Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

В червні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що 08 червня 2002 року вона вступила у шлюб з відповідачем [PERSON], під час шлюбу 20 червня 2002 року нею та відповідачем [PERSON], придбана квартира № 49 в будинку № 1-к на ж/м Парус-1 в м. Дніпропетровську, зареєстрована на відповідача [PERSON], в грудні 2008 року шлюб розірвано, 30 січня 2009 року [PERSON] подарував квартиру своїй матері [PERSON], яка її продала. Тому просила визнати недійсними договір дарування квартири, укладений між відповідачами, та договір купівлі-продажи цієї квартири (а.с.4-5). В серпні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та, посилаючись на ті ж самі обставини, просила просила визнати недійсними договір дарування квартири, укладений 30 січня 2009 року відповідачами [PERSON] та [PERSON], та договір купівлі-продажи цієї квартири, укладений 16 травня 2009 року відповідачами [PERSON] та [PERSON], зобов'язати [PERSON] та [PERSON] повернути [PERSON] гроші у сумі 315700,00 грн., зобов'язати [PERSON] передати квартиру [PERSON] та [PERSON], зняти [PERSON] з реєстрації в квартирі, визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартиру № 49 в будинку № 1-к на ж/м Парус-1 в м. Дніпропетровську, зняти [PERSON] з реєстрації в реєстрі прав власників в МБТІ, стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду у сумі 15000,00 грн. (а.с.20-23). В травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з доповненням до позову, зазначивши, що квартира придбана для семї за кошти батьків обох сторін, після розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] була домоволеність про спільний продаж квартири, відповідач посилаючись на скоріший продаж квартири вимусив позивача виписатися разом з дитиною з квартири, а сам отримав новий паспорт без штампу про реєстрацію шлюбу (а.с.123-127). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 22 червня 2010 року позов [PERSON] задоволений частково, за нею визнане право власності на 1/2 частку квартиру № 49 в будинку № 1-к на ж/м Парус-1 в м. Дніпропетровську, визнаний недійним договір дарування квартири, укладений 30 січня 2009 року [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 209, визнаний недійним договір купівлі-продажи квартири, укладений 16 травня 2009 року [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 1057, скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру за [PERSON] (а.с.191-193). В апеляційній скарзі (а.с.204-207) [PERSON] просить рішення суду першої інстанції скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки: - суд безпідставно визнав, що спірна квартира є власністю подружжя; - він є добросовісним набувачем; - зробив в квартирі ремонт; - позовну заяву та судову повістку про розгляд справи не отримував. В апеляційній скарзі (а.с.213-215) [PERSON] просить рішення суду першої інстанції скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права та у задоволенні позову відмовити, оскільки: - суд не надав оцінку наявним у справі доказам про те, що квартира була придбана для відповідача [PERSON] за кошти його батьків; - суд не встановив, чи є [PERSON] добросовісним набувачем; - справу розглянуто з порушенням процесуальних норм; - суд безпідставно звинувачує відповідачів у скоєнні злочинних дій. Перевіривши законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга [PERSON] є необґрунтованою і не підлягає задоволенню, а скарга [PERSON] підлягає задоволенню і рішення суду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири - скасуванню з наступних підстав. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що 08 червня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований шлюб, спірна квартира придбана 20 червня 2002 року в період шлюбу за грошові кошти батьків позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] в рівних частках, у зв'язку з чим позивачу належить 1/2 частка квартири, але без її згоди відповідачем [PERSON] 30 січня 2009 року укладено договір дарування квартири з відповідачем [PERSON] (яка є його матірю), яка в свою чергу 16 травня 2009 року уклала договір купівлі-продажу цієї квартири з відповідачем [PERSON], при цьому суд дійшов висновку, що обидва договори стосовно квартири, які укладені з порушенням прав позивача, слід визнати недійсними, як укладені з порушенням вимог цивільного законодавства. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції частково відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Доводи апеляційної скарги щодо придбання спірної квартири батьками відповідача [PERSON] лише для нього по справі ніякими доказами не доведені. Як вбачається з матеріалів справи, доказів того, що батьки відповідача [PERSON] дарували йому грошові кошти для придбання спірної квартири, суду не надано. Наявна у справі нотаріально посвідчена «угода про завдаток» (а.с.87), укладена по спірній квартирі 27 квітня 2002 року батьком відповідача [PERSON], не може бути визнана належним доказом придбання спірної квартири лише для відповідача [PERSON], оскільки цей договір свідчить лише про намір батька відповідача [PERSON] придбати квартиру для себе. Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не враховані пояснення продавця спірної квартири Гриценко про отримання грошових коштів за спірну квартиру від батька відповідача [PERSON] не можуть бути прийняті до уваги, оскільки свідку не відомо ні приналежність цих коштів, ні волевиявлення батька відповідача [PERSON] на час укладення угоди. Відповідно до ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За час придбання спірної квартири під час знаходження у шлюбі з 2002 року ні батько відповідача [PERSON], ні сам відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку не визнали своє право власності на спірну квартиру. З огляду на це суд першої інстанції обгрунтованно дійшов висновку про те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя і правильно визнав за позивачем право власності на 1/2 частину спірної квартири та визнав недійсним договір дарування, укладений відповідачем [PERSON] зі своєю матірю [PERSON] без згоди позивача, як співвласника квартири. З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги [PERSON] про необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору дарування є безпідставними. Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і ухвалив законне і обґрунтоване рішення в цій частині. В той же час рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири та скасування державної реєстрації права власності на цю квартиру за [PERSON] підлягає скасуванню у звязку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не підлягають задоволенню позови власників майна про ви-знання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину, оскільки відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та про зняття з реєстрації в реєстрі прав власників в МБТІ слід відмовити. У звязку з викладеним та

Outcome: dismissed