Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Світловодському районі Кіровоградської області та просить визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Світловодському районі Кіровоградської області протиправною та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Світловодському районі Кіровоградської області здійснити щомісячне нарахування і виплату підвищення до пенсії, передбаченої ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 09 вересня 2009 року. Позивач в судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала суду заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв'язку з відсутністю законодавчо визначеного механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Справу просить розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, та дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 01 січня 2006 року. У відповідності з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком. Пунктом 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року на 2006 рік зупинено. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19 листопада 2006 року, п. 17 ст. 77 вказаного Закону виключено, а ст. 110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось. Таким чином, у 2006 році відповідач не мав правових підстав для нарахування позивачеві підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги в цій частині. Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік зупинено. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними. Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії в часі не має. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що в період з 09 липня по 31 грудня 2007 року відповідач мав правові підстави для нарахування позивачеві підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як те передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і не виконання вимог Закону свідчить про протиправність дій Управління Пенсійного фонду України у Світловодському районі Кіровоградської області, а відтак порушені права позивача за вказаний період підлягають захисту. Підпунктом 2 п. 41 розд. II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції, - дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. З підстав ч. 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, учасникам війни пенсії підвищуються на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції. Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і з 22 травня 2008 року позивач мав право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач проігнорував право позивача на підвищення пенсії за вказаною нормою Закону в період з 22 травня по 31 грудня 2008 року, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Зміст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2009 - 2010 році не змінювався та розмір підвищення не коригувався, дія закону зупинена не була. Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 01 січня 2009 по 31 березня 2010 року. Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань і відсутності коштів. Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України. Зважаючи на те, що здійснення перерахунку пенсії відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, а суд не вправі виконувати функції даного суб'єкта владних повноважень, суд визнає необхідним зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Світловодському районі Кіровоградської області здійснити щомісячне підвищення та виплату підвищення до пенсії, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по час винесення рішення суду, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням норм ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», прийнявши до уваги розмір фактично виплаченої пенсії та право позивача на щомісячну виплату підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Вимоги позивача про зобов'язання здійснювати виплату підвищення до пенсії «дітям війни» відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» надалі не підлягають задоволенню, оскільки захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому. На підставі викладеного,

Outcome: partial