Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач просить постановити рішення, яким скасувати свідоцтво про право власності на квартиру серія САА № 366894, видане комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради від 22 березня 2005 року та визнати за ним право власності на частку в спільному сумісному майні, а саме 1/6 ідеальної частини квартири [ADDRESS]. В підтвердження позовних вимог покликається на те, що починаючи з 1985 рокута до цього часу він зареєстрований та проживав до 29 червня 2000 року за адресою: Львівська область, м. Дрогобич,' [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] Семеновичем, мачухою [PERSON], сестрами [PERSON] та [PERSON]. Однак, 29 червня 2000 року ним було вчинено злочин та взято його правоохоронними органами під варту. 15.10.2001 року місцевим судом м. Дрогобича Львівської області його засуджено до відбування покарання. 11 лютого 2008 року він був звільнений з Маневицької виправної колонії № 42 в звязку з відбуттям покарання. Після звільнення його з місця відбування покарання він повернувся в м. Дрогобич у квартиру в якій він раніше проживав № 141 будинок № 393 по вул. Стрийська. Протягом року він проживав у даній квартирі з батьком, мачухою та сестрами. Однак в подальшому батько повідомив його про те, що він більше в цій квартирі не проживає та виписаний з неї, та сказав шукати собі інше житло. Батько дав йому ксерокопію свідоцтва про право власності наквартиру серія САА № 366894, видане комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради від 22 березня 2005 року та сказав більше туди не приходити. З травня 2009 року він змушений проживати в орендованій ним квартирі по вул. Самбірській будинок № 13 та сплачувати орендну плату в розмірі 600 грн. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 22 березня 2005 року квартира, що знаходиться за адресою: вул.Стрийська, 393 № 141 належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім цього, він отримав копію будинкової книги, згідно якої за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], зареєстрований 27.03.1987 року; [PERSON], зареєстрована 16.01.1990 року; [PERSON], зареєстрована 19.12.1989 року; [PERSON] - 26.06.1990 року; [PERSON] - 17.02.1992 року; [PERSON] - 27.03.1987 [PERSON] - 26.07.2005 року. При проведенні приватизації вищезгаданої квартири його не було включено до співвласників даної квартири по не відомій йому причині. Після цього він звернувся за допомогою до адвоката. 15 липня 2010 року скерованоадвокатський запит у Комунальне підприємство приватизації державного житлового фонду інформаційних послуг «Берегиня» про повідомлення на якій підставі проводилась приватизація квартири без участі [PERSON] та надання копії довідки про склад сімї та інших процесуальних документів на підставі яких здійснювалась приватизація даної квартири. На що Комунальне підприємство приватизації державного житлової та інформаційних послуг «Берегиня» 20.07.2010 року повідомило, що приватизація квартири [ADDRESS] проведена відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі довідки ОСББ «Світанок» від 01.03.2005 року. Та зазначено у відповіді, що громадянин [PERSON] у даній квартирі не був зареєстрований. Надати копії документів КП «Берегиня» відмовилось, зазначивши, що надасть на вимогу суду. Не може погодитись з КП «Берегиня», яке повідомило про те, що він не зареєстрований за адресою [INFO], адже згідно будинкової книги він зареєстрований за даною адресою; згідно штампу в його паспорті серія КА № 228643 виданому 02.07.1996 року Дрогобицьким МВ УМВСУ у Львівській області він прописаний за даною адресою згідно довідки № 2427, виданої 24.08.1989 року ЖЕК №3 м. Дрогобича про склад сімї, він проживає також за даною адресою, у довідці про включення виборця до Державного реєстру виборців від 17.01.2010 року зазначено виборчу адресу [ADDRESS]. Крім цього, факт його проживання у квартирі № 141 можуть підтвердити: його тітка [PERSON] прож. [INFO] також: БерегулякРуслан Васильович, який проживав до 2005 року за адресою [ADDRESS] на даний час проживає [INFO]; [PERSON] Євгеновичпрож. [ADDRESS]; [PERSON], прож. м.Дрогобичвул.Стрийська, 393 кв. 148. Відповідно до п. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасововідсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку). Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають правона приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмеженийу праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 65-1 Житлового кодексу Української РСР наймачі жилих приміщеньу будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сімї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність підставах, передбачених чинним законодавством. Однак ніякої згоди на придбання у власність квартири він не давав. Частиною 3 статті 71 Житлового кодексу Української РСР визначено підстави збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами або членами його сім»ї понад шість місяців, а саме п.7 ч.3 ст.71 даного кодексу є підставою збереження жилого приміщення в разі взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сімї. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У статті 392 Цивільного кодексу України зазначено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Статтею 393 Цивільного кодексу України передбачено, що вразі, якщо правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування порушує права власника, то такий акт за позовом власника визнається судом незаконним та скасовується. В судовому засіданні від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, просить скасувати свідоцтво про право власності на квартиру серія САА № 366894, видане комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської радивід 22 березня 2005 року та визнати за позивачем право власності на частку в спільному сумісному майні, а саме в квартирі [ADDRESS] області. Позивач позов підтримав покликається на підстави викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], позовні вимоги визнали та суду пояснили, що дійсно позивач по закону має право на частку в даній квартирі, а приватизація проводилась без нього, оскільки він перебував в місцях позбавлення волі. Приватизацію оформили без нього оскільки позивач надіслав заяву, яку вони просили його написати з місць позбавлення волі про те, що вінне заперечує проти проведення приватизації без його участі, однак не можуть зараз представити суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в суд не з»явились, про причину своєї неявки суду не повідомили, а томусуд вирішив заслухати справу у їх відсутності. Представники третіх осіб КП Львівської обласної ради Дрогобицьке МБТІ та ЕО,ОСББ «Світанок» в судове засідання не зявилися про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вирішив слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами. Представник КП «Берегиня» суду пояснила, що приватизація здійснювалась на підставі довідки про склад сімї виданої ОСББ «Світанок» у відповідності до законодавства. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представника третьої особи дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Із копії паспорта позивача [PERSON] вбачається, що він зареєстрований у [INFO]. Із будинкової книжки вбачається, що [PERSON] зареєстрований в квартирі141 буд. 393 по вул. Стрийській м. Дрогобич з 27.03.1987 року. Із довідки державного департаменту виконання покарань вбачається, що [PERSON] перебував в місцях позбавлення волі з 29.06.2000р. по 11.02.2008р. Із свідоцтва серія САА №366894 про право власності на квартиру [ADDRESS], вбачається що дана квартираналежить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та видане 22.03.2005р. Суд приходить до висновку, що приватизація квартири в якій зареєстрований позивач відбулась з порушенням законодавства всупереч ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, оскільки позивач перебував в місцях позбавлення волі, а отже його не могли позбавитиправа на житло. В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Outcome: approved