Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення заставлене майно, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № 1580-мк від 07.02.08 року відповідач отримав кредит у розмірі 7500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.02.2011 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ ПриватБанк і відповідач 07.02.2008 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу транспортний засіб причіп бортовий-Е PANAV, модель: TVL18, рік випуску - 1997, № кузова / шасі: TKPTVL180V5800023, реєстраційний номер: ВМ6624ХХ, що належить на праві власності [PERSON]. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем / позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Звернення стягнення та реалізація предмету застави за цим договором здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору застави, у тому числі шляхом безпосереднього продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав та станом на 27.05.2010 р. має заборгованість у розмірі 6736,20 доларів США, предмет застави в заклад банку не передав. У звязку з цим, позивач просить суд звернути стягнення на заставлене майно причіп бортовий, що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного транспортного засобу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного транспортного засобу з обліку в органах ДАІ, а також наданням ПАТ КБ ПРИВАТБАНК всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В судове засідання представник позивача не зявився, від якого надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення у судовому засіданні заочного судового рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, повідомлявся про час і місце судового засідання належним чином, про що у справі є відомості про вручення судових повісток. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм обставини. Згідно кредитного договору № 1580-мк від 07.02.08 року сторони домовились про надання банком [PERSON] кредиту грошовими коштами шляхом надання траншу кредиту на загальну суму 7500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.02.2011 року (а.с. 5-8). 07.02.2008 р. між сторонами був укладений договір про видачу траншу № 1580/1-мк на суму 7500 доларів США, зі строком повернення транша кредиту та процентів згідно графіка (а.с.9,10). 07.02.2008 р. сторони уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 07.02.2008 р. № 1580-мк надав в заставу транспортний засіб причіп бортовий-Е PANAV, модель: TVL18, рік випуску - 1997, № кузова/шасі: TKPTVL180V5800023, реєстраційний номер: ВМ6624ХХ, що належить йому на праві власності (а.с. 11-13). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1580-мк від 07.02.2008 р. заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 27.05.2010 року складає 6736,20 доларів США (а.с. 3-4). Станом на 21.05.2010 р. офіційний курс гривні до іноземних валют, а саме 100 доларів США становить 792,5500 грн. (а.с.5), таким чином, заборгованість [PERSON] перед банком у перерахунку в національну валюту України становить 53418,07 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем / позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю з заклад. Відповідно до ст.19 ЗУ Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно ст.20 ЗУ Про заставу передбачено, що заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі це спосіб захисту, який впливає із загального принципу повного та належного виконання зобовязання та полягає в зобовязанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч.2 ст.28 ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається незаконним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Аналогічна умова міститься і в договорі застави. Відповідно до ст.25 ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову поро звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього закону, яка передбачає і продаж предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Згідно ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Отже, приймаючи до уваги всі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню у повному обсязі із відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved