Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

В серпні 2008 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які неодноразово очнювала, та мотивувала тим, що разом з [PERSON] є співвласниками житлового будинку 12 по провулку Базарному в м. Коростені, та спільно користуються земельною ділянкою, розділ юї згідно фактичного землекористування, затверджений рішенням Коростенської міської ради. Між нею та відповідачем постійно виникають суперечки з приводу користування двором пального користування, оскільки відповідач самовільно збудував навіс при вході (в'їзді) у двір льного користування, встановив щити з правої та лівої сторони двору, ганок біля входу в свою ктину будинку (квартиру №3), облаштував у дворі клумбу з квітами, стійки для сушіння білизни, : на думку позивача, значно звужує ширину двору та перешкоджає доступу спеціалізованого гшспорту для побутових потреб. Також відповідач, зупиняючи свій автомобіль перед ворітьми линку, ускладнює доступ транспортних засобів, належних [PERSON], до її квартири. Крім того, в порушення санітарних норм, [PERSON] облаштував в дворі вигрібну яму ія стоків, що призводить до підвищеної вологості в квартирі позивачки та руйнації квартири. Просила, крім усунення зазначених порушень відповідачем, зобов'язати Коростенське і равління з експлуатації газового господарства разом з останнім, підняти газопровідну трубу, що введена до квартири №3 та проходить по висоті в'їзду в двір загального користування до висоти 3- етрів та відшкодувати їй завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, показала, що відповідач, придбавши істину будинку, порушує принципи добросусідства, використовує двір спільного користування вдіє у власних цілях, нехтуючи її інтересами, що призводить зокрема: до неможливості доступу до вигрібної ями транспорту КП «Водоканал» для відкачки стоків через низько розташовану І опровідну трубу, яка проходить над входом в подвір'я їх спільного двору; будівництвом рібної ями без будь-яких дозволів, що підтверджується приписами відповідних служб; -ановленням стійок для сушіння білизни, що в сукупності з рештою порушень призводить до І одіяння їй моральної шкоди в період 2004-2010 рр., яку вона оцінює в 5000 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили проти доводів і: зобної заяви, вважаючи їх необгрунтованими, оскільки позивач не довела фактів порушення її г 2в та інтересів. Зазначили, що висота газопровідної труби, яка підведена до його квартири, була І гэджена та споруджена в 2003 році попереднім власником квартири ї будь-яких заперечень з в у позивачки не було.; Представник Коростенського УЕГТ [PERSON] при вирішенні спору покладається на е кгуд суду, при цьому показав, що проект підведення газової труби відповідає усім вимогам, будь- ¦иех скарг з боку сусідів не поступало. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, свідків, суд приходить на наступного. Встановлено, що між [PERSON], якій належить 119/250 частин житлового будинку №12 по провулку Базарному в м. Коростені, та яка проживає в квартирі №2 цього будинку, [PERSON], якому належить 17/125 частин домоволодіння в цьому ж будинку, був встановлений порядок користування земельною ділянкою, затверджений рішенням 18-ї сесії Коростенської міської ради IV скликання 02 березня 2004 року. Відповідно до цього розділу за громадянами [PERSON] та [PERSON] визнавалось право на користування земельною ділянкою спільного користування (двором), площею 124 м2. Протягом шести років між позивачами постійно виникають суперечки з приводу користування спільною земельною ділянкою. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.І ст. 103' ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Суд виходить з того, що двір знаходиться в спільному користуванні сторін, які не мають визначених часток, угоду про поділ двору відповідно до частин будинку не укладали, а тому сторони мають рівні права володіння, користування і розпорядження двором. У відповідності до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, що затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, власник квартири зобов'язаний І : втримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і лзової безпеки, санітарних норм і правил. Таким чином, влаштування [PERSON] зливної ями у спільному дворі порушує права І юзивача, тому вказана споруда підлягає демонтуванню за кошти відповідача, оскільки останній І будував її "самочинно без згоди органу самоврядування та без відповідних дозволів на спільній земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади. Підлягає задоволённю і вимога щодо знесення стійок для сушіння білизни в дворі спільного І ування оскільки зачіпає права позивача на вільне користування спільною земельною ою та власним нерухомим майном. Щодо решти вимог, то суд не вбачає підстави для їх задоволення, оскільки вони не є іом захисту порушеного права відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України. Сам факт >сті ганку, який розташований на спільній земельній ділянці не є порушенням права іча на землю. Не доведено позивачем і порушень своїх прав наявністю в дворі клумби з зими рослинами, створення перешкод в доступі в подвір'я розташуванням свого юртного засобу. Вимога про зобов'язання перенести газопровідну трубу на висоту 3-х метрів є безпідставною ге, що проект по газифікації квартири №3 розташованій в домоволодінні №12 по провулку юму укладався в 2003р., і будь-яких нарікань з боку позивача не виникало. Що стосується відшкодування моральної шкоди відповідачем то відповідно до Постанови му Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про здування моральнрї /немайнової/ шкоди» із змінами і доповненнями та ст. 1167 ЦК України, зчем не надано доказів на підтвердження розміру спричиненої шкоди, з яких міркувань він тв визначаючи цей розмір, а саме не зазначено характеру, обсягу та глибини заподіяних зчу моральних страждань, їх наслідків, а тому суд відмовляє у задоволенні позову про здування моральної шкоди в повному обсязі, оскільки позивачем дані факти нічим не рджені, хоча відповідно до ст. 10-11 ЦПК України це є його обов'язком. І Підлягають відшкодуванню на користь позивача, понесені ним судові витрати в частин: ;:трат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн. 00 коп. відповідно то приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial