Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 листопада 2006 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. Спадкоємцями по закону є вона, дружина померлого, [PERSON] мати потерпілого, яка на спадщину не претендує та [PERSON] донька померлого. Отримати в установленому законом порядку свідоцтво про спадщину вона не може, оскільки спадкове майно є спільним майном подружжя, а тому спадщина складається з частини будинковолодіння та земельної ділянки, на підставі чого просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частини будинковолодіння та земельної ділянки. Також [PERSON] просила скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданий [PERSON], оскільки він був виданий лише після смерті останньої, всупереч встановленого законом порядку та скасувати свідоцтво про право спадщини за заповітом, видане [PERSON], оскілки спадкодавець [PERSON] не була власником спадкового будинковолодіння. Представник відповідачки [PERSON] позов не визнав та подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що будівництво спірного будинковолодіння здійснила її прабабуся [PERSON], якій виконкомом Кіцмацської міської ради було надано дозвіл на здійснення будівництва. Проте до введення в експлуатацію новозбудованого житлового будинку [PERSON] померла і тому рішенням виконкому Кіцманської міськради введення в експлуатацію та вселення в житловий будинок було дозволено онукові померлої, [PERSON], батькові [PERSON] 25 листопада 2006 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, частиною якого є, вказане вище, будинковолодіння. Спадкоємцями по закону є вона, донька померлого, [PERSON], дружина померлого та [PERSON], мати померлого, яка на спадщину не претендує. А тому просила суд визнати за нею право власності на частину спадкового будинковолодіння. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], її представника, представника [PERSON], покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2006 року помер [PERSON] Після його смерті, відкрилась спадщина, що складається з будинковолодіння, що розташоване по вул.. Бажана № 31 в м. Кіцмань Чернівецької області та земельної ділянки, яка розташована на території м. Кіцмань цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства розміром 0,3405 га вартістю 26202 грн., згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III - ЧВ № 007237. Спадкоємцями по закону є: дружина [PERSON] донька [PERSON] та мати [PERSON] Відповідно до рішення виконкому Кіцманської міської ради від 07 квітня 1988 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку по вул. Бажана, 31 в м. Кіцмань. [PERSON] померла 11 грудня 1995 року, а 12 травня 1996 року Кіцманської міською радою видано свідоцтво про право власності на вищевказані будівлі на її імя. Крім того, відповідно до рішення виконкому Кіцманської міської ради від 10 квітня 1996 року [PERSON] надано дозвіл на введення в експлуатацію житлового будинку по вул. Бажана, 31 в м. Кіцмань, проте право власності на вказаний житловий будинок встановлено за померлою [PERSON] В судовому засіданні також встановлено, що житловий будинок, що належав [PERSON] був непридатним для проживання та був знесений покійним [PERSON] та позивачем [PERSON] А тому є всі підстави, щоб скасувати дане свідоцтво. Суд вважає, що з вищенаведених підстав, підлягає скасуванню і свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане в Кіцманській нотаріальній конторі 18 червня 1996 року [PERSON] після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] не була власником спірних будівель. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із спадкодавцем [PERSON] з 05 квітня 1986 року. В період з 1990 року по 1993 рік подружжя за спільні кошти та спільними зусиллями побудували житловий будинок з господарськими спорудами, що розташоване в м. Кіцмань, по вул. Бажана, 31. Відповідно до ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей a індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності. Крім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову у справах про спадкування» від 30 травня 2008року, передбачено, що розглядаючи спори, повязані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що житловий будинок, що входить до маси спадкового майна та знаходиться в м. Кіцмань, по вул. Бажана, 31 був спільно збудований подружжям [PERSON] та [PERSON] А тому суд вважає, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул.. Бажана № 31 в м. Кіцмань Чернівецької області, який згідно витягу з Реєстру права власності на спадкове майно від 01 червня 2009 року на праві власності належало [PERSON], слід визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Тому позивач [PERSON] має правво на 1/2 спірних будівель, а спадщина відкривається лише на 1/2 будівель. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не претендує на спадкове майно, [PERSON] та [PERSON] мають право на 1/4 частини будівель у спадковому майні. Так як, при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно Державного акту про право власності від 16 травня 2002 року, на підставі рішення виконкому Кіцманської міської ради від 14 листопада 2001 року [PERSON] надано земельну ділянку, площею 0,3405 га в м. Кіцмань. Стаття 120 ЗК України передбачає, що при переході прав власності на будівлю та споруди право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам у вартості будівель, а тому [PERSON] має право на 3/4 частини земельної ділянки, що підлягає спадкуванню. Суд, вважає, що відповідачем [PERSON] та її представником не представлено будь яких фактичних даних, на підставі яких, суд міг би встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1, 3 ст. 58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування н може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі та

Outcome: approved