Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.03.2008 року звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири 11, що на вул.Джерельній, 1 у мЛьвові, укладений 25.12.1997 року між його матірю [PERSON] від свого імені та від імені двох неповнолітніх дітей та [PERSON], а також витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] У ході розгляду справи неодноразово доповнював та уточнював позовні вимоги, останній раз 17.08,2008 року уточнив позовні вимоги та просить визнати недійсним дого¬вір від 25.12.1997 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] як фіктивний, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири 11, що на вул.Джерельній, 1 у м.Львові, укладений 06.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] як вчинений внаслідок обману, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири 11, що на вул.Джерельній, 1 у м.Львові, укладений 27.02.2008 року між [PERSON] та [PERSON]Р і посвідчений при¬ватним нотаріусом Львівського міського нотаріального окруту [PERSON] - з тих підстав, що такий вчинений внаслідок помилки. У судовому засіданні позивач в обгрунтування своїх вимог пояснив, що його мати [PERSON], він та його неповнолітній брат [PERSON] проживали у [INFO]. З ними з 1995 року проживав співмешканець матері [PERSON] В силу важкого матеріального становища сім'ї, його мати вирішила пої¬хати на заробітки за кордон, для чого домовилась із [PERSON], шо останній дасть їй кошти на оформлення документів на виїзд за кордон разом із неповнолітнім сином [PERSON] Оскільки [PERSON] разом із ним, неповнолітнім на той час, залишався прожи¬вати у спірній квартирі, мати погодилась переоформити шляхом купівлі-продажу кварти¬ру на [PERSON] за його пропозицією. [PERSON] надав матері кошти для оплати по¬їздки у розмірі приблизно 1\\3 частини вартості квартири і вони домовились, що [PERSON] і надалі проживатиме у спірній квартирі з [PERSON] до повернення [PERSON], а також вся сім"я залишатиметься уній зареєстрованою. При цьому [PERSON] 0.0 не буде реєструвати договір у МБТІ, а коли мати повернеться з молодшим братом з-за кордону, то квартиру знову переоформлять на [PERSON] Мати із братом дійсно виїхали за кордон у 1996 році, а він залишився проживати у спірній квартирі, і про ці всі обставини дізнався лише зі слів югтері у 2007 році, оскільки до цього часу в силу свого віку не знав про домовленості матері та [PERSON], не знав, що його без його відому та згоди позбавили права власності на квартиру, продовжував у ній жити та нею користуватись, оииачував житлово- комунальні послуги. На початку 1998 року [PERSON] із квартира виселився і більше у ній не появлявся. Зі слів знайомих йому стало відомо, шо [PERSON] помер, однак документів на підтвердження цього не мав. Влітку та восени 2007 року позивач періодично був відсутній вдома, оскільки працював на приватній будові, у жовтні 2007 року, коли повернувся, виявив, що його квартира відкрита, двері і замки змінені. У ЖЕКу з"ясував, що з квартири він виписаний і квартира продана кілька разів, при чому від імені [PERSON], який, як він встановив, помер ще у квітні 1998 року. Вважає, що через укладення незаконних угод він незаконно позбавлений вяасності та житла, а тому просить визнати договори купівлі-продажу квартири недійсними. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи слід проводити без його участі за участі його представника. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру від 27.05.2010 року (а.с. т.2) позовні вимоги заперечила та пояснила, шо у вересні 2007 року [PERSON] підшукував квартиру для проживання і дізнався, що продається спірна квартира. Перевіривши всі документи, він придбав дану квартиру. Перед придбанням він не оглядав квартири, а бачив лише її план. У квартиру він не вселявся, планував там почати робити ремонт, але на початку 2008 року у нього виникли фінансові труднощі, тому вирішив спірну квартиру продати. 27.02.2008 року квартиру продав [PERSON] Договори, за якими купив у [PERSON] спірну квар¬тиру та продав її [PERSON], вважає такими, що відповідають чинному законодавству. Просить у позові відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 19.08.2008 року (а.с.222 т.1), позовні вимоги заперечили, вважають, що підстав визнавати спірні договори недійсними немає. В останнє судове засідання [PERSON] не прибула та не повідомила суд про причину неявки, не подала клопотання про оголошення перерви, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи слід проводити без її участі, за участі представника. Представник [PERSON] додатково пояснив, що [PERSON]Р придбала спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2008 року у [PERSON], який на цей час був належним власником спірної квартири. Договір був належним чином посвідчений нотаріально, заборони на відчудження даної квартири не було, оскільки у нотаріуса не було інформації про обтяження нерухомого майна будь- якими заборонами. У позові просить відмовити. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не прибула, направила суду заяву, у якій позовні вимоги сина підтримує, а тому відповідно до ст.169 ЦПК \\ України, суд вважає, що розгляд справи слід проводити без її участі на підставі наявних доказів. Третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] у судові засідання не прибула, на вимогу суду направила належно завірені копію договору купівлі-продажу квартири від 25.12.1997 року та ін. документи та просила справу розглядати у її відсутності, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи слід проводити без її участі на підставі наявних доказів. Треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] повторно у судові засідання не прибули, направили заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи слід проводити без їх участі на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - ВАТ банк «Надра» повторно у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи слід проводити без їх участі на підставі наявних доказів. Представник третьої особи обласного комунального підприємства «БТІ та ЕО» [PERSON], яка діє на підставі доручення від 11.05.2010 року (а.с. т.2) у судовому засіданні вирішення спору залишила на розгляд суду, в останнє засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, не повідомила суд про причину неявки, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи слід проводити без участі представника на підставі наявних доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської райадмініст- рації Львівської міської ради [PERSON] який діє на підставі довіреності від 05.01. 2010 року (а.с. т.2) у судовому засіданні вирішення спору залишив на розгляд суду та пояснив, що на час видання розпорядження від 19.08.1996 року, у такому не зазначали про забезпечення неповнолітніх дітей житлом у майбутньому. На сьогодні така норма існує, у разі відчуження квартири, співвласниками якої є діти, то у розпорядженні зазнача-ється обовязок батьків забезпечити у подальшому житлом дітей. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, представників третіх осіб, вивчившії представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва № 22760 від 01.07.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією, власниками спірної квартири 11 на вул.Джерельній, 1 у м.Льввві, яка складається із однієї кімнати, кухні, комунальних вигод, загальною площею 23.9 кв.м., були [PERSON] Анатоліїв¬на, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 25.12.1997 року [PERSON] звернулась у Шевченківську райадміністрацію м.Львова із заявою про надання згоди на продаж квартири. Розпорядженням голови Шевченківської райадміністрації м.Львова від 19.08.1996 року «Про дозвіл на продаж квартири від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]В.» наданий дозвіл [PERSON] на продаж квартири від імені її неповнолітніх дітей. При цьому у розпорядженні не ставилась вимога щодо зобов'язання матері забезпечити своїх неповнолітніх дітей житлом після відчудження спірної квартири власниками якої вони були. На час розгляду справи дане розпорядження позивачем не оскаржувалося. 25.12.1997 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений договір купівлі-продажу спірної квартири, за яким квартиру за ціною 5500 гривень придбав [PERSON] Згідно п.10 договору, продавці зобовязувалися звільнити квартиру з членами своєї сімї і виписатися не пізніше 25.01.1998 року, а покупець дав згоду на проживання у їх квартирі до цього терміну. Позивачем не надано, а судом не здобуто доказів того, що даний договір був фіктивним. З пояснень [PERSON] вбачається, що від мами йому стало відомо, про те, що [PERSON] дійсно передавав гроші за квартиру і такі були нею отримані. В подальшому ніхто з колишніх власників, у т.ч. і позивач не вимагав про повернення квартири. Згідно ст.ЗЗО ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до п.З ч.І ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати* про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має пра^Гвитг4юувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до законодавства не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.І ст.388 ЦК України. З огляду на наведене суд вважає, що первинний договір купівлі-продажу спірної квартири від 25.12.1997 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] відповідає вимогам закону, а тому не може бути визнаний недійсним, з підстав зазначених позивачем. Відповідно до ст.11 ч.І ЦПК України суд розглядає цивільні справи не Інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом зясовувалося можливість та бажання позивача щодо змін, уточнень позовних вимог, з врахуванням положень ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10.02.2010 року, однак позивач відмовився від цього та нас¬тоював на розгляді його вимоги від 17.08.2008 року. Згідно ч.І та 2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» дані до розділу Державного реєстру прав вносяться в разі прийняття рішення про державну реєстрацію прав. Державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. З огляду на наведене відсутні правові підстави для скасування реєстрації права власності за [PERSON] З врахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підля¬гають до задоволення.

Outcome: dismissed