Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до Кредитної спілки «Металург» у якому просить суд: - стягнути із відповідача на її користь заборгованість по грошовим вкладам та процентам по ним у розмірі 64 830, 72 гривень; - стягнути із відповідача на користь позивача суму сплаченого збору на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи 120 гривень. В обґрунтування предявленого позову [PERSON] посилається на те, що на підставі договору № 56 від 14.11.2007 р. позивачка зробила відповідачу грошовий внесок у розмірі 5 000 гривень строком на 18 місяців, а відповідач зобов'язався повернути кошти з процентами у розмірі 22% річних по закінченні строку дії договору, тобто з 14.05.2009 р. На підставі подальших змін до договору та відповідних прибуткових касових ордерів позивачка послідовно робила додаткові грошові внески у розмірі, відповідно: 500 гривень, 1 300 гривень, 2 000 гривень, 700 гривень, 500 гривень, 2 000 гривень на тих же умовах. Загальна сума внеску за договором склала 12 000 гривень. 14.05.2009 р., за пропозицією відповідача, було переукладено договір на договір № 014 від 14.05.2009 р., причому сукупний внесок 12 000 гривень, що відносився до договору від 14.11.2007 року, перейшов на договір № 014 строком на 6 місяців з датою повернення 14.11.2009 р. і відсотками по вкладу у розмірі 20%. Туди ж перейшли і нараховані проценти по договору від 14.11.2007 року у сумі 3 346, 84 гривень. Окрім вищезазначених сум на внесок по договору № 014 станом на 14.11.2009 р. були нараховані відсотки у розмірі 1 209, 88 гривень. Відповідач мав виплатити позивачці за договорами №№ 56 і 014 наступні суми: 12 000 грн. - сукупний розмір внеску; 3 346, 84 грн. - проценти по договору № 56; 1 209, 88 грн. - проценти по договору № 014. А загалом за цими Договорами 12 000 + 3 346, 84 + 1 209, 88 = 16 556, 72 грн. На підставі договору № 006 від 03.04.2008 р. позивачка зробила відповідачу грошовий внесок у розмірі 5 000 грн. строком на 18 місяців, а відповідач зобов'язався повернути кошти з процентами у розмірі 22% річних по закінченні строку дії договору, тобто з 03.10.2009 р. На підставі подальших змін та доповнень до договору № 006 позивачка послідовно робила додаткові грошові внески у розмірі, відповідно, 2 000 грн., 5 000 грн. на тих же умовах. Загальна сума внеску за договором № 006 склала 12 000 грн. Проценти, нараховані за договором № 006, склали суму 3 337, 38 грн. По цьому договору відповідачем позивачці була виплачена сума 500 грн. Відповідач мав виплатити за договором № 006 наступні суми: 11 500 грн. - сукупний розмір внеску; 3 337, 38 грн. проценти. А загалом 11 500 + 3 337, 38 = 14 837, 38 грн. На підставі договору № 030 від 18.12.2008 р. позивачка зробила відповідачу грошовий внесок у розмірі 20 000 грн. строком на 12 місяців, а відповідач зобов'язався повернути кошти з процентами у розмірі 24% річних по закінченні строку дії договору, тобто з 18.12.2009 р. На підставі подальших змін та доповнень до договору № 030 позивачка послідовно робила додаткові грошові внески у розмірі, відповідно, 1 000 грн., 6 000 грн. на тих же умовах. Загальна сума внеску за договором № 030 склала 27 000 грн. Проценти, нараховані, за цим договором, склали суму 6 436, 62 грн. Відповідач мав виплатити позивачці за договором № 030 наступні суми: 27 000 грн. - сукупний розмір внеску; 6 436, 62 грн. проценти. А загалом 27 000 + 6 436, 62 = 33 436, 62 грн. Загальна сума, що підлягає сплаті відповідачем за договорами №№ 56, 014, 006 та 030 складає: 16 556, 72 + 14 837, 38 + 33 436, 62 = 64 830, 72 грн. Але зазначена сума відповідачем позивачці виплачена не була, відповідач посилається на надумані обставини, не передбачені як підстава відмови ані укладеними договорами, ані законодавством. Посилаючись на вищевикладене позивач просить позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріли справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору № 56 від 14.11.2007 р. позивачка зробила відповідачу грошовий внесок у розмірі 5 000 гривень строком на 18 місяців, а відповідач зобов'язався повернути кошти з процентами у розмірі 22% річних по закінченні строку дії договору, тобто з 14.05.2009 р. На підставі подальших змін до договору та відповідних прибуткових касових ордерів позивачка послідовно робила додаткові грошові внески у розмірі, відповідно: 500 гривень, 1 300 гривень, 2 000 гривень, 700 гривень, 500 гривень, 2 000 гривень на тих же умовах. Загальна сума внеску за договором склала 12 000 гривень. 14.05.2009 р., за пропозицією відповідача, було переукладено договір на договір № 014 від 14.05.2009 р., причому сукупний внесок 12 000 гривень, що відносився до договору від 14.11.2007 року, перейшов на договір № 014 строком на 6 місяців з датою повернення 14.11.2009 р. і відсотками по вкладу у розмірі 20%. Туди ж перейшли і нараховані проценти по договору від 14.11.2007 року у сумі 3 346, 84 гривень. Окрім вищезазначених сум на внесок по договору № 014 станом на 14.11.2009 р. були нараховані відсотки у розмірі 1 209, 88 гривень. Відповідач мав виплатити позивачці за договорами №№ 56 і 014 наступні суми: 12 000 грн. - сукупний розмір внеску; 3 346, 84 грн. - проценти по договору № 56; 1 209, 88 грн. - проценти по договору № 014. А загалом за цими Договорами 12 000 + 3 346, 84 + 1 209, 88 = 16 556, 72 грн. На підставі договору № 006 від 03.04.2008 р. позивачка зробила відповідачу грошовий внесок у розмірі 5 000 грн. строком на 18 місяців, а відповідач зобов'язався повернути кошти з процентами у розмірі 22% річних по закінченні строку дії договору, тобто з 03.10.2009 р. На підставі подальших змін та доповнень до договору № 006 позивачка послідовно робила додаткові грошові внески у розмірі, відповідно, 2 000 грн., 5 000 грн. на тих же умовах. Загальна сума внеску за договором № 006 склала 12 000 грн. Проценти, нараховані за договором № 006, склали суму 3 337, 38 грн. По цьому договору відповідачем позивачці була виплачена сума 500 грн. Відповідач мав виплатити за договором № 006 наступні суми: 11 500 грн. - сукупний розмір внеску; 3 337, 38 грн. проценти. А загалом 11 500 + 3 337, 38 = 14 837, 38 грн. На підставі договору № 030 від 18.12.2008 р. позивачка зробила відповідачу грошовий внесок у розмірі 20 000 грн. строком на 12 місяців, а відповідач зобов'язався повернути кошти з процентами у розмірі 24% річних по закінченні строку дії договору, тобто з 18.12.2009 р. На підставі подальших змін та доповнень до договору № 030 позивачка послідовно робила додаткові грошові внески у розмірі, відповідно, 1 000 грн., 6 000 грн. на тих же умовах. Загальна сума внеску за договором № 030 склала 27 000 грн. Проценти, нараховані, за цим договором, склали суму 6 436, 62 грн. Відповідач мав виплатити позивачці за договором № 030 наступні суми: 27 000 грн. - сукупний розмір внеску; 6 436, 62 грн. проценти. А загалом 27 000 + 6 436, 62 = 33 436, 62 грн. Загальна сума, що підлягає сплаті відповідачем за договорами №№ 56, 014, 006 та 030 складає: 16 556, 72 + 14 837, 38 + 33 436, 62 = 64 830, 72 грн. Але зазначена сума відповідачем позивачці виплачена не була. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Пунктом 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що відшкодування збитків є одним з правових наслідків порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved