Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

У квітні 2010 року позивач приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" (надалі - ПАТ „ПРОСТО-страхування) звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим. що 24.02.2007 року між АТ „ПРОСТО- страхування (правонаступником якого є ПАТ ..ПРОСТО-страхування) та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів №АТК 115806, предметом якого є страхування автомобіля марки ..MITSUBISHI Lancer", д.р.н. АА 0535 СІ. 26.11.2007 року в м. Києві на просп. Перемоги трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки.. MITSUBISHI Lancer, д.р.н. АА 0535 СІ, під керуванням [PERSON], автомобіля марки.-MERCEDES Vito", д.р.н. АА 2437 AI, яким керував [PERSON] та автомобіля марки „ВАЗ 21061, д.р.н. 68990 КВ, під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2008 року [PERSON] був визнаний у винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач зазначив, що вказана подія за участю застрахованого автомобіля визнана ПАТ „ПРОСТО-страхування страховою, про що був складений страховий акт від 24.01.2008 року, та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Сума страхового відшкодування у розмірі 28919,00 грн. була сплачена ПАТ „ПРОСТО- страхування [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №1337 від 25.01.2008 року. На підставі ст.27 Закону України „Про страхування, ст.ст.993, 1191 Цивільного кодексу України позивач стверджував, що оскільки він виплатив страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, котрим є [PERSON] Позивач просив суд стягнути з відповідача витрати, пов'язані із сплатою страхового відшкодування у розмірі 28919.00 грн. та судові витрати у розмірі 409,19 грн. В процесі розгляду справи судом було залучено до розгляду справи в якості співвідповідачів відкрите акціонерне товариство „Страхова компанія ..НОВА" (надалі - ВАТ „СК „НОВА), Українську Уніонну конференцію Церкви християн Адвентистів Сьомого Дня. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити у повному обсязі. Представник співвідповідачів [PERSON] та Української Уніонної конференції Церкви християн Адвентистів Сьомого Дня в судовому засідання проти позову заперечував, стверджував, що цивільна відповідальність Української Уніонної конференції Церкви християн Адвентистів Сьомого Дня була застрахована в ВАТ „СК „НОВА згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВВ/0300442 від 20.02.2007 року. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки „MERCEDES Vito, д.р.н. АА 2437 АІ. А тому обов'язок відшкодувати збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 26.11.2007 року, лежить на страховику - ВАТ „СК „НОВА. Також представник [PERSON] та Української Уніонної конференції Церкви християн Адвентистів Сьомого Дня зазначив, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2008 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановлена з порушенням норм чинного законодавства. Представник співвідповідачів [PERSON] та Української Уніонної конференції Церкви християн Адвентистів Сьомого Дня просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник співвідповідача ВАТ „СК „НОВА в судове засідання не зявився, співвідповідач про час та місце розгляду належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брати участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2007 року між AT ..ПРОСТО-страхування" (правонаступником якого є ПАТ ..ПРОСТО-страхування") (страховиком) та [PERSON] (страхувальником) було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів №АТК 115806 (надалі - договір страхування №АТК 115806 від 24.02.2007 року), предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки „MITSUBISHI Lancer, 2003 року випуску, д.р.н. АА 0535 СІ, номер кузова [NUMBER], заподіянням шкоди життю і здоров'ю та/або майну третіх осіб, настання нещасного випадку із застрахованою особою (а.с.З). 26.11.2007 року в м. Києві на просп. Перемоги трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки „MITSUBISHI Lancer, д.р.н. АА 0535 СІ, під керуванням [PERSON], автомобіля марки „MERCEDES Vito, д.р.н. АА 2437 АІ. що належав Українській Уніонній конференції Церкви християн Адвентистів Сьомого Дня, яким керував [PERSON] та автомобіля марки „ВАЗ 21061, д.р.н. 68990 КВ, під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2008 року у справі про адміністративне правопорушення №3-308/2008 року встановлено, що водій [PERSON], керуючи автомобілем марки „MERCEDES Vito, д.р.н. АА 2437 АІ, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.п.12.1. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (надалі - Правила дорожнього руху), спричинивши дорожньо-транспортну пригоду, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.11). Згідно з 4.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особо. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 26.11.2007 року за участю автомобілів марки „MITSUBISHI Lancer, д.р.н. АА 0535 CI, „MERCEDES І Vito, д.р.н. АА 2437 АІ, марки „ВАЗ 21061, д.р.н. 68990 КВ, є [PERSON] Ч. 2 ст.8 Закону України „Про страхування визначено, що страховий випадок - подія. І передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої І виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) ! страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.І ст.990 Цивільного кодексу України, яка корелюється з І положеннями ч.І ст.25 Закону України „Про страхування, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Враховуючи те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки „MITSUBISHI Lancer, д.р.н. АА 0535 СІ. спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором страхування №АТК 115806 від 24.02.2007 року ПАТ „ПРОСТО- страхування складено страховий акт від (а.с.38), яким даний випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату страхувальнику [PERSON] суму страхового відшкодування у сумі 28919,00 грн. У відповідності до п.З ч.І ст.988 Цивільного кодексу України та п.З ч.І ст.20 Закону України „Про страхування страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. З платіжного доручення №1337 від 25.01.2008 року, вбачається, що позивач здійснив виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 28919,00 грн. Ст.27 Закону України ..Про страхування передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ч 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.І ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 26.11.2007 року, є [PERSON], а оскільки ПАТ „ПРОСТО-страхування йому було сплачено страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON], перейшло до зазначеного страховика. Судом встановлено, що цивільна відповідальність Української Уніонної конференції Церкви християн Адвентистів Сьомого Дня була застрахована в ВАТ „СК „НОВА згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВВ/0300442 від 20.02.2007 року (а.с.60). Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у становленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- анспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, тобто протерпілому в результаті орожньо-транспортної пригоди. Нормою абз.2 ч.1 ст. 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з 4.2 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються у повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, яких необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. У п.2.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Фонду державного майна України та Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 року закріплено, що вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - грошові витрати, які необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого дорожнього транспортного засобу. Таким чином, стягненню підлягатиме сума в межах вартості відновлювального ремонту. Ліміт відповідальності страховика відповідно до норми ст.9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500,00 грн. на одного потерпілого. Зважаючи на те, що розмір заподіяних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 26.11.2007 року, перевищує ліміт відповідальності страховика і становить 28919.0 грн.. стягненню з ВАТ „СК „НОВА на користь позивача підлягатиме сума у розмірі 25500.0 грн.. а решту коштів у сумі 3419,00 грн. необхідно стягнути з особи, відповідальної за завдані збитки, тобто з [PERSON] Суд не бере до уваги твердження [PERSON], що стягнення збитків в порядку регресу повинно здійснюватись з Української Уніонної конференції Церкви християн Адвентистів Сьомого Дня, оскільки ним не доведено, що він перебуває з цією установою в трудових відносинах, а з наданого відповідачем шляхового листа не вбачається, чи він виданий саме на автомобіль марки „MERCEDES Vito, д.р.н. АА 2437 АІ. Отже суд приходить до висновку про необхідність задоволити позов ПАТ „ПРОСТО- страхування та стягнути на користь останнього з ВАТ „СК ..НОВА матеріальні збитки в порядку регресу у розмірі 25500,00 грн., а з [PERSON] - 3419.00 грн. Ч. 1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд, присуджує з відповідача ВАТ „СК „НОВА судові витрати на користь позивача у розмірі 345.00 грн., що складаються з судового збору (державного мита) у розмірі 255,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 90,00 грн., а з відповідача [PERSON] - у розмірі 64.19 грн.. що складаються з судового збору (державного мита) у розмірі 34,19 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн.. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 979-985, 988-992, 1187, 1191, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст.16, 27 Закону України „Про страхування, ст.ст.1, 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та,

Outcome: approved