Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення недоплаченої пенсії та зобовязання здійснити нарахування пенсії відповідно до чинного законодавства, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, є інвалідом 3 групи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Тростянецькому районі. При нарахуванні пенсії позивачу постійно не застосовуються норми чинного законодавства України з приводу особливості умов нарахування пенсії та її щомісячної виплати відповідно до статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з інвалідністю. За останні роки пенсія нараховувалася та виплачувалася позивачу у занижених розмірах, що призвело до заподіяння їй шкоди в наслідку недотримання розміру пенсійних нарахувань відповідно до норм законодавства України. Згідно ст.50 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, для інвалідів 3 групи 50% мінімальної пенсії за віком та виплачується повністю, незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для інвалідів 3 групи 6 мінімальних пенсій за віком. Пенсія нараховується у занижених розмірах, тому позивач вимушений звернутися до суду та просить суд: - зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Тростянецькому районі провести перерахунок і виплату і в подальшому нараховувати їй пенсію з урахуванням ст.ст.49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.07.2010 року -поставити на обовязок Управлінню Пенсійного Фонду України в Тростянецькому районі зробити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з 02.07.2010року, згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які втратили працездатність. Управління Пенсійного Фонду України в Тростянецькому районі Сумської області позов не визнало, надало суду заперечення проти позову та в його обгрунтування наведено, що пенсія позивачу призначена за спеціальним законом, а саме за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ч.5 ст.54 якого передбачено, що порядок обчислення пенсії, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України». Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 року №523, згідно з якою пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастофи відповідно до ст.ст.54,57 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Відповідно до ч.4 ст.54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Розрахункова величина мінімального розміру пенсії за віком, яка застосовується для обчислення пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 у розмірі 19 грн.91 коп. Ця ж величина застосовується і при визначенні розміру додаткової пенсії зазначеним інвалідам. Абзацем 1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Проте ч.3 ст.28 встановлює, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений п.1. ч.1 ст.28 цього ж закону, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Тобто мінімальний розмір пенсій, визначений п.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» щодо розрахунку пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуватись не може. Зазаначені норми застосовуються і щодо нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю. Постановою КМУ від 27.12.2005р. №1293 з 01.01.2006 року збільшено розміри пенсій по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках, призначених відповідно до ч.1 ст.54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2,5 рази, а також підвищено мінімальний розмір пенсії для інвалідів 3 групи до 467 грн. Позивачу 20.06.1996 року було встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків по ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії в розмірі 50% від заробітку в зоні відчуження. Пенсію призначено на підставі письмової заяви позивача від 20.06.1996 року в мінімальному розмірі. До її розміру встановлена додаткова пенсія інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи. (ст.50 Закону). Розмір пенсії з 01 липня 2010 року становить 785,67грн. Управлінням Пенсійного Фонду України в Тростянецькому районі пенсія [PERSON] призначена і виплачується відповідно до вимог діючого законодавства, а тому просять у позові відмовити. Позивач в судове засідання не зявилася, просив справу слухати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника УПФ в Тростянецькому районі, надав до суду письмові заперечення проти позову, мотивував свою відмову в перерахунку розміру пенсії тим, що вимоги позивача безпідставні та протирічать чинному законодавству України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Судом було встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] дійсно є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи, захворювання якого пов»язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, вкладкою до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідченням інваліда 3 групи. При зверненні позивача до Управління Пенсійого Фонду України в Тростянецькому районі йому було відмовлено у перерахунку розміру її пенсії. Відповідач мотивував свою відмову в перерахунку розміру пенсії тим, що вимоги позивача безпідставні та протирічать чинному законодавству України. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права й свободи гарантуються, і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. було визнано неконституційними вищевказані положення Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України. Конституцією України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Ст. 8 Конституції України передбачає, що Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України й повинні відповідати їй. Принцип верховенства права передбачає, що всі підзаконні нормативно-правові акти мають відповідати за своїм змістом Конституції України. У відповідності до ч.4 ст.54 Закону України від 28.02.1991 року №796-Х11(із змінами) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастофою, не можуть бути нижчими по групі інвалідності 6 мімімальних пенсій за віком. На виконання цього закону КМУ ухвалив свою постанову «Про затвердження Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастофи» від 30.05.1997 року №523, згідно п.4 якої в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-Х11(із змінами) особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю. У розмірах інвалідам 3 групи - 50% мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» складає з 01.01.2010року895грн.:(695грн./50%=347,5грн.+(6мін.х695грн.)=4517,5грн.щомісячнох 13 днів = =1957,60грн. ; з 01.04.2010 року 706:(706грн./50%=353грн.+(6мін.х706грн.)=4589грн. щомісячно х2міс.=9178грн. Крім того, із системного аналізу чинного пенсійного, бюджетного законодавства України випливає таке: Згідно ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до ч.2 ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Із змісту абз.7 ч.1 ст.5 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування» випливає, що загальнообов»язкове державне соціальне страхування громадян України здійснюється за принципами забезпечення рівня життя, не нижчого за прожитковий мінімум, встановлений законом шляхом надання пенсій, які є основним джерелом існування. Із змісту абз.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» випливає, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком виходячи з вимог Конституції України та законів України. Із змісту ст.4 Закону України «Про прожитковий мінімум» випливає, що прожитковий мінімум встановлюється КМУ, а затверджується щороку Верховною Радою України законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Відповідно до п.28 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-У1, норми статей 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладені з фактичним скасуванням пільг та компенсацій відповідно до чинного законодавства України. Але рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1 пунктів 61-63, 66 розділу 11, пункту 3 розділу 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік ... визнані такими, що не відповідають Конституції України положення ст.67 розділу 1 пунктів 2-4, 6-8, 10-18, пп.7 п.19, пунктів 20-22, 24, в тому числі п.28 щодо Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У відповідності до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додатковї пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними актами суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору підлягає застосуванню положення ст.46 Конституції України, як норми прямої дії, які мають найвищу юридичну силу: ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»; ст.5 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування»; ст.ст.7,28,42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»; ст.ст.2,4 Закону України «Про прожитковий мінімум»; ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»; ст.ст.50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а не п.1 Постанови КМУ «Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 1 серпня 1996 року, та порядок обчислення пенсій, що призначаються після 1 серпня 1996 року» від 26.07.1996 року №831 і не п.2 Постанови КМУ «Про відвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року №1, оскільки їх застосуванням Управлінням Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області було запроваджено обмеження та зменшення розміру пенсії позивача, що призвело до звуження змісту та обсягу його права на пенсійне забезпечення, всупереч вимогам ст.64 Конституції України. Крім того, підзаконні акти, подібно законам, обов»язкові для виконання та мають необхідну юридичну силу. Але їх дія обмежена законом: вони не можуть виходити за межі законодачого регулювання, їх норми носять вторинний у порівнянні з законом характер. Підзаконні акти не можуть змінювати або скасовувати норми законів. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з УПФУ в Тростянецькому районі доплати до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були їй нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в розмірі 37 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial