overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач просить встановити їй додатковий строк, доста\-тній для подання заяви про прийняття спадщини, яка залиши\-лась після смерті її тітки [PERSON], померлої 16 липня 2008 року. В своїй заяві вказує, що 16 липня 2008 року померла її тітка [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 2,84 в умо\-вних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в на\-турі, яка перебувала в колективній власності Спілки селян\-ських господарств 1-го Травня с. Киликиїв Славутського ра\-йону Хмельницької області. Вона є спадкоємцем померлої на підставі заповіту. Фактично з часу відкриття спадщини вона прийняла спадкове майно - поховала спадкодавця, фактично вступила в управління спадковим майном. Проте встановлений законом шести місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини вона пропустила з пова\-жних причин, в зв'язку з тривалою хворобою, через це зму\-шена звертатись з даним позовом до суду. Вважає, що п'яти місяців після набрання рішенням чинності їй достатньо для подачі заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач фактично прийняв спадщину, однак у встановлений законом б місячний строк не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України за заявою спадко\-ємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поваж\-ної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, позов під\-лягає до задоволення. На підставі викладеного, ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 154 905 гривень 49 копійок заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.02.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 132 про надання кредиту у розмірі 17 550,00 доларів США на споживчі потреби, із сплатою 12,5 % річних, а за обслуговування кредиту - щомісячна плата у розмірі 115 грн. 24 коп., що становить 0,13 % від суми отриманого кредиту. За домовленістю сторін додатковим договором №1 від 19.12.2008 року до вказаного кредитного договору, за користування кредитними коштами, було встановлено плату в розмірі 17,5 % річних, а щомісячна плата залишилася без змін. В зв»язку з набуттям чинності ЗУ «Про акціонерні товариства» найменування ВАТ «ВіЕйБі Банк» було змінено на ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є повним правонаступником ВАТ «ВіЕйБі Банк». В якості забезпечення належного виконання кредитного договору, [PERSON] було передано, а ПАТ «ВіЕйБі Банк» було прийнято в заставу належний [PERSON] автомобіль, відповідно до договору застави від 20.02.2008 року. Відповідно до п.п. 2.5 даного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно до дати, встановленої в графіку погашення заборгованості за кредитом та відсотками, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, в сумі не меншій чергового погашення відповідної суми кредиту. Проте, всупереч договірним зобов'язанням відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, так в серпні 2009 року ним останній раз було внесено на свій розрахунковий рахунок кошти для погашення зобов»язань по кредитному договору. Відповідно до п.2.7 кредитного договору «Дострокове виконання боргових забов»язань за ініціативою Банку та розірвання кредитного договору» [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній частині у випадку не виконання позичальником своїх боргових та інших зобов»язань за кредитним договором. Вказує, що всі намагання працівників банку вирішити питання, щодо належного виконання відповідачем умов кредитного договору в досудовому порядку були залишені відповідачем без належного реагування, тому станом на 14.09.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 154 905 гривень 49 копійок. яку просять стягнути в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у зворотньому поштовому повідомленні, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина - Володимира, [INFO] в розмірі 1/2 частини доходу щомісячно до досягнення сином повноліття. Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що з 28.02.2009 року з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина - Володимира, [INFO]. Вказує, що відповідач з ними проживає, але добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. А тому происть стягнути з відповідача аліменти в судовому порядку. В судове засідання позивачка не з»явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних та доказів про взаємовідносини сторін, а тому за можливо розглянути справу у відсутності позивачки. Відповідач в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у зворотньому поштовому повідомленні,через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліменти на утримання сина -Володимира в розмірі 1/2 частини доходу щомісячно. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, і свої вимоги мотивує тим, що 29.10.2005 року зареєстрував шлюб з відповідачкою - [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 2068. Від спільного життя народився син, [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Просить шлюб розірвати, оскільки шлюбні та сімейні відносини не підтримують з липня 2010 року, продовжувати спільне життя з відповідачкою не бажає в звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, мають різні погляди на життя, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги з вище вказаних підстав та просить позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що дійсно перебуває з позивачем у шлюбі з 29.10.2005 року, примирення між ними неможливе, згодна на розірвання шлюбу, просить строк на примирення не надавати. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 29.10.2005 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 2068, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від даного шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Шлюбні відносини сторонами припинені з липня 2010 року, спільне господарство не ведеться, сімя існує формально. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] ( Далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON]М.( Далі - Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що 25 червня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 367. Це в неї перший шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розлучення син залишиться мешкати зі нею, спору про місце проживання дитини немає. Шлюбні відносини з відповідачем припинили у вересні 2009 року, з тієї причини, що у неї з відповідачем різні погляди на сімейне життя, з приводу чого між ними часто виникали суперечки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Майнового спору немає. На попередній розгляд позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на позові наполягає. На попередній розгляд відповідач не зявився, звернувшись до суду із заявою про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов належить задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому, відповідно до ст. 112 СК України суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

28 липня 2010 року ВАТ «Укртелеком» в особі центру телекомунікаційних послуг Чернігівської філії ВАТ Укртелеком» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є споживачем телекомунікаційних послуг за номером 63-86-93 про що свідчить укладений типовий договір про надання послуг електрозвязку від 28.08.2006 року. Згідно Закону України Про телекомунікації від 18.11.2003 року телекомунікаційні послуги надаються за умови дотримання споживачем Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та оплати замовлених послуг. Відповідно до п. 40, 108 Правил плата за отримані телекомунікаційні послуги вноситься споживачем після отримання ним рахунку, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду. Відповідач своєчасно не сплачував нараховані суми за телекомунікаційні послуги і тому за період з 01.02.2010 р. по 31.07.10 р. виникла заборгованість в сумі 294 грн. 83 коп. В добровільному порядку відповідач борг не сплачує, в звязку з чим позивач звертається до суду з вимогою про примусове стягнення суми заборгованості, судового збору в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи: розрахунок заборгованості (а.с. 6), заяву про встановлення телефону (а.с. 7), типовий договір про надання послуг електрозвязку (а.с. 8), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов своє підтвердження факт завдання шкоди позивачу несплатою вартості наданих телекомунікаційних послуг відповідачем на суму 294 грн. 83 коп. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 Л 0.2006 року Можняківською сільською радою Новопсковського районну, Луганської області, актовий запис № 14, обґрунтовуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу з'явилося те, що в психологічному плані сторони не сумісні, відповідач перестала поважати його як особистість, тому в сімї часто виникали сварки та скандали, які призвели до того, що спільне проживання стало неможливим. З середини 2007 року шлюбні відносини між ними припинилися, та він повернувся жити в будинок своїх батьків. Позивач у судовому засіданні наполягав на заявлених позовних вимогах. Відповідач у судовому засіданні, заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 119296, зареєстрованого Можняківською сільською радою Новопсковського району, Луганської області 07.10.2006 року, виданого 27.08.2010 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 14, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У позивача та відповідача шлюб перший. Від спільного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спір про місце проживання дитини відсутній. Неповнолітня [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Спір про майно подружжя відсутній. Відповідач [PERSON] (до шлюбу Бойко) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрацію шлюбу «Сєргєєва». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15.04.2009 року Новорозсошанською сільською радою Новопсковського районну, Луганської області, актовий запис № 03, обґрунтовуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу з'явилося те, що в психологічному плані сторони не сумісні, в сімї часто виникали сварки та скандали, які призвели до того, що спільне проживання стало неможливим. Також з грудня 2009 року вона мешкає з другим чоловіком, від якого вона вагітна, та хоче одружитися з ним. Позивач у судовому засіданні наполягала на заявлених позовних вимогах. Відповідач у судовому засіданні, заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 сі. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 090136, виданого 15.04.2009року. Новорозсошанською сільською радою Новопсковського районну, Луганської області, актовий запис № 03, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У позивача та відповідача шлюб перший. Від спільного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що позивач з грудня 2009 року мешкає з другим чоловіком [PERSON], шо підтверджується довідкою Новорозсошанської сільської ради №852 від 10.09.2010року, від якого вона вагітна, що підтверджується довідкою Новопсковського РТМО №53 від 20.09.2010 року, та з яким хоче узаконити їх стосунки. Спір про майно подружжя відсутній. Спір про місце проживання дитини відсутній. Неповнолітня [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Позичач [PERSON] (до шлюбу Олійник) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрацію шлюбу «Ковальова». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням(а.с.З), мотивуючи свої вимоги наступним. Державну [ADDRESS] її сім»я, яка складається з трьох осіб: чоловіка [PERSON] - відповідача по справі, її та сина [PERSON]. Відповідач перестав спілкуватись з ними, а з червня 2006 р. виїхав з квартири, не повідомивши нікого про своє нове місце проживання. Вона змушена за власний рахунок сплачує за комунальні послуги; не може оформити субсидію. На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного рішення суду не заперечує, позов (а.с.З) підтримала за вимогами в ньому викладеними; судові витрати просить не стягувати. Відповідач, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки - [PERSON], на стороні відповідача - КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку(а.с.29-30;32) ; відповідач -через оголошення у пресі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно особового рахунку на [ADDRESS] в квартирі зареєстровані: відповідач - [PERSON] - наймач, позивачка -[PERSON], син - [PERSON]- з 11.04.2000 р. (а.с.4). Факт не проживання відповідача у вказаній квартирі більше шести місяців без поважних причин, підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації КП „ЖЕК-13" Чернігівської міської ради від 10.06.2010 р.(а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. [PERSON] зареєстрований, але без поважних причин більше шести місяців, з червня 2006 р., не проживає за місцем реєстрації: в [ADDRESS], тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

В жовтні 2009 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 74114,64 грн., посилаючись на те, що 24 травня 2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 03-2- 6865-К про надання кредиту в розмірі 11368,00 доларів США. На обґрунтування своїх вимог, представник позивача пояснив, що кредит був наданий на 60 місяців, з терміном погашення до 23 травня 2012 року, зі сплатою 12,5 % річних з користування кредитними коштами, а також сплатою позичальником винагороди за надання кредиту в розмірі 1.0 % від суми кредиту. З метою забезпечення договору кредиту було укладено договір застави № 03-2 6981-3 від 06 липня 2007 року, за яким відповідач передав банку в заставу транспортний засіб марки - Daewoo», моделі Lanos TF69Y, 2007 року випуску, колір - сірий, шасі № SUPTF696YD7W317486. Тип ТЗ - легковий седан, реєстраційний № [NUMBER]. який належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтв серії СРБ N° 713714 від 23.05.2007 року. Проте, відповідач не виконав умови кредитного договору і станом на 16.09.2009р. загальна сума заборгованості по кредиту становить 9259,47 Доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ становить 74114,64 грн., а тому позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість по кредиту. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог і просив, у зв'язку з частковим погашенням кредиту [PERSON]. стягнути з останнього 5072,61 доларів США. що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на 14.09.2010 року становить 40073.61 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд. заслухавши пояснення представника позивача відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов піхлягає задоволенню в порядку , передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не пору шує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved