Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати діяльність відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова незаконною, зобов'язати провести перерахунок та виплату , як постраждалому в наслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2 групи інвалідності , основної пенсії згідно вимог ст. 50 , 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком , встановленої ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахування встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність - за період з 01.11.2007 року з урахуванням проведених виплат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом II групи. Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч. 4 ст. 54 вказаного Закону повинен бути не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої відповідно до ст. 50 вказаного Закону, повинен складати - 75 % мінімальної пенсії за віком. Частиною 3 статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, з 01 листопада 2006 р. у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи Пенсійного фонду України зобов'язані здійснювати перерахунок пенсій саме з дня встановлення цього розміру прожиткового мінімуму незалежно від звернення пенсіонера з відповідною заявою про перерахунок пенсії. З 01.11.2006 року відповідач повинен був без додаткового звернення нарахувати йому пенсію у зв'язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ст..ст.50. 54 ч.4 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Частиною другою ст.87 ЗУ від 5 листопада 1991 р. "Про пенсійне забезпечення" визначено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Пунктом другим ст..46 Закону України від 09 липня 2003 р. "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з,явився, надавши суду заперечення по справі в яких зазначено, що вимоги позивача щодо проведення перерахунку пенсії не відповідають діючому законодавству, оскільки фінансування виплат згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводиться із Державного Бюджету України, який затверджує Верховна рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду, який затверджує Кабінет Міністрів України. Кошти від держави у 2006-2008р.р. для проведення зазначених в позові виплат до органів Пенсійного фонду України не надходили. Призначення основної та додаткової пенсії позивачу проводилось згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові матеріали, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров*я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в [PERSON] Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання отриманого при виконанні обов'язків військової служби при ліквідації аварії на ЧАЄС відповідно до статті 54 Закону України "Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Положеннями ст.. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його віднесено до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч.1 ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. У відповідності з частиною першою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою про перерахування пенсії, пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Відповідно до наведеної ст. 54 в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. У статті 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-ІУ - відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"). Відповідний перерахунок пенсії позивача, її максимальний розмір визначається ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка теж є відсилочною нормою з посиланням на ст. ст. 28, 42, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" . Відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років - страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ст. 50 Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячно, на додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи променеву хворобу- 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до вимог частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються міри інших видів соціальних виплат та допомоги. Так, Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлює у ст. 62, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (І058-І5) з І квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок пенсій, визначених в статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Також суд враховує вимоги ст. 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (якою доповнено Законом України від 05.10.2006 року № 231-У), про те, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Тому, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового прожиткового мінімуму. Дія статей 49,50,54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відновлена, згідно рішення Конституційного Суду України, № 10-рп від 22 травня 2008 року. Крім того, з 1 вересня 2008 року скасовано дію Постанови № 1 Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року, якою встановлювались обмеження при нарахуванні мінімальних пенсій. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 37 грн. витрат з інформаційно-технічного розгляду справи. На підставі викладеного, ст.ст. 49, 50, 53, 54, 67, 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 87 ч. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", ст. 65 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", ст. 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008,

Outcome: partial