Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Іванківський міжрайпрокурор Київської області звернувся до суду із позовом в інтересах пенсіонерки [PERSON], на її прохання, посилаючись на те, що 21.06.1994 року померла її мати [PERSON], яка проживала в домоволодінні № 16 по вул. Цвєткова с.Страхолісся Іванківського району Київської області. У відповідності до довідки за № 251 від 12.05.10р. Страхоліської сільської ради, за [PERSON] по земельно-кадастровій документації сільської ради за 1993-2001 року рахувались земельні ділянки загальною площею 0,39га, які знаходились в с. Страхолісся по вул. Цвєткова-16 (0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, та 0,14 га - для ведення особисто селянського господарства). Земельні ділянки розташовані разом за однією адресою. За свого життя [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений Страхоліською сільською радою 27.07.1992 року, на користь своїх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким заповіла свій будинок з надвірними будівлями та все своє майно (в рівних частинах, тобто по 1/3 частини кожному). Після смерті [PERSON] спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщин\' фактично прийняли. Два спадкоємці (із трьох заначених в заповіті) отримали в Іванківській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. [PERSON] в 1995 році, а [PERSON] в 1998 році), оформили свої спадкові права, кожний на 1/3 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в с. Страхолісся Іванківського району Київської області по вул..Цвєткова-16 ( [PERSON] в послідуючому за договором дарування від 04.02.2009 року подарував свою частку (1/3) домоволодіння по вул. Цвєткова, 16 в с.Страхолісся своїй дочці [PERSON]).Третій спадкоємець за заповітом [PERSON] свої спадкові права в нотаріальному порядку не оформила, тому на 1/3 частини зазначеного будинку спадщина залишилася відкритою. (В послідуючому згідно рішення Іванківського районного суду Київської області від 04.09.2009 року за [PERSON] було визнано право приватної власності на 1/3 частину спадкового нерухомого майна, що знаходиться в с. Страхолісся по вул. Цвєткова-16). 18.05.2001 року рішенням виконкому Страхоліської сільської ради Іванківського район) Київської області №22 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» було вирішено передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування жилих будинків і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства на території Страхоліської сільської ради громадянам, в тому числі [PERSON] та [PERSON] було передано у їх спільну сумісну власність земельну ділянку 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,14 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані по вул..Цвєткова-16 в с. Страхолісся ( тобто за адресою, де знаходиться спадковий будинок). При прийняті вищезазначеного рішення Страхоліською сільською радою не було враховано те,що фактично на момент прийняття такого рішення, на 1/3 частини житлового будинку та будівель, що знаходяться на земельній ділянці по вул. Цвєткова, 16 в с. Страхоліссі. залишилася відкритою, так як лише двоє спадкоємців на момент прийняття рішення сільською радою отримали право на спадщину за заповітом, а саме [PERSON] та [PERSON]. третій спадкоємець [PERSON] будь-якої заяви щодо відмови від спадщини не подавала, а тому спадщина на 1/3 частини житлового будинку та надвірних будівель фактично зберігалася за нею спадкового майна знаходилася на земельній ділянці по вул. Цвєткова-16 в с. Стзахолісся. Внаслідок прийняття сільською радою такого рішення, фактично право власності на всю земельну ділянку розміром 0,39 га, з них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,14 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: с. Страхолісся, Іванківський район, Київська область, вул. Цвєткова, 16, набували у спільну сумісну власність тільки двоє спадкоємців [PERSON] та [PERSON], що в свою чергу є порушенням ст.30 Земельного кодексу України РСР від 15.03.1991 року (в редакції, який діяв до 01.01.2002 року), згідно якої при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. При переході права власності на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Внаслідок прийняття такого рішення спадкоємець [PERSON] була фактично позбавлена права після отримання нею в подальшому права власності на 1/3 частину спадкового будинку та надвірних будівель, набути належного права власності на земельну ділянку, на якій фактично знаходиться частина такого спадкового майна. В подальшому на підставі винесеного виконкомом Страхоліської сільської ради рішення .№22 від 18.05.2001 року, та за дорученням сільського голови Страхоліської сільської ради про організацію роботи по виготовленню технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю громадян, було розпочато малим приватним підприємством-фірмою «БММ» розробку технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю [PERSON] та [PERSON] .23.09.2002 року актами встановлено на місцевості та погоджені межі земельної ділянки по вул. Цвєткова-16 в с. Страхолісся Геанкіського району, яка на підставі рішення Страхоліської сільської ради №22 від 18.05.2001р. була виділена у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON], фактично загальна площа земельної ділянки становила 0,3449 га. 12.02.2003 року малому приватному підприємству фірмі «БММ» було видано Іванківським районним відділом земельних ресурсів технічне завдання на виконання робіт по земельно-кадастровій інвентаризації земель та складанню державних актів на право приватної власності на землю на території Іванківського району Київської області, яке 13.03.2003 року було затверджене Київським обласним управлінням земельних ресурсів. В подальшому 24.09.2003 року за № 78 надано висновок начальником Іванківського районного відділу земельних ресурсів та 26.11.2003 року за № 208 висновок головного архітектора відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Іванківської РДА про погодження технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю [PERSON] та [PERSON]. Після чого відповідно до Акту (без дати) директор МПП фірми «БММ» роботу по виготовленню вищезазначеної технічної документації перевірив та прийняв. Відповідно до ч.2 ст. 118 Земельного кодексу України від 01.01.2002р., рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів, ще підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно п.1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних атів на право власності на земельну ділянку і право постійного користуванню земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999р., Державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради. Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України. У відповідності до п.п. 9, 10 п.а ч.І ст.ЗЗ Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, в тому числі належить організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою: здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою. Однак, в порушення зазначеного законодавства, після затвердження вищезазначеним и органами виконавчої влади технічної документації, вона не була передана до Страхоліської сільської ради для подальшого її розгляду та прийняття рішення про затвердження сільською радою документації з видачі громадянам [PERSON] та [PERSON] Державних актів на право власності на землю. Без прийняття Страхоліською сільською радою такого рішення 26.11.2003 року начальником Іванківського районного відділу земельних ресурсів та головою Страхоліської сільської ради були підписані державні акти, а саме, Державний акт серії КВ № 041186 на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, співвласниками якої є [PERSON] та [PERSON], вказаний акт зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за №854, а також Державний акт серії КВ №041187 на право власності на земельну ділянку площею 0,0949 га для ведення особистого селянського господарства, співвласниками якої є [PERSON] та [PERSON], вказаний акт зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за №855. Вищезазначені Державні акти, були видані з порушення ст. 118 Земельного кодексу України. У зазначених Державних актах було зазначено, що вони видані на підставі вищезазначеного рішення виконкому Страхоліської сільської ради №22 від 18.05.2001 року. Вказане рішення сільської ради було прийняте до виготовлення технічної документації та встановлення меж земельної ділянки в натурі, хоча повинні були видані такі Державні акти на підставі остаточного рішення сільської ради про затвердження технічної документацію з видачі громадянам [PERSON]Т та [PERSON] Державних актів на право приватної власності на землю. В даному випадку рішення про затвердження матеріалів технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, які знаходяться по вул. Цвєткова, 16, с. Страхолісся, на [PERSON] та [PERSON], Страхоліською сільською радою взагалі не приймалося. Згідно ч.І ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. [PERSON] як співвласник домоволодіння, по вул..Цвєткова-16, має також право на частину земельної ділянки, площею 0,3449 га, що знаходиться в с. Страхолісся по вул. Цвєткова, 16, Іванківський район, Київська область. Однак внаслідок прийняття Страхоліською сільською радою рішення №22 від 18.05.01р. та видачі вищезазначених державних актів, вона не може реалізувати свої законні права та отримати державні акти на право власності на частину земельної ділянки, яка знаходиться по вул. Цвєткова, 16, с. Страхолісся. Статгя 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересів. Відповідно ст. 36і Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадку, передбачених законом. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь- якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. Оспорюваними вищезазначеними рішенням виконкому Страхоліської сільської ради №22 від 18.05.01р., та державними актами на право власності на земельну ділянку порушуються інтереси громадянки [PERSON], яка внаслідок свого пенсійного віку, стану здоров'я не може захистити свої права в суді, а тому цей обов'язок покладається на прокуратуру у відповідності до ст. 121 Конституції України, ст. 36і Закону України «Про прокуратуру» та ст.45 Цивільно-процесуального кодексу України. У зв'язку з цим прокурор звернувся із даним позовом до суду в інтересах пенсіонерки [PERSON] і просить суд: - визнати недійсним рішення виконавчого комітету Страхоліської сільської ради №22 від 18.05.2001 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», в частині передачі громадянам [PERSON] та [PERSON] безоплатно у спільну сумісну власність земельних ділянки для обслуговування жилого будинку і господарський споруд, площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,14 га, які знаходяться по вул. Цвєткова, 16 в с. Страхолісся, Іванківський район, Київська область; - визнати недійсними вищезазначені державні акти на право власності на земельні ділянки серії КВ №041186 від 26.11.2003 року та серії КВ №041187 від 26.11.2003 року та скасувати їх державну реєстрацію. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Представник гр-ки [PERSON] за довіреністю [PERSON] попросила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які зявились в судове засідання, позов визнали в повному обсязі і пояснили, що ніяких заперечень не мають. Страхоліська сільська рада, як відповідач, направила до суду заяву, в якій зазначається, що з позовом вони ознайомлені, позов визнають, ніяких заперечень щодо задоволення позову не мають та просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Управління Держкомзему в Іванківському районі, як відповідач, направило до суду лист, в якому просить справу розглядати за відсутності їх представника. Вислухавши прокурора, представника гр-ки [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], ознайомившись із заявою та листом Страхоліської сільської ради і Управління Держкомзему в Іванківському районі, оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, як законно обгрунтованого. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі позов визнали. В даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved