Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

У серпні 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 25.11.2000 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАГС Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 240. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 20.04.2010 року шлюб розірваний. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Зі слів позивача, на даний час діти мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач у справі працює начальником Районної державної лікарні ветеринарної медицини Києво-Святошинського району, його середньомісячний заробіток становить 2265,50 грн. Інших дітей [PERSON] не має, аліменти не сплачує. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO]., у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просила його задоволити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи 25.11.2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАГС Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 240. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 20.04.2010 року шлюб розірваний (а.с.7). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися дочка [PERSON] [INFO] (а.с. 4) та дочка [PERSON] [INFO] (а.с.5). У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано. На даний час неповнолітні діти мешкають з матірю [PERSON] та перебувають на її утриманні (а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач у справі працює начальником Районної державної лікарні ветеринарної медицини Києво-Святошинського району, його середньомісячний заробіток становить 2265,50 грн. (а.с.8). Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задоволити, стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судові витрати, що складається з судового збору у сумі 51 (пятдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 (сто двадцять) гривень 00 (нуль копійок) копійок, в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved