Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання невірним нарахування пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, вказуючи на те, що при досягненні ним пенсійного віку та призначенні пенсії йому не зарахували стаж роботи на посаді генерального директора спільного підприємства «Солід» за період з 7.05.1993р по 31.05.1999р.. що вплинуло на розмір пенсії. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтвердив і пояснив, що він був засновником і генеральним директором спільного підприємства «Солід», яке здійснювало свою діяльність на протязі 7 років. Ведення трудових книжок було покладено в обов»язок головному бухгалтеру, а печатка була в нього як у генерального директора. Про те, що невірно було зроблено запис у трудову книжку він не знав і не міг знати так як на цю обставину уваги не звертати. Після реорганізації підприємства всі документи були у нього, а потім пройшов значний період часу він подумав, що вони нікому уже не потрібні і їх знищив. В архів документи не здавалися. Відповідач з позовом не згідний, вказуючи на те, що у трудовій книжці позивача зроблено неточний запис, а саме не зазначено на підставі чого внесено запис ( наказ, розпорядження) його дата і номер. Інших документів, які б підтвердили трудовий стаж позивач не надав. Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівників. Відповідно до п.2.26 даної інструкції запис про звільнення у трудовій книжці працівників провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису, у графі 2 - дата звільнення, у графі 3 - причина звільнення: у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ, розпорядження, його дата і номер. В трудовій книжці позивача зазначено порядковий номер запису, зазначена дата звільнення, причина звільнення і є посилання на рішення засновників від 7.05.1993р. Не зазначено тільки номер рішення засновників. Відповідно до 2.8.,2.9 Інструкції, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом М.Севастополя і держархівом при [PERSON] Криму. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів. Згідно пояснень позивача і довідки державного архіву Черкаської області документи спільного підприємства «Солід» на зберігання до держархіву області надходили. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі діяло правомірно. В той же час суд приходить до висновку, що причиною порушення пенсійних прав позивача стало неналежне виконання трудових обов»язків працівника по веденню трудових книжок спільного підприємства «Солід», яка не зазначила номер рішення засновників як при прийнятті на роботу так і при звільненні позивача з роботи. Так як сумнівів у трудовій діяльності позивача зі сторони відповідача не виникає урахуванням того, що трудова книжка є єдиним документом про трудову діяльність працівника та з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що відновити порушенні права позивача можливо тільки шляхом зарахування вказаного періоду часу трудового стажу.

Outcome: partial