Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що відповідач згідно рішення суду повинен сплачувати аліменти з 05.02.2002року на утримання дочки [PERSON], 1997року народження на її користь, однак більше семи років рішення суду не виконується і станом на 01.09.2009року заборгованість по аліментам становить 21 378грн. За таких обставин просила стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 162 275,46грн. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві і просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що в той період, коли він був зобов'язаний сплачувати аліменти, а саме з 01.09.2003року по 31.05.2005року донька проживала з ним і його матір'ю, перебувала на його повному утриманні, а крім того і в подальшому він забезпечував дитину по мірі можливості, надавав посильну матеріальну допомогу, дарував подарунки. З приводу зменшення розміру заборгованості по аліментам він нікуди не звертався, суму заборгованості по аліментам, визначену згідно розрахунку державного виконавця не оспорював. Представник третьої особи [PERSON] пояснила, що згідно виконавчого листа [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] з 05.02.2002року, однак аліментів він фактично не сплачував до вересня 2009року і станом на 01.09.2009року нарахована заборгованість по аліментам в суму 21 387 грн. Сума заборгованості нараховувалась у розмірі, визначеному діючим законодавством. Дії державного виконавця з приводу нарахування заборгованості або з приводу визначення суми заборгованості [PERSON] не оскаржував. В даний час він сплачує поточні аліменти і заборгованість по ним і залишок заборгованості становить близько 8 000грн. Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення апеляційного суду Житомирської області від 30.09.2003 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 23.03.1997року народження в розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з 05.02.2002року і до повноліття. З часу звернення рішення суду до виконання і відкриття виконавчого провадження до вересня 2009року відповідач [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] фактично не сплачував. За весь цей період державним виконавцем нарахована заборгованість по аліментам помісячно, яка станом на 01.09.2009року становить 21387 грн. З приводу незгоди з сумою нарахованої заборгованості, або з приводу зменшення цієї суми [PERSON] нікуди не звертався і таким чином визнав наявність заборгованості по аліментам у вказаній сумі. Спору з приводу розміру заборгованості по аліментам [PERSON] не заявляв. Рішенням суду № 2-1389/2007 від 13.11.2007року, яким [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки, встановлено, що він ухиляється від обов'язку по вихованню і утриманню дитини, ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини. У відповідності до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином з 01.01.2004року, з дня введення в дію СК України до 01.10.2009року сума неустойки від суми несплачених аліментів становить 162 275,64грн. (згідно розрахунку а.с.10-11). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved