overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 735,63 грн. заборгованості за теплопостачання, що виникла за період з 01.02.2007 по 31.10.2009. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії особового рахунку відповідач є проживає у кв.№ 26, буд..№ 14 по вул.Червоногвардійській у м.Чернігові. Відповідно до вимог ст.ст.509, 525, 526, ст.19 Закону України «Про теплопостачання» відповідач несе обовязок по сплаті за послуги з теплопостачання. Відповідач за надані послуги належним чином не розраховується, внаслідок чого за період з 01.02.2007 по 31.10.2009 виникла заборгованість в сумі 735,63 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно 5195,23 грн. заборгованості за теплопостачання, що виникла за період з 01.06.2007 по 31.12.2009. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, відповідачі є членами однієї сімї і проживають у кв.№ 107 в буд. № 251 по просп.Миру у місті Чернігові. Відповідно до вимог ст.ст.64, 6668 ЖК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання» вони несуть солідарний обовязок, що випливає з договору найму житла і зобовязані своєчасно сплачувати за послуги з теплопостачання. Відповідачі за надані послуги належним чином не розраховуються, внаслідок чого за період з 01.06.2007 по 31.12.2009 виникла заборгованість, яка складає 5195,23 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно 6455,02 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Посилається на порушення [PERSON] зобовязань за кредитним договором. [PERSON] виступає поручителем за зобовязаннями [PERSON] Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суду не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.03.2009 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 1498, згідно умов якого позивач надає [PERSON] кредит в сумі 4450,00 грн. строком на 12 місяців. Відповідачка зобовязалась сплачувати позивачеві відсотки за користування кредитом, які розраховуються зі ставки 39 % річних. Згідно копії видаткового касового ордеру від 31.03.2009 відповідачка отримала 4450,00 грн. суми кредиту за договором. 31.03.2009 між сторонами укладено договір поруки, згідно умов якого [PERSON] зобовязалась відповідати перед позивачем за зобовязаннями [PERSON] по кредитному договору. [PERSON] свої зобовязання за договором порушила. Сплата належних за договором сум в повному обсязі не проведена, сума заборгованості складає 6455,02 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В порушення вимог закону та договору відповідачі в односторонньому порядку відмовилися від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернули, тому сума боргу підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно 1221,16 грн. заборгованості за теплопостачання, що виникла за період з 01.04.2002 по 28.02.2010. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, відповідачі є членами однієї сімї і проживають у кв.№ 17 в буд. № 269 по просп.Миру у місті Чернігові. Відповідно до вимог ст.ст.64, 6668 ЖК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання» вони несуть солідарний обовязок, що випливає з договору найму житла і зобовязані своєчасно сплачувати за послуги з теплопостачання. Відповідачі за надані послуги належним чином не розраховуються, внаслідок чого за період з 01.04.2002 по 28.02.2010 виникла заборгованість, яка складає 1221,16 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно 4117,24 грн. заборгованості за теплопостачання, що виникла за період з 01.06.2007 по 31.12.2009. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, відповідачі є членами однієї сімї і проживають у кв.№ 168 в буд. № 271-а по просп.Миру у місті Чернігові. Відповідно до вимог ст.ст.64, 6668 ЖК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання» вони несуть солідарний обовязок, що випливає з договору найму житла і зобовязані своєчасно сплачувати за послуги з теплопостачання. Відповідачі за надані послуги належним чином не розраховуються, внаслідок чого за період з 01.06.2007 по 31.12.2009 виникла заборгованість, яка складає 4117,24 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

21.05.2010 позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що має сумнів у своєму батьківстві. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 15.09.2010 дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає позов обґрунтованим. Заперечення відповідача на жодних доказах не ґрунтуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з усіх доходів боржника , починаючи з дня звернення з позовом до суду до повноліття сина . Звернення до суду пояснює тим , що відповідач не працює , не приймає участі у вихованні дитини , матеріальної допомоги не надає . Позивачка [PERSON] С, позовні вимоги підтримала Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю , Відповідно до ст.. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку , встановленому ст.. 174 цього кодексі , частиною четвертою якої передбачено , що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки позивачкою надані докази того , що дитина перебуває на її утриманні і потребує матеріальної допомоги , суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими , такими , що підлягають до задоволення , оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. На підставі ст. ст. 180-182, 191 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 18.06.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 21.04.2007 року. Від даного шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачкою. Позивач просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що на протязі спільного проживання, вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що між ними постійно траплялись сварки, не проживають однією сім'єю з липня 2009 року. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не зявився. Клопотань про відкладення слухання справи не надходило. Суд вважає, що [PERSON] був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи на 15.09.2010 р. у будівлі Біляївського районного суду Одеської області, тому як повістку отримав 09.09.2010 року. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, сповіщеного про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області від 21.04.2007 року, актовий запис № 07 ( а.с. 4 ), сторони уклали шлюб 21.04.2007 року. Згідно до свідоцтва про народження виданого Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 37, у сторін 07.12.2004 року народилася дочка - [PERSON] ( а.с. 5 ) Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

19 липня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій вказує, що з вересня 2000 року по листопад 2007 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] зазначає, що за час шлюбних відносин вони сумісно придбали однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником якої записали [PERSON] Позивачка вказує, що відповідач добровільно переоформити документи на квартиру з урахуванням її частки відмовляється, в звязку з чим вона звернулася до суду з позовом про визнання за нею права на ? частину вказаної квартири у спільному сумісному майні і просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, але від неї до суду надійшла заява №\~01-16/3645 від 15 вересня 2010 року про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву №\~01-16/3646 від 15 вересня 2010 року про слухання справи без його участі та визнання позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, врахувавши думки позивачки і відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорта серії ММ № 614123, виданого 08 лютого 2010 року Коломацьким РВ УМВС України в Харківській області позивачка з 02 вересня 2000 року по 14 листопада 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем (а.с.09). Згідно договору купівлі-продаж жилого будинку серії АВО №316559, укладеного 16 лютого 2001 року і зареєстрованого в реєстрі за №120 [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] і є її власником (а.с.08). Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку, доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласниками майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Так, згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. З огляду на це, беручи до уваги, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] була придбана час шлюбу між позивачкою та відповідачем, суд приходить до висновку що позивачка має право на отримання у власність ? частини вказаної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне будівельне підприємство «Наше місто» (далі ТОВ ЖЕБП Наше місто), звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], мотивуючи тим, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та постійно проживають відповідачі. Згідно з вимогами діючого законодавства, а саме відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак, всупереч цьому у відповідачів станом на 20.07.2010 року виникла заборгованість з: квартирної плати в розмірі 2636,90 грн., теплопостачання в розмірі 3360,30 грн., водовідведення та водопостачання в розмірі 1719,52 грн., а всього 7716,72 грн., яку вони у добровільному порядку не погашали. В судовому засіданні представник позивача просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по житлово-комунальним послугам в розмірі 7716,72 грн.. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не прибули, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [PERSON] зареєстровані та постійно проживають в [INFO]. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак, всупереч цьому у відповідачів по вищезазначеним платежам станом на 20.07.2010 року виникла заборгованість по: квартирній платі в розмірі 2636, 90 грн. (з 08.2008 року по 06.2010 року включно), теплопостачанню в розмірі 3360,30 грн. (з 08.2008 року по 06.2010 року включно), водовідведення та водопостачання в розмірі 1719,52 грн. (з 06.2008 року по 06.2010 року включно), а всього - 7716, 72 грн., яку вони у добровільному порядку не погашають. При цьому, будь-яких претензій з боку відповідачів з приводу якості послуг чи відмови від тієї чи іншої послуги на адресу позивача не надходило. На підставі рішення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 18.06.2002 року №106/В підприємство ТОВ ЖЕБП Наше місто Наше місто є виконавцем житлово-комунальних послуг у м. Теплодар, а невиконання відповідачами їхніх обовязків по сплаті отриманих послуг суттєво порушує права позивача, оскільки не дозволяє своєчасно виплачувати працівникам ТОВ ЖЕБП Наше місто заробітну плату, проводити розрахунки за енергоносії, поліпшувати якість послуг, які надаються. При таких обставинах суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача повністю, та стягнути з відповідачів виниклу заборгованість в розмірі 7716,72 грн. солідарно, стягнувши також з відповідачів на користь позивача 30,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір в сумі 77,17 грн. на користь держави солідарно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

1.07.2010р. "Компанія "Вода Донбасу" в особі Волноваського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернувся в суд з даним позовом. Вказував, що відповідачу згідно графіку подачі води надані послуги з водопостачання й водовідведення, оплату яких він не зробила і за період з 1.06.2004р. по 1.06.2010р. утворилася заборгованість у сумі 1418,73 грн., яку відповідач добровільно не погашає, тому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги. Представник позивача у зал судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.10, 40 Правил надання населенню послуг з водопостачання й водоотведению плата за надані послуги вноситься споживачами щомісяця, заборгованість може бути стягнена у встановленому законодавством порядку. Судом установлено, що відповідач проживає в [INFO]. Лічильник обліку води в них відсутній, тому нарахування виробляється по нормах водопостачання, у зв'язку із чим оплата за спожиту воду повинна вироблятися відповідачем відповідно до затверджених тарифів. Відповідач одержав від позивача послуги з водопостачання й водоотведению відповідно до графіка подачі води, оплату за які по тарифах не зробив, у зв'язку із чим заборгованість за період з з 1.06.2004р. по 1.06.2010р. у сумі 1418,73 грн. Таким чином, відповідач не виконав зобов'язання та зобов'язаний відшкодувати заподіяні збитки в сумі 1418,73 грн., які необхідно стягнути з нього на користь позивача. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 51 грн. судового збору та 30 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача. На підставі ст. ст.526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

13.07.2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбних відносин з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, син мешкає з нею, окремо від відповідача. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до виповнення сином трирічного віку. Відповідач допомоги на її утримання не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, де підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не заявився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло. Згідно ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши думку сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як видно із свідоцтва про шлюб, сторони одружилися 21.08.2007 року, як вбачається - із свідоцтва про народження, сторони мають сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки виконавчого комітету мікрорайону № 6 проживає з позивачкою. Згідно з п.8 ст.8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини(аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ст.ст. 80, 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Таким чином, суд вважає доведеним, що позивачка має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач працює і має змогу утримувати дружину. Тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача на її утримання є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved