overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення позики в сумі 30 000 грн. і процентів за користування нею в сумі 3 000 грн. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 16 жовтня 2009 року позичила відповідачу вказані грошові кошти, які той зобовязався повернути до 15 квітня 2010 року та сплатити 20 % за користування позикою, проте до цього часу не повернув гроші. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнав. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 жовтня 2009 року [PERSON] позичила [PERSON] 30 000 грн. При цьому, між сторонами укладено письмовий договір позики, за яким відповідач зобовязався повернути ці кошти до 15 квітня 2010 року і тоді ж сплатити [PERSON] проценти за користування позикою в розмірі 20 % річних від позиченої суми щомісячно, які накопичились і мали бути сплачені одноразово в сумі З 000 грн. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором позики з повернення суму позики та відсотків не виконав. Ці обставини визнаються сторонами та підтверджуються: договором позики від 16 жовтня 2010 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON]; актом прийому - передачі грошових коштів від 16 жовтня 2010 року. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ст.1048 ч.1 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За умовами договору позичальник зобовязувався сплатити проценти в розмірі 20 % річних від суми позики 30000 грн., яка надавалася строком на 6 місяців та дорівнює 3 000 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав зобовязання з повернення позики та сплати процентів за користування нею, а тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути позичені кошти в сумі 30 000 грн. і відповідні проценти в сумі 3000 грн., а всього - 33000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 7 серпня 2004 року перебуває у шлюбі із відповідачем. У шлюбі народився син, [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило спільне проживання, вважає, що подальше збереження сімї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 2004 року. Мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини.. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується показаннями сторін. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2008 року. Дітей від шлюбу немає. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] мотивуючи тим, що сімейне життя у них не склалося внаслідок того, що вони є людьми з різними поглядами на життя, не розуміють один одного, внаслідок чого в сімї панує психологічна напруга. Причинами розлучення позивачка вказує на те, що вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що сімя розпалась остаточно і поновити її неможливо, а тому просить між шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заперечує будь-яке примирення. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і тривалий час не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, спори відносно дітей та майна відсутні. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Глобинського районного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України від 28.02.1991 року № 796- ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі закон № 796-ХІІ). Мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов»язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , віднесений до категорії 1 і отримує державну та додаткову пенсії, виплата яких передбачена ст. ст. 50 та 54 закону № 796-ХІІ . Відповідно до названого Закону пенсія інвалідам ІІ групи повинна бути не нижчою 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії інвалідам II групи становити 75% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком має відповідати прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлюється Законами України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. В порушення цих вимог відповідач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Глобинського районного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України від 28.02.1991 року № 796- ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі закон № 796-ХІІ). Мотивував тим, що він є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов»язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , віднесений до категорії 1 і отримує державну та додаткову пенсії, виплата яких передбачена ст. ст. 50 та 54 закону № 796-ХІІ . Відповідно до названого Закону пенсія інвалідам ІІІ групи повинна бути не нижчою 6 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії інвалідам IIІ групи становити 50% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком має відповідати прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлюється Законами України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. В порушення цих вимог відповідач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Глобинського районного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України від 28.02.1991 року № 796- ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі закон № 796-ХІІ). Мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов»язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 і отримує державну та додаткову пенсії, виплата яких передбачена ст. ст. 50 та 54 закону № 796-ХІІ . Відповідно до названого Закону пенсія інвалідам ІІ групи повинна бути не нижчою 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії інвалідам II групи становити 75% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком має відповідати прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлюється Законами України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. В порушення цих вимог відповідач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 24.02.2006 року в Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 66. Від шлюбу дітей не має. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно - сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сімї не можливо і не є доцільним. Майновий спір відсутній. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила шлюб із [PERSON] розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 75 ЦПК України суд вважає що відповідача належного повідомлено про місце, день і час судового розгляду оголошенням в офіційному засобі масової інформації. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 024939 від 24.02.2006 року [PERSON] та [PERSON] 24.02.2006 року зареєстрували шлюб в Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 66 (а.с. 4). Згідно до ст.. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб у сторін перший, спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно - сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Спільного господарства не ведуть. Майновий спір відсутній. Подальше збереження сімї не можливо. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їхньої дитини, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним цивільним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області про нарахування допомоги дитини війни, посилаючись на те, що він належить до соціальної категорії "Дитина війни", надавши відповідне посвідчення №125111 і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що набрав законної сили з 01. 01. 2006 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», на підставі яких йому повинна була бути нарахована соціальна допомога. Разом з тим, відповідач в порушення вимог положенням ст.. 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод та ст. 124 Конституції України, не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії. Крім того свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач протягом 2006-2009 років проводить нарахування та виплату соціальної допомоги не відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" в значно менших розмірах,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 02.11.1996 року в Тошківській селищній раді, актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно - сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сімї не можливо і не є доцільним. Майновий спір відсутній. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила шлюб із [PERSON] розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 75 ЦПК України суд вважає що відповідача належного повідомлено про місце, день і час судового розгляду оголошенням в офіційному засобі масової інформації. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 303664 від 02.11.1996 року [PERSON] та [PERSON] 02.11.1996 року зареєстрували шлюб в Тошківській селищній раді, про що зроблено актовий запис № 22 (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕД № 079220 від 20.08.1997 року [PERSON] народилась 09.06.1997 року, батьками її вказано - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно до ст.. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб у сторін перший, спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Шлюбно - сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Спільного господарства не ведуть. Майновий спір відсутній. Дитина буде проживати з позивачкою. Подальше збереження сімї не можливо. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їхньої дитини, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона 12 грудня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подружнє життя та відсутність у відповідача бажання створити сімю. З грудня 2008 року сторони проживають окремо, припинили підтримувати шлюбні стосунки, з того ж часу не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально, тому позивач просить розірвати шлюб так як подальше спільне життя і збереження шлюбу та сімї неможливе і суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням позов задовольнити, а справу розглядати у її відсутність з викладених в позовній заяві підстав та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2008 року. /а. с. 8/ Судом встановлено, що сторони з грудня 2008 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету, втратили один до одного почуття любові. Відповідно до ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки її існування носить формальний характер протягом тривалого часу і позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що останній являється батьком малолітньої дитини [PERSON],[INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач утриманням, вихованням та навчанням дитини не займається, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, хоча він має таку можливість, оскільки є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання\~сина\~в розмірі по 300 гривень, щомісячно до повноліття дитини та по 100 гривень на її утримання, щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач визнав заявлені вимоги у визначеному позивачкою розмірі. Згідно із ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Суд виходячи виключно з інтересів малолітніх дітей, вважає, що відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають та знаходяться на утриманні позивачки. [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на дітей\~не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та інших утриманців в нього немає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 гривень щомісячно до їх повноліття, а тому просила позовні вимоги задовольнити. Позивачка позовні вимоги\~підтримала повністю. Відповідач позов визнав частково та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей тільки по 300 гривень щомісячно до їх повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] від 22 липня 1995 року та [PERSON] [INFO], відповідач являється батьком неповнолітніх дітей, які проживають та знаходяться на утриманні позивачки. Із досліджених в судовому засіданні довідки виконавчого комітету Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 450 від 20 серпня 2010 року, згідно яких неповнолітні діти [PERSON] від 22 липня 1995 року та [PERSON] [INFO] знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд виходячи виключно з інтересів неповнолітніх дітей, вважає, що відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому вважає, що розмір аліментів на утримання дитини має бути не менше 300 гривень. На підставі ст. ст.\~180,\~182,\~184,\~191\~Сімейного кодексу України\~та

Outcome: partial