Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, стверджуючи, що 16 червня 2009 року позивач взяв у неї в користування 200000 рублів Російської Федерації, що згідно курсу НБУ (10 рублів РФ = 2,4431 грн. України) станом на 16.06.2009 року, складає 48862 грн., на строк - чотири місяці, тобто до 15 жовтня 2009 року з виплатою чотирьох відсотків за кожний місяць користування грошових коштів, що підтверджується розпискою відповідача написаною ним власноруч. Відповідач свої зобов`язання не виконав по теперішній день, грошові кошти не повернув, в зв`язку з чим в нього утворилась заборгованість, яку вона просить суд стягнути з відповідача. Представник позивачки, змінивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача також заборгованість за відсотками за користування грошовими коштами із розрахунку 4% за кожний місяць користування, з 15 жовтня 2009 року по 15 вересня 2010 року, тобто за 11 місяців, в сумі (48862 грн. /100% х 4% хі 1 = 21499 грн. 28 коп. ), а всього стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 70361 грн. 28 коп. (48862 грн. + 21499 грн. 28 коп. = 70361 грн. 28 коп. ) Відповідач до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений, про час, місце розгляду справи, тому справа на підставі ст. 225 ЦПК України розглядається заочно. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2009 року відповідач взяв у позивачки в користування 200000 рублів Російської Федерації, які станом на 16.06.2009 року згідно курсу НБУ (10 рублів РФ = 2,4431 грн. України) складають 48862 грн. Зазначену суму коштів відповідач взяв строком на чотири місяці, до 15 жовтня 2009 року з виплатою чотирьох відсотків за кожний місяць користування грошових коштів, що підтверджується розпискою відповідача написаною ним власноруч. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч.2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, що підтверджується розпискою наданою відповідачем. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевказаних статей з відповідача на користь позивачки підлягають стягнення заборгованість за договором позики в сумі 48862 грн. та заборгованість за користування грошовими коштами із розрахунку 4% за кожний місяць в сумі 21499 грн. 28 коп., що передбачено розпискою відповідача. Крім стягнення на користь позивачки 70361 грн. за договором позики також на користь держави підлягають стягненню з відповідача держмито в сумі 703 грн. та 120 грн. сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved