Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

07 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якому просив суд Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області здійснити нарахування та виплату йому надбавки передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день постановлення рішення суду. Позивач просив справу розглянути у його відсутність. Питання про відшкодування судових витрат не ставить. Представник відповідача - [PERSON],позовні вимоги не визнала, надала заперечення на позов, пояснила, що Законом України „Про Державний бюджет України на 2007рік" п.12 ст.71 було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закон №2195).Застосувати норми ст.6 Закону №2195 до внесення змін до Державного бюджету України на 2007 рік неможливо. У Державному бюджеті України на 2008 рік не передбачено видатків на виконання рішень судів про стягнення такої допомоги понад розміри, встановлені Законом України про Державний бюджет на відповідний рік. З 01.01.2008 року механізм реалізації положень ст.6 Закону №2195 врегульовано шляхом внесення змін до цієї статті Законом України „Про Державний бюджет України на 2008рік", згідно з яким дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність). Також, п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (набрала чинності з 22.05.08р.) встановлено, що дітям війни до пенсії проводиться підвищення у таких розмірах: з 22 травня - 48,10 грн.; з 1 липня - 48,20 грн.; з 1 жовтня - 49,80 грн.. Представник відповідача просила в позові відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд визнає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], відповідно до статті 1 Закону України №2195-1У від 18 листопада 2004 року „Про соціальний захист дітей війни " відноситься до категорії «дитина війни» . Статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом від 19.12.2006 року №489-У „Про державний Бюджет України на 2007 рік" дія статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" була призупинена. Однак Конституційний суд України своїм рішенням №6-рп/2007 року від 9 липня 2007 року визнав положення Закону України „Про державний Бюджет України на 2007 рік" ( п.12 ст.71), яким призупинено дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", такими, що не відповідають Конституції України. Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконтитуційність. Законом України „Про державний Бюджет України на 2008 рік" статтю 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" викладено в новій редакції, а саме: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи і державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного суду України №10-рп від 22 травня 2008 року вказані зміни у статтю 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" визнані такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними). Таким чином з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року діти війни мали законне право на підвищення пенсій у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Згідно п.5 постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" ( діє з 22.05.2008 року) дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту" та „Про жертви нацистських переслідвань") до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня- 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 гривні та з 1 жовтня - 49,8 гривні. Разом з тим частиною 2 ст.З Закону України „Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Виходячи з наведеного, положення постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року не можуть бути застосовані при вирішенні цього спору. У той час , управління пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області зобов"язане здійснити нарахування позивачу надбавки, передбаченої статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком , за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по день постановлення рішення суду. Згідно із ст.257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.261 ч.І ЦК України - перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку для звернення до суду є поважними, а тому підстави для відмови у позові з цієї причини відсутні.

Outcome: approved