Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Позивачка 30.03.2010 р. звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона перебувала в трудових правовідносинах з відповідачем з 01.11.2008 р. по 22.09.2009 р., при звільнені вона не отримала від відповідача належних їй сум. Фактично виплата належних їй при звільненні сум була проведена відповідачем 15.03.2010 р. Просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за дні затримки виплати зарплати у сумі 5363 грн. 10 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн., оскільки несвоєчасна виплата розрахункових сум відповідачем мала негативні наслідки на її життя, тому що було порушено право на належну та своєчасну оплату праці. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Просила стягнути на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 22.09.2009 р. по 15.03.2010 р. у сумі 5363 грн. 10 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, оскільки позивачеві заробітна плата при звільненні була сплачена своєчасно, а 15.03.2010 р. відповідач був змушений на вимогу Селидівської міжрайонної прокуратури провести повторну розрахункової суми, належні позивачці у сумі 3613 грн. 34 коп. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. На підставі ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових правовідносинах з відповідачем з 01.11.2008 р. по 22.09.2009 р. згідно трудового договору від 01.11.2008 р. Позивач звільнений 22.09.2009 р. відповідно ст. 36 КЗпП України. Остаточно фактичний розрахунок було проведено 15.03.2010 р., що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти від 15.03.2010 р., таким чином, відповідач у порушення вимог ст.116 КЗпП України затримав виплату розрахунку при звільненні на 5 місяців 14 днів. Середній заробіток позивачки за місяць відповідно п. п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 р. складає 925 грн., а середньоденна заробітна плата позивачки 43 грн. 02 коп., що підтверджується довідкою про доходи [PERSON] виданої [PERSON] від 05.10.2009 р. Відповідно п. п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 р. середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Середньомісячний заробіток позивачки складає 925 грн., оскільки за липень-серпень 2009 р. її заробітна плата за повний місяць складала 925 грн. Середньоденний заробіток позивачки складає 43 грн. 02 коп., оскільки заробітна плата позивачки за липень-серпень 2009 р. складала 1850 грн. при 43 робочих днях. 1850 грн. : 43 дня = 43 грн. 02 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середню заробітну плату за час затримки розрахункових виплат з 22.09.2009 р. по 15.03.2010 р., що складає 5 місяців 14 робочих днів, а саме: 5міс. х 925 грн. + 14 дн. х 43 грн. 02 коп. = 5227 грн. 28 коп. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог. Ст. 131 ЦПК України передбачає, що сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Відповідно до ст.213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Проте відповідач не надав жодного доказу у підтвердження своїх заперечень проти позову, а відповідно досліджених доказів судом встановлено, що відповідач порушив право позивачки на отримання всіх сум, які належать їй при звільненні, передбачене ст. 116 КЗпП України. Тому позовні вимоги позивачки в частині стягнення середньої заробітної плати обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 р. в сумі 5227 грн. 28 коп. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON] стосовно стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди необхідно відмовити, оскільки вони не відповідають нормам чинного законодавства і суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивачки 5227 грн. 28 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку повинно компенсувати моральні страждання, завдані їй несвоєчасною виплатою сум, належних їй при звільненні.

Outcome: partial