Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору № 32-21-05/026-К від 25.10.2005 року в розмірі 786\~282 гривні 63 копійки, а також судові витрати по справі, зазначивши, що 25.10.2005 р. між позивачем та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №32-21-05/026-К, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 490 000 грн. із терміном погашення до 21.10.2008 року, під зобовязання своєчасно сплачувати частини суми кредиту згідно графіку зазначеному у п. 3.1.2 кредитного договору та 21% річних за користування кредитом. 21.10.2008 року між позивачем та третьою особою [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 (Додаток № 2) до кредитного договору, відповідно до якої були встановлені наступні умови надання кредиту, строк повернення кредиту змінено на 20.04.2009 року включно, 24,2% річних за користування кредитом. Однак свої зобовязання відповідач не виконав, не сплатив залишок кредиту та відсотків за користування кредитом в строк до 20.04.2009 року включно. Крім того, 25.10.2005 р., як забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачами були укладені договори поруки №32-21-05/026-К/П (Додаток №5) та №32-21-05/026-К/П-1, у відповідності до вимог яких відповідачі зобовязались відповідати перед позивачем за виконання всіх боргових зобовязань третьою особою за кредитним договором. В звязку з тим, що ні відповідачі, ні третя особа взяті на себе зобовязання не виконують належним чином, просить стягнути з відповідачів, як поручителів, заборгованість за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги в частині розмірів суми заборгованості, зокрема просить стягнути заборгованість з відповідачів в сумі 1\~009\~824,15 грн., в звязку зі зміною заборгованості по кредиту, яка становить 285 903,23 грн., зміною розміру пені по простроченому кредиту, яка становить, 713\~770,14 грн. та зміною пені по простроченим відсоткам, яка становить 10 150,78 грн., а також зміни заборгованості по відсоткам, яка тепер становить 0 грн. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що третя особа [PERSON] зареєстрований фізичною особою підприємцем. Постановою Господарського суду Запорізької області від 10.06.2009 р. по справі №26/9/09 [PERSON] визнаний банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого [PERSON], який відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» прийняв у своє відання майно банкрута та здійснював функції, щодо роботи з кредиторами. Позивач, відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у встановлений строк звернувся до ліквідатора з заявою про включення грошових вимог до [PERSON] у справі про банкрутство до реєстру кредиторів в сумі 380 214, 04 грн., по зобовязанням банкрута, які виникли з вищезазначеного кредитного договору. Зазначена сума визнана в повному обсязі та внесена до реєстру вимог кредиторів та відповідно до вимог ст. 49 відповідного Закону частково погашена на суму 18 268, 00 грн. 06.08.2010 р. у справі про банкрутство ФОП [PERSON] звіт та ліквідаційний баланс затверджено, підприємницьку діяльність [PERSON] припинено. Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону після завершення розрахунків з кредиторами громадянин-підприємець, визнаний банкрутом, звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів, що були заявлені після визнання громадянина-підприємця банкрутом, за винятком вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, а також інших вимог особистого характеру. Таким чином, враховуючи, що відповідно до ст. 51 ЦК України підприємницьку діяльність фізичних осіб регулюють нормативно-правові акти, які регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не передбачено законом, основне зобовязання ФОП [PERSON] по зазначеному кредитному договору припинено, а тому у позові слід відмовити. Третя особа - ліквідатор [PERSON] - арбітражний керуючий [PERSON], який також діє як представник третьої особи [PERSON], в судовому засіданні заперечував проти позову, підтримав доводи сторони відповідачів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і виплати проценти. Відповідно до умов Статуту АТ «МетаБанк» ПАТ «МетаБанк» є правонаступником всіх прав, обовязків та зобовязань ВАТ «МетаБанк», створеного в результаті реорганізації АБ «Металург» шляхом перетворення його у ВАТ на підставі рішення установчих зборів засновників. Зміна найменування Банку здійснена з метою приведення його діяльності у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства». 25.10.2005 р. між АБ «Металург» та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №32-21-05/026-К, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 490 000 грн. із терміном погашення до 21.10.2008 року, під зобовязання своєчасно сплачувати частини суми кредиту згідно графіку зазначеному у п. 3.1.2 кредитного договору та 21% річних за користування кредитом. 21.10.2008 року між АБ «Металург» та третьою особою [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 (Додаток № 2) до кредитного договору, відповідно до якої були встановлені наступні умови надання кредиту, строк повернення кредиту змінено на 20.04.2009 року включно, 24,2% річних за користування кредитом. Надання кредиту здійснено відповідно до п. 1.1 кредитного договору шляхом зарахування коштів на рахунок третьої особи [PERSON], відкритий у банку. Підтвердженням перерахування коштів є розпорядження на встановлення ліміту кредитування від 25.10.2005 року (Додаток № 3). В судовому засіданні сторонами не оспорювався факт укладення Кредитного договору та Додаткової угоди та підтверджується відповідними копіями. Не оспорені в ході судового слідства сторонами й умови вказаного договору та Додаткової угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до вимог ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Як зазначив в ході судового слідства представник позивача, третя особа [PERSON] свої зобовязання за договором та Додатковою угодою не виконує, внаслідок чого, утворилась заборгованість в сумі 1\~009\~824,15 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 285 903,23 грн., пені по простроченому кредиту - 713\~770,14 грн., пені по простроченим відсоткам 10 150,78 грн. Заборгованість по відсоткам становить 0 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, АБ «Металург» укладено Договір поруки № 32-21-05/026-К/П від 25.10.2005 року (Додаток № 5) з громадянин [PERSON], який згідно п.1. Договору поруки, зобовязався сплатити борг, відсотки за кредитом, комісію, суму неустойки і нанесені збитки та інші платежі третьої особи Банку, відповідно до умов кредитного договору. Згідно п.4 зазначеного договору поруки, поручитель зобовязався самостійно слідкувати за виконанням третьою особою зобовязань за кредитним договором. Однак [PERSON] не виконує вимог Договору поруки № 32-21-05/026-К/П від 25.10.2005 року щодо погашення заборгованості третьої особи перед позивачем. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, АБ «Металург» укладено Договір поруки № 32-21-05/026-К/П-1 від 25.10.2005 року (Додаток № 7) з громадянкою [PERSON], яка згідно п.1. Договору поруки, зобовязувалась сплатити борг, відсотки за кредитом, комісію, суму неустойки і нанесені збитки та інші платежі третьої особи Банку, відповідно до умов кредитного договору. Згідно п.4 зазначеного договору поруки, поручитель зобовязаний самостійно слідкувати за виконанням третьою особою зобовязань за кредитним договором. Однак [PERSON] не виконує вимог Договору поруки № 32-21-05/026-К/П-1 від 25.10.2005 рої щодо погашення заборгованості третьої особи перед позивачем. Таким чином, ні відповідач [PERSON], ні відповідач [PERSON], ні третя особа [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконують. Оцінюючи заперечення представника відповідачів та третьої особи стосовно тих обставин, що ФОП [PERSON] визнано банкрутом і вимоги банку вже предявлені в порядку ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд виходить з наступного. Постановою Господарського суду Запорізької області від 10.06.2009 року приватного підприємця [PERSON] визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено [PERSON] Дійсно, ч.1 ст.14 Закону України передбачає, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Як вбачається з матеріалів справи, позивач скористався наданим йому законом правом на предявлення вимог до банкрута, про що свідчить копія заяви представника ВАТ «МетаБанк», направленої арбітражному керуючому [PERSON] про включення позивача в реєстр вимог кредиторів. Однак відповідно до вимог ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до вимог ч.1 та 2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналіз умов укладеного між банком та відповідачами договорів поруки свідчать про те, що останні прийняли на себе зобовязання за виконання третьою особою [PERSON] умов кредитного договору від 25.10.2005 року. Оскільки такі вимоги позивача цілком узгоджуються з регулюючими нормами цивільного законодавства, суд вважає за доцільне стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором по кредитному договору №32-21-05/026-К від 25.10.2005 року в розмірі 1\~009 824 гривні 15 копійок та судові витрати по справі. Підстав для відмови у позові, у звязку з визнанням третьої особи [PERSON] банкрутом та включенням позивача в реєстр вимог кредиторів немає, оскільки в якості відповідачів по справі залучені поручителі [PERSON] та [PERSON], а вимоги до [PERSON] позивачем предявлено не було.

Outcome: approved