overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2008 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Лілію, [INFO]. [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на сімейні обов»язки. З лютого 2010 року вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство. Оскільки сімя розпалась остаточно і збереження даного шлюбу буде суперечити її інтересам, позивачка просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, зазначила, що примирення між ними неможливе. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, проти чого в судовому засіданні не заперечувала позивачка. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 липня 2008 року Печерським відділом РАЦС м. Києва, актовий запис № 507. Від шлюбу мають двох неповнолітню доньку Лілію, [INFO]. Наміру поновлювати шлюбні відносини з відповідачем позивачка не має, що підтверджується її поясненнями в судовому засіданні. Крім того, позивачка зазначає, що збереження даного шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 12.07.2008 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач останнім часом не надає матеріальну допомогу, їй одній важко утримувати дитину, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити, стягнути на її користь аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання дитини до її повноліття. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Справа розглядалася за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, батько дитини працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої складає 2300 грн., в добровільному порядку відмовляється надати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що сімя існує формально, так вони не знаходять взаєпорозуміння по жодному з питань, які виникають у спільному житті, вони перестали підтримувати шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, наміру зберігати даний шлюб, вона не має, а тому змушена звертатись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач просила суд її шлюб з [PERSON] розірвати, так як вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, вона не має наміру зберігати дану сімю і бажає розлучитись. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, у якій зазначив про свою згоду на розірвання шлюбу. (а.с.25). Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2001 р. (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач з розірванням шлюбу згоден. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина Владислава, [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій зазначив про свою згоду на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. (а.с.22) Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.05. 2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина Владислава, [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання сина в добровільному порядку. Відповідно до ст.ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

25.08.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 13.10.2009р. померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Як вказала позивачка, у передбачений законом термін заяву про прийняття спадщини вона не подала, оскільки помилково вважала, що автоматично прийняла спадщину. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив надати додатковий строк терміном 1 місяць для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. У судове засідання позивачка не з'явилася. У матеріалах справи міститься заява представника позивачки - [PERSON]- з проханням розглянути справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Від представника відповідачки - [PERSON] - надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі. Позов визнають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 10.09.1993р. [PERSON] було складено заповіт посвідчений державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого позивачка [PERSON] є спадкоємицею квартири [ADDRESS]. 13.10.2009р. [PERSON] померла, після чого відкрилась спадщина у вигляді вищезгаданої квартири. Впродовж строку наданого законом для прийняття спадщини позивачка не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки, будучи юридично необізнаною, помилково вважала, що автоматично прийняла спадщину, у зв'язку з чим їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про спадщину. Відповідно до листа Другої Миколаївської державної нотаріальної контори № 2778/01-14 від 20.10.2010р. спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 13.10.2009р., не заводилась. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд має право визначити йому додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини. Викладені обставини свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народився сина - [PERSON]. [INFO]. Посилаючись на те. що у теперішній час вона самостійно виховує та утримує дитину, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій сумі 1500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій позов визнав частково та пояснив, що в теперішній час ніде не працює. Вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO] (актовий запис №326), в свідоцтві про його народження батьком вказаний - [PERSON]. У теперішній час син проживає з матірю та знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні, що підтверджується довідкою ЖКП ММР «Південь» № 2008 від 08.06.2010 року. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки дитини зобовязані утримувати її до досягнення повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи ге, що відповідач на теперішній час ніде не працює, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню у розмірі 200 грн. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати: 120,00 грн. на інформаційне-технічне забезпечення у звязку з розглядом цивільної справи та судовий збір в сумі 51.00 грн. На підставі ст.ст.180-183, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач в судовому засіданні підтримала позов і пояснила, що з 08.04.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого у них народилось троє дітей. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, матеріальної допомоги на харчування, придбання одягу та інших необхідних речей для них не надає, хоча має таку можливість, так як працює неофіційно. Зароблені гроші програє в азартні ігри. Просить стягнути на її користь на утримання кожної неповнолітньої дитини по 400 гривень, щомісячно. Відповідач на розгляд справи до суду не зявився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи в суді був повідомлений Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З досліджених судом свідоцтв про народження неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] встановлено, що їх батьком є [PERSON], а матірю - [PERSON]. Згідно зч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що шлюб між сторонами не розірвано, подружжя проживає спільно в одному помешканні з неповнолітніми дітьми, які переважно перебувають на утриманні матері, відповідач офіційно не працює, а тому визначити розмір його заробітку неможливо. Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги неповнолітнім дітям, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт сторонами не оспорюється й відповідач не надав суду будь-якого доказу в заперечення вказаної обставини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Отже указаний обовязок лежить на обох батьках і обоє батьків в рівній мірі зобов'язані матеріально забезпечувати дитину. Відповідно до ст. 2 Закону України " Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", на дитину віком до 6 років з 01.10.2010 року встановлено прожитковий мінімум у розмірі 787 гривень. Враховуючи викладене, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, що дорівнює 400 гривням на місяць, з урахуванням необхідності забезпечення розвитку у мінімальних межах інтересів та здібностей дітей, з урахуванням матеріального становища платника аліментів, його працездатності та того, що на його утриманні будь-яких інших осіб немає, не буде суперечити указаним нормам, а тому позов підлягає до задоволення частково на указану суму. На підставі ст. 180, ст.182, ст. 184,192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 25 листопада 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка Олена-25.06.1998 року народження та син Валерій-26.09.2001 року народження. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 500 гривень на місяць щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному об"ємі. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, в сумі по 250 гривень на кожну дитину. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах. В них народилося двоє дітей: дочка Олена-25.06.1998 року народження та син [PERSON] - [INFO] які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням матеріального становища обох сторін. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших утримань з його заробітньої плати не проводиться тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягаючими задоволенню відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

В липні 2010 року ПАТ «Банк „Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між ними та відповідачем [PERSON] 17.04.2008 року був укладений кредитний договір №11-32^-2008 на суму 5000,00 грн. до 16.04.2011 року. Крім того, в забезпечення повернення кредиту був укладений договір поруки з відповідачем [PERSON], згідно якого він зобовязався солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] Однак станом на 13.04.2009 рік відповідачі належним чином не виконують зобовязання, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка складає: 3081,25 грн. - борг за кредитом; 962,50 грн. - прострочена комісія; 87,50 грн. - нарахована комісія; 3901,37 грн. - пеня, а всього 8032,62 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив" стягнути":? відповідачів суму заборгованості в розмірі 8032,62 грн., та судовий збір в сумі 81,00 грн. й витрати, сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали, при цьому пояснивши, що гроші брали га операцію батька. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 17.04.2008 року був укладений кредитний договір №11-32^-2008 на суму 5000,00 грн. до 16.04.2011 року; з [PERSON] - договір поруки, згідно якого він зобовязався солідарно відповідати перед позивачем за не виконання зобовязань [PERSON] З умовами договорів відповідачі були ознайомлені, договори були ними підписані. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі свої зобовязання не виконують, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість за договором, яка на 13.04.2010 року складає 3081,25 грн. - борг за кредитом; 962,50 грн. - прострочена комісія; 87,50 грн. - нарахована комісія; 3901,37 грн. - пеня, а всього 8032,62 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, зазначений у договорі, однобічна відмова від виконання договору не допускається. В порядку ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] знаходиться у важкому матеріальному становищі, працює електриком, має на утриманні малолітню доньку, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 800,00 гривень. Згідно ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню: судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати, сплачені позивачем на інформаційно- технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання посилаючись на те, що відповідачі є споживачами !СП «Харківські теплові мережі», отримують та користуються послугами теплопостачання. Однак, в порушення вимог ст.ст. 68, 162 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за № 572, Закону України «Про житлове-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, за. надані послуги не сплачують, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.05.2003 по 01.05.20І0 в сумі 10899,60 гри. У судовому засіданні представник позивача підтримав позови вимоги в повному обсязі та просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 10899,60 грн. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебувають на реєстраційному обліку та мешкають за адресою: м. Харків, пр.. 50-річча СРСР.16, кВ. 251 (довідка КП «Жилкомсервіс»). Згідно розрахунку суми заборгованості за послуги опалення і а гарячої води Пігуль 3.0. за період з 01.05.2003 по 01.05.2010 має заборгованість за послуги спалення ті. гарячої води перед КП «Харківські теплові мережі» в сумі 10899.60 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи, що відповідачі є споживачами КП «Харківські теплові мережі» та зобовязаний сплачувати за надані послуги з теплопостачання, суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» обґрунтовані і підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до буду з позовом про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання посилаючись на те, що відповідачі є споживачами КП «Харківські теплові мережі», отримують та користуються послугами теплопостачання. Однак, в порушення вимог ст.ст. 68, 162 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за № 572, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, за надані послуги не сплачують, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.03.2002 по 01.05.2010 в сумі 13569,91 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 13569,91 грн. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебувають на реєстраційному обліку та мешкають за адресою: м. Харків, аул. Морозова,32, кВ. 62 (довідка КП «Жилкомсервіс»). Згідно розрахунку суми заборгованості за послуги опалення т гарячої води [PERSON] за період з 01.03.2002 по 01.05.2010 має заборгованість за послуги опалення та гарячої води перед КП «Харківські теплові мережі» в сумі 13569,91 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи, що відповідачі є споживачами КП «Харківські теплові мережі» та зобовязаний сплачувати за надані послуги з теплопостачання, суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» обгрунтовані і підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved