Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання протиправними бездіяльності та дій суб'єкта владних повноважень, в якому просить визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни в розмірах, менших ніж передбачено Законом України «Про соціальний захист дітей війни» протиправними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з підвищенням її розміру, як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2007 року по день винесення рішення судом, враховуючи сплачену суму відповідно до постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.01.2010 року в адміністративній справі № 2-а-330/10, зобов'язати відповідача в подальшому щомісячно постійно нараховувати позивачу, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що має статус «дитини війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Вказує, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Посилається, що Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» встановлено прожиткові мінімуми для осіб, які втратили працездатність. Зазначає, що рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року і № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» і Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», якими обмежуються виплати «дітям війни». Позивач в судове засідання не з'явилася надійшла заява про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких вони посилається на те, що на виплату даного підвищення до пенсії не визначено видатки держави, та не виділено відповідні кошти, і кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, а виплата зазначених надбавок здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім того, ч. З ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим ч.І цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тому зазначений мінімальний розмір пенсії за віком для перерахунків чи підвищення пенсій не застосовується. Вимоги позивача щодо підвищення пенсії вважають незаконними, просили суд відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без їх участі. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 2-а-330/10 Новозаводського районного суду міста [PERSON] за адміністративним позовом [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання протиправними бездіяльності та дій суб'єкта владних повноважень, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має правовий статус «дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням серії A3 № 157887 (а.с.6). Згідно ухвали суду від 11 серпня 2010 року провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з підвищенням її розміру, як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2007 року по 31.02.2010 року - закрито. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист. Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості. Законом України "Про Державний бюджет на 2010 рік" положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялось, відсутні положення щодо обмежень у виплаті державної соціальної підтримки дітям війни. Відповідачем в судовому засіданні не надано доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та не виплати позивачу доплати до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" за період з 01 лютого 2010 року по 11 серпня 2010 року, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни в розмірах менших ніж передбачено ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова зробити перерахунок та виплатити [PERSON] підвищення до пенсії як дитині війни у розмірах, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 лютого 2010 року по 11 серпня 2010 року підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати пенсію у відповідному розмірі, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 15 ЦК України особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, суду не надано доказів про можливе порушення, невизнання або оспорювання відповідачем права позивача в майбутньому щодо вказаної державної соціальної допомоги, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial