Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Позивач звернулися до відповідача з вищеназваними позовом, посилаючись на те, що вони приживають на радіоактивно забрудненій території внаслідок аварії на ЧАЕС в смт. Іванків, яке відноситься до території добровільного гарантованого відселення. [PERSON] має правовий статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліда 2 групи, а [PERSON] - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Обоє перебувають на обліку у відповідача та отримують додаткову пенсію [PERSON] згідно ст. 49, 50, а [PERSON] згідно ст. ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон). Відповідно до ст.. 50 Закону додаткова пенсія інвалідам 2 групи за шкоду, заподіяну здоровю повинна становить ти 75% мінімальної пенсії за віком, а згідно ст. 51 Закону особам, віднесеним до категорії 2, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком На цей час відповідач нараховує та виплачує додаткову пенсію у значно меншому розмірі. Позивачі зверталися до відповідача з заявами про перерахунок додаткової пенсії, однак отримали відмову у задоволенні заяви. Вважають, що відповідачем порушуються їх права. Просили суд визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок ( з подальшим перерахунком та виплатою із збільшення мінімального розміру пенсії) та стягнути перераховані кошти з 10.09.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року, також просили зобовязати відповідача зробити перерахунок доплати за проживання на радіоактивно забрудненій території відповідно до ст. Закону за той же період. Позивачі у судове засідання не зявилися, у позовах просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у письмових запереченнях просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позов не визнає, оскільки пенсійний фонд діяв у межах бюджетного законодавства та чинних постанов КМ України. Також наполягає на застосуванні трирічного строку позовної давності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має правовий статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, позивач [PERSON] - потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 2 групи, що підтверджується копіями посвідчень, довідкою МСЕК та не заперечується відповідачем у письмових поясненнях. Позивачі перебувають на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області та їм призначена основна та додаткова пенсія відповідно до ст. 49, 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивачі отримують щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка станом на даний час становить: у [PERSON] - 141, 80 грн., У [PERSON] - 106,35 грн., що підтверджується довідками, виданими відповідачем, та не оспорюється сторонами. Позивачі, проживаючи у смт. Іванків, яке відноситься до радіоактивно забрудненої зони внаслідок Чорнобильської катастрофи - зони добровільного гарантованого відселення, і відповідно до ст.. 39 Закону отримують доплату у розмірі 10 грн. 50 коп. ( розмір, визначений постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року) Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.. 50 Закону ( у редакції станом на 31.12.2006 року та 31.12.2007 року) особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 2 групи, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю не може бути меншою ніж 75%) мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.2 ст. 51 Закону (у редакції станом на 31.12.2006 року та 31.12.2007 року) особам, віднесеним до категорії 2, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком. Ст. 39 Закону передбачено щомісячну доплату непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території добровільного гарантованого відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат, проте відповідач, як зазначалося вище виплачує лише по 10 грн. 50 коп. щомісяця. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2008 року, ст.. 39, 50, 51 Закону було викладено у новій редакції. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 ці зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Згідно ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України. Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Відповідно до принципу дії нормативно-правового акту у часі, у зв'язку з прийняттям нової редакції статті 39, 51 Закону (підпункт 13 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), редакція зазначених статей що існувала до 1 січня 2008 року втратила свою чинність. На підставі Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року втратила чинність нова редакція статті 39, 50, 51 Закону, внаслідок чого відновлена редакція статті, яка була чинною до 01.01.2008 року. Таким чином, при нарахуванні та виплаті позивачам додаткової пенсії та доплати відповідач неправомірно керується нормою, яка втратила чинність як неконституційна. Отже, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог. При цьому, перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, [PERSON] у розмірі 75%, [PERSON] - 30%, мінімальної пенсії за віком слід здійснювати починаючи з 10.09.2007 року (враховуючи трирічний строк позовної давності на якому наполягає відповідач) по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки лише цією нормою визначено мінімальну пенсію за віком, що є базою для обрахунку. Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача у майбутньому сплачувати додаткову пенсію відповідно до наведених норм Закону, суд вважає, безпідставними, оскільки такий спосіб захисту порушеного права, як зобов'язання вчинити певні юридичні дії у майбутньому н&?є;. передбачений чинним законодавством України, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає Позивачі не наполягають на стягненні судових витрат. На підставі викладеного, ст.39, 50, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

Outcome: approved