Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач, КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Красноармійське регіональне виробниче управління КП «Компанія «Вода Донбасу» звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачем не оплачуються послуги з водопостачання та водовідведення, у звязку з чим утворилася заборгованість в сумі 1012,53 грн., яку просив стягнути, а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача справу просив розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що надав заяву, яка приєднана до справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце і час розгляду справи повідомлений належно. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. За наявності вищевказаних обставин суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення. Вивчивши позовну заяву та перевіривши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі є наймачем квартири № 52 в будинку № 33 на мікрорайоні Южний в місті Красноармійську, Донецької області, що підтверджується довідкою КП «Красноармійський центр єдиного замовника» в матеріалах справи. Згідно довідки за особовим рахунком відповідача, за ним, за період з 01.07.2007 року по 01.01.2008 року, існує заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1012,53 грн., які надавалися ДОКП «Донецькоблводоканал», правонаступником якого, згідно рішення Донецької обласної ради від 13.09.2007 року № 5/11-332, є позивач у справі. У відповідності зі статтею 68 ЖК України відповідач зобовязаний оплачувати комунальні послуги. Положеннями ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 р. передбачено, що плата за комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Суд приходить до висновку, що між комунальним підприємством та відповідачем у справі фактично було укладено договір про надання послуг, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, а поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а тому, згідно ч.2 ст.205 ЦК України, даний договір вважається укладеним з моменту надання позивачем (виконавцем) та прийняття відповідачами (замовниками) послуги з постачання теплової енергії. У відповідності з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання є порушенням останнього (неналежне виконання). Таким чином, оскільки судом було встановлено, що за відповідачем існує заборгованість за вищевказані послуги, суд приходить до висновку, що зобовязання відповідачем щодо оплати таких послуг виконувалися неналежно, у звязку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме, 51 грн. судового збору у дохід держави, оскільки позивача рішенням Красноармійської міської ради від 19 лютого 2010 року №5/47-5 звільнено від оплати державного мита, та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача, оскільки такі витрати були оплачені позивачем при зверненні до суду з цим позовом (а.с.1,2). На цих підставах та,

Outcome: approved