Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] не виконує рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2008 року, яким задоволено позов виконкому Ленінської районної у м. Харкові ради та зобов'язано її демонтувати самоправно збудовану перегородку у місті загального користування у квартирі [ADDRESS] та усунути наслідки самоправного перенесення газового обладнання в зазначеній квартирі. При цьому, [PERSON] вказує на те, що він і до теперішнього часу не в змозі користуватися кухнею та газом, проте кухня повинна знаходитися в спільному користуванні. Зазначає, що він, як позивач є людиною похилого віку, інвалід 2-ї групи, у зв'язку із захворюванням серця, а його переживання внаслідок неправомірних дій [PERSON], як відповідачки негативно відображаються на стані його здоров'я. Вважає, що перенесені страждання, внаслідок тривалого розгляду справи, набрання законної сили ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 січня 2010 року змушують його звернутися із позовом про відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень в судові засідання, які призначалися 13 вересня 2010 р., і 28 вересня 2010 р. (а.с.46,51). Проте, від [PERSON] не надійшло заяв про розгляд справи за її відсутності, причини її неявки визнані судом неповажними. За таких обставин, згідно ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК № 018082 Серія ХАР-08 [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2011 р.(а.с.16) З виписок з історії хвороб № 601,№1749, №1736 убачається, що [PERSON] знаходився на лікуванні внаслідок хронічної ревматичної хвороби серця, кожний рік проходить курси стаціонарного лікування, інвалід 2-ї групи. Перебуває тривалий час на обліку, під наглядом лікарів. Ухвалою апеляційного суду від 13 січня 2009 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2008 року залишено без змін та набрало законної сили, (а.с.17-21,22-24) Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, суд, вважає встановленим факт порушення належного позивачу права на користування приміщенням кухні, що знаходиться у загальному користуванні та отримання ним послуг з газопостачання Згідно ст. 23 ЦК України та відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав тощо. За таких обставин суд, внаслідок набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2008 року і невиконанням його [PERSON] до теперішнього часу вважає її поведінку протиправної, і такою, що порушує належне позивачу право користування спільною кухнею, що завдає йому моральної шкоди, яка виразилася в душевних стражданнях та хвилюваннях пов'язаних з неможливістю користуватися кухнею та газовими приладами, необхідністю звертатися за захистом належних йому прав. Враховуючи вік та стан здоров'я позивача, який є інвалідом другої групи, тривалість вимушених змін у його життєвих умовах, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач у зв'язку з порушенням належних йому прав, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд визначив розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню в сумі 1700 грн. Так, умовою відповідальності є неправомірна бездіяльність, внаслідок якої завдано моральну шкоду. Бездіяльність є протиправною та спричиняє відповідальність за моральну шкоду лише у випадках, коли законом передбачено обов'язок діяти у відповідних ситуаціях активно. Зобов'язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної поведінки (бездіяльності). Особа звільняється від відповідальності з відшкодування моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Отже, суд бере до уваги, в цьому випадку інші обставини, які мають істотне значення, тобто тривалість негативних наслідків, які виникли в результаті посягання на права особи. Оскільки з перебігом тривалого часу негативні наслідки не усунуті повністю, або частково з плином часу і впливають на спосіб життя людини. Таким чином, час, що минув з моменту виникнення моральної шкоди, що має значення у випадку тривалої дії негативних наслідків є підставою для відповідного розміру відшкодування. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. і витрати у розмірі 37,00 грн. з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved