Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 03 вересня 2000 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді: 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Утконосівка, вул. Кірова №134. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є її син [PERSON], позивач по справі та [PERSON], чоловік померлої, які фактично прийняли спадщину тому як постійно проживали та були зареєстровані в спірному домоволодінні, крім того встановленому законом порядку отримали після смерті спадкодавця свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна, спадкова справа №929 від 11.07.2001р. 22 вересня 2009 року помер [PERSON], батько позивача, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді: - 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с.Утконосівка, вул. Кірова №134; - 1/12 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с.Утконосівка, вул.. Кірова №134, яку він прийняв, але юридично не оформив, після смерті дружини; - земельна ділянка, площею 2,3012 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №614, 999а, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку: серія ІV-ОД № 011907 виданого 18.02.2005 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації №240`/А-2003 від 31 березня 2003 року від 30.09.2008 року № 1657-V та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00662. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], та [PERSON], але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, через ту обставину, що відсутній право встановлювальний документ на будинок, а також у звязку із тим, що немає витягу з Державного реєстру земель, необхідного для оформлення спадщини. З наведених підстав позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавців на вищезазначене спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Представник третьої особи - Ізмаїльського МБТІ в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, та просить справу розглянути без представника Ізмаїльського МБТІ. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] померла 03 вересня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, від 04.09.2000 року; серія І-ЖД № 235471. [PERSON] був сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЯР № 318931 від 23.02.1959р., [PERSON] був чоловіком померлої, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 02.10.1958р. серії ІІ-ЯР №403717, та на момент смерті дружини та матері проживали разом з нею, що підтверджується рішенням виконкому Утконосівкою сільської ради про правову реєстрацію домоволодіння №36 від 26.05.2010р., крім того встановленому законом порядку отримали після смерті спадкодавця свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна, спадкова справа №929 від 11.07.2001р., тобто вони фактично прийняли спадщину після смерті матері та дружини [PERSON] 22 вересня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, від 23.09.2009 року; серія І-ЖД № 196171. Після його смерті залишилось спадкове майно: - 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с.Утконосівка, вул.. Кірова №134; - 1/12 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с.Утконосівка, вул.. Кірова №134, яку він прийняв, але юридично не оформив, після смерті дружини; - земельна ділянка, площею 2,3012 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №614, 999а, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку: серія ІV-ОД № 011907 виданого 18.02.2005 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації №240`/А-2003 від 31 березня 2003 року від 30.09.2008 року № 1657-V та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00662. [PERSON] був сином спадкодавця [PERSON], та на момент смерті батька проживав разом з ним що підтверджується довідкою виданою сільською радою с. Каланчак від 04.06.2010р. за № 872. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Крім цього в п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю, або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач був сином спадкодавців, інших спадкоємців немає, та фактично прийняв спадщину тому що на день смерті спадкодавця він постійно проживав спільно із спадкодавцем на час його смерті та протягом шести місяців після неї, але звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив їй видачі такого свідоцтва, мотивуючи свою відмову тим, що відсутній право встановлювальний документ на будинок, а також у звязку з тим що на підставі Постанов КМ України від 06.05.2009 року № 439 та від 28.08.2009 року № 901 для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку повинен бути витяг з Державного реєстру земель, який у даному випадку відсутній. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved