overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначила, що з відповідачкою шлюб зареєстрували 19 жовтня 1999 року у Ковалівській сільській раді Полтавського району Полтавської області. Від шлюбу дітей не мають. Спільного майна також не має. Після укладення шлюбу їхні сімейні стосунки з відповідачкою не склалися. Він фактично декілька разів бачився із відповідачкою, а починаючи з січня 2000 року йому взагалі невідомо де вона перебуває. З 2002 року він проживає зі своєю мамою за постійною адресою, вказаною у заяві. Відповідачка до його місця проживання не прибувала. Після реєстрації шлюбу вони не підтримували ніяких шлюбних стосунків. Бажання відновити сімейні відносини він не має. Крім цього, близько 3 років тому він почав проживати з іншою жінкою. Просив розірвати шлюб.. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 19.09.1999 року, про що свідчить копія паспорта позивача. Від сімейного життя дітей не мають. З довідки Сухомаячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області видно, що відповідачка проживає в [INFO] Російської Федерації. З акту обстеження житлово-побутових умов від 26 серпня 2010 року вбачається, що з позивачем в будинку його матері проживає [PERSON] З довідки Яготинської ЦРЛ № 148 від 16.08.2010 року видно, що [PERSON] з 12.08.2010 року знаходиться на обліку по вагітності в жіночій консультації з діагнозом ІІ вагітність 29-30 тижнів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи, що сторони по справі дітей від шлюбного життя не мають, майнового спору між сторонами не має оскільки сторони не вели спільного господарства, рішення про задоволення позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що 20.07.1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Палаці одруження „Орджонікідзевський, про що зроблено запис за № 770. Від подружнього життя 18.12.2002 року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є то, що сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач не має бажання мешкати разом з нею. Крім того, подружжя перестали розуміти один одного, у звязку з чим виникають суперечки та непорозуміння, обумовлені різними поглядами на життя. Почуттів не залишилося. Два роки тому вони стали мешкати окремо один від одного, у звязку з чим були припинені і шлюбно- сімейні відносини. Позивачка також зазначала, що з відповідачем сумісне життя і збереження сімї неможливе, так як це суперечить її інтересам та інтересам дитини, у звязку з чим просила шлюб з відповідачем розірвати. У позові також було зазначення про бажання позивача залишити прізвище - [PERSON]. До судового засідання позивачка не зявилася подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила прийняти рішення у судовому засіданні у її відсутності, зазначивши, що шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинені 20.09.2008 року. Відповідач до судового засідання не зявився, також подав заяву, в якій визнав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, просив прийняти рішення у судовому засіданні у його відсутності, зазначивши, що шлюбно-сімейні стосунки з позивачкою припинені 20.09.2008 року. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 20.07.1991 року у Палаці одруження „Орджонікідзевський, про що зроблено запис за № 770 (свідоцтво про одруження ІІІ-ВЛ № 487680). Від подружнього життя сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ВЛ № 238588). Відповідно до ч.І ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставину, що сторони подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними та подальше спільне життя сторони вважають неможливим, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливе, тому шлюб за ВИМОГО] позивача розриває. / На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 14.11.2003 року актовий запис № 2061. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - Катерину, [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, почуття взаємоповаги і взаємопорозуміння відсутнє. Спільне господарство не ведеться, в сім'ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Шлюбні відносини припинили своє існування. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Веремієнко». Доповнила, що примирення між ними не можливе, не проживають разом з 22.07.2010 року. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 14.11.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управляння юстиції, Україна, актовий запис № 2061 (а.с.5) . Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

[PERSON] в квітні 2010 року звернулась з позовом до [PERSON] пре стягнення аліментів на період навчання дитини посилаючись на те, що їх спільна дитина навчається на 4 курсі денно в Інституті педагогічної освіти Міжнародного Економічно-Гуманітарного Університету ім. академіка [PERSON]»янчука потребує матеріальної допомоги від батька, який може таку допомогу надати. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ч.І ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] яка навчається на 4 курсі денно в Інституті педагогічної освіти Міжнародного Економічно-Гуманітарного Університету ім. академіка [PERSON]»янчука м.Рівне і потребує матеріальної допомоги від батька, який таку допомогу може надати. Дані обставини визнаються сторонами та ними не оспорюються. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

13.07.2010 року [PERSON], звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дочки Альони, [INFO], батьком якої є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.180,183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою по справі зареєстрували шлюб 15.12.2006 року, актовий запис № 2608. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось, спільне господарство не ведеться, в сім»ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань, втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння. Шлюбні відносини припинили своє існування з грудня 2007 року. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис у зворотньому поштовому повідомленні, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, визнав можливим розглянути справу у відсутності відповідачки, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 10 жовтня 2009 року, відкрилася спадщину у вигляді земельної ділянки розміром 7.6907 га., яка належала померлому на підставі Державного акту серії Р2 № 745688 від 23.12.2002 року № 281. За поданими заявами дітей спадкодавця [PERSON] та [PERSON], останні відмовилися від належної їм частки в спадщині на користь позивачки. В цьому звязку позивачка просила в порядку спадкування визнати за нею право власності на 3/5 частини земельної ділянки. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. [PERSON], її представник та [PERSON] проти позову заперечували. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідачки, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщину у вигляді земельної ділянки розміром 7.6907 га., яка належала померлому на підставі Державного акту серії Р2 № 745688 від 23.12.2002 року №281. За поданими заявами дітей спадкодавця [PERSON] та [PERSON], останні відмовилися від належної їм частки в спадщині на користь позивачки. Згідно з ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин незходства характерами, сторони часто сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. З лютого місяця 2010 року сторони разом не проживають. В цьому звязку позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням справу заслухати у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 веерсня 2009 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, намагання суду примирити подружжя успіху не мали, а тому зберегти сімю не вбачається можливим. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 11.08.2010 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 15.03.1985 року Іллічівським районним РАГСом с. Ківраг Нах МРСР Азербайджану, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 23. Від спільного життя мають трьох дітей, одна з яких неповнолітня донька [PERSON] [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Шлюбні відносини між сторонами були припинені в лютому 2010 року, по тій причині, що сторони мають різні погляди на життя, між ними втрачена взаємна повага і довіра один до одного. Сторони мешкають окремо, ніяких стосунків не підтримують. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті „Вісті Придніпровя № 64 (1156) від 09.09.2010 року. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.03.1985 року (а.с. 6), однак з лютого 2010 року не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо, від шлюбу мають трьох дітей, одна з яких неповнолітня донька [PERSON] [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка мешкає з позивачкою. В частині покладення витрат, повязаних із розірванням шлюбу в органах РАЦСу на відповідача відмовити, так як у звязку із внесенням змін до ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.08.2010 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу до відповідачки [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 06.06.2003 року Довгинцівським відділом РАЦСу м. Кривого Рогу був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис № 154. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з квітня 2010 року, по тій причині, що сторони мають різні погляди на життя, між ними втрачена взаємна повага і довіра один до одного. Сторони мешкають окремо, ніяких стосунків не підтримують. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнала в повному обсязі. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2003 року (а.с. 6), однак з квітня 2010 року не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Сторони одружені з 16.11.1985 р., шлюб зареєстрований Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 1220. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Для сторін це перший шлюб. Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася в 2000 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини н6еявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась в 2000 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, їх шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулась в суд з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зіслалась на те, що [PERSON] є зареєстрований за адресою:м. Львів, [ADDRESS], його бачили останній раз в кінці 2002 року та з вказаного часу жодних відомостей про нього не надходило. З цієї причини 18 липня 2007 року вона звернулась з відповідною заявою в Галицький РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про його розшук, однак це не дало жодного позитивного результату, встановити місце перебування [PERSON] не вдалося та тому вона вирішила звернутись в суд. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім їй необхідно для вирішення питання про зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, зіславшись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи - органу опіки і піклування Шевченківського району м. Львова в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду повідомлявся в установленому порядку. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] та синами [PERSON] і [PERSON] зареєстрована в квартирі №16 будинку №5 на вул. Фурманській в м. Львові. У звязку з капітальним ремонтом даного будинку вони тимчасово відселені з даної квартири та фактично проживають в квартирі №22 на вул. Б.Хмельницького, 253 в м. Львові. Разом з ними у вищевказаній квартирі №16 на вул. Фурманській,5 в м. Львові з квітня 1987 року значиться зареєстрованим [PERSON], [INFO], який є рідним братом чоловіка заявниці [PERSON] - [PERSON] Однак в кінці 2002 року [PERSON] вибув з квартири №16 на вул. Фурманській,5 в м. Львові та з того часу жодних відомостей про місце його перебування немає. У липні 2007 року заявниця [PERSON] зверталась з відповідною заявою в Галицький РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про розшук [PERSON], однак його розшук позитивних результатів не дав. Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями заявниці в судовому засіданні, довідкою ЛМКП „Айсберг та відповіддю Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є підставною та її слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачка просить встановити факт прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 25 вересня 2009 року та визнати за нею, спадкоємицею за заповітом, право власності на % житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Дібрівка, Хмільницького району, вул. З.Космодемянської, 7, який вона прийняла в спадщину після смерті свого батька [PERSON], посилаючись на те, що після смерті батька залишилось спадкове майно, яке позивачка фактично прийняла, оскільки постійно доглядала його, а після смерті поховала на сільському кладовищі і здійснювала догляд за житловим будинком та обробляла присадибну земельну ділянку. У неї на рухах знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно і до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом не зверталась, оскільки вступила у фактичне управління спадковим майном, і у зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Окрім позивачки, спадкоємцею за законом першої черги є її матір [PERSON], яка спадщину не приймала та на неї не претендує. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує, претензій до спадкового майна не має. Суд заслухавши покази позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, поскільки свідоцтвом про смерть серії І-АМ №151131 доведено, що [PERSON] помер 20 вересня 2009 року; заповітом від 14 березня 2006 року, за яким все своє майно [PERSON] заповідав [PERSON]; технічним паспортом на садибний житловий будинок виготовленим 1 липня 2010 року доведено, що будинку, розташованого в с. Дібрівка, Хмільницького району, вул. 3. Космодемянської, 7, дійсно належав [PERSON]М; довідками Жданівської сільської ради № 832-834 від 10 вересня 2010 року доведено, що позивачка до дня смерті здійснювала догляд за спадкодавцем, вела спільне домогосподарство, а після його смерті фактично прийняла спадкове майно, на даний час використовує його за цільовим призначенням, мати спадкоємці спадкове майно не приймала та на нього не претендує. Таким чином доведено, що перешкод у встановленні факту прийняття спадщини та визнання за позивачами права власності на неї не має. Суд вважає за можливе постановити рішення при попередньому слуханні справи в силу п.4 ст.130 та п.4 ст. 174 ЦПК України.

Outcome: approved