, не доведеними належними та допустимими доказами, а тому не поважними та підстав для поновлення строку позовної давності не знаходить. За таких підстав суд у задоволенні позову КС «Приазов*є кредит» до [PERSON] відмовляє у повному обсязі. Оскільки в задоволенні позову суд відмовляє, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: dismissed