Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивачка посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку, тривалий час проживає разом з нею окремо від відповідача і знаходиться на її утриманні. Сама вона постійного місця праці немає, до тогож уже тривалий час хворіє астматичним захворюванням і постійно змушена користуватися інгаляторними препаратами. В зв»язку з робою існує тяжкість у працевлаштуванні. Також не зовсім здоровою є і дитина. Просить суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. до досягнення нею повнолітнього віку, оскільки добровільно допомоги він не ає. Впевнена, що таку можливість він має, так як займається бізнесом і отримує високі ходи, проте умисно аліменти платити не бажає. Відповідач в судове засідання не з»явився. Його представник адвокат [PERSON] з позовними вимогами погодилася частково в сумі 100 грн. і зазначила наступне. Її довіритель приймав участь в утриманні доньки у минулі роки шляхом перерахування грошових переказів адресу матері. Крім того просить врахувати негативний стан його здоров»я, що нещодавно переніс операційне втручання, а також те що у нього є інша сім»я і малолітня дитина, з матір»ю якої він уклав нотаріальну угоду про добровільну сплату аліментів у сумі 100 грн. В зз»язку з цим якщо суд винесе рішення про сплату більшої суми аліментів, то дитина від другого шлюбу опиниться в гірших умовах порівняно з дитиною позивачки. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає заявлені вимоги належно обгрунтованими, проте підлягаючими до задоволення частково. Із поданих суду письмових доказів видно, що у позивачки і відповідача є спільна неповнолітня дитина, донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матір»ю. Батько проживає в іншій місцевості. Ні усних ні письмових даних про отримання дитиною матеріальної допомоги від батька суду не подано. У відповідності до сімейного законодавства батьки зобов»язані надавати матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям при умові, що таку можливість вони мають. Суд в вважає, що у відповідача така можливість є, однак він умисно від неї ухиляється. Зі слів позивачки, яка обізнана із умовами життя відповідача він займається бізнесом і його доходи є стабільно високими. До такого переконання також приходить і суд виходячи із того, що відповідач мав можливість забезпечувати неодноразову явку адвоката із м. Луцьк для участі в судових засіданнях в м. Коломиї. Крім того представник відповідача представила суду інформаційний лист про стаціонарне лікування відповідача з 3 по 4 серпня 2010 року в кардіологічному центрі м. Варшаві, що в Польші. Дана обставина вказує суду на достатній матеріальний статус відповідача, який зумів провести оплату зазначених послуг. Стосовно наявності договору про добровільну сплату аліментів між відповідачем та його другою дружиною від 07 травня 2010 року, то суд вважає його надуманим умисне направленим на введення суду в оману щодо неможливості більшої сплати аліментів на дитину позивачки, щоб та не опинилася в кращих умовах ніж дитина від другого шлюбу. Виходячи із дослідженого суд вважає, що відповідач має змогу і зобов»язаний виплачувати позивачці щомісячно розмір аліментів в сумі 300 грн. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved