Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за договором споживчого кредиту № 323 від 05.04.2007 року у розмірі 9797,12 грн., що складається з суми основного борг у розмірі 3594,79 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 6202,33 грн., а також судові витрати понесені при подачі позову до суду . У судовому засіданні представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягав, підтримав обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що кредитною спілкою „Айдар-Кредит [PERSON] відповідно до договору споживчого кредиту № 323 від 05.04.2007 року були надані грошові кошти у розмірі 5500,00 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобовязалася повертати борг та сплачувати проценти за встановленим графіком, але відповідачем порушені умови договору, основний борг та проценти сплачено частково. Відповідно до умов договору у разі порушення встановленого графіка відповідач [PERSON] зобовязалася сплатити 162 % річних за весь період користування кредитом. Крім того, 05.04.2007 року Кредитною спілкою „Айдар - Кредит з відповідачами [PERSON], [PERSON] (яка в даний час змінила прізвище на „Пшенична) були укладені договори поруки. Відповідно до умов договорів поруки відповідачі виступили поручителями у [PERSON] за основним договором і несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями позичальника. Вданий час відповідачами не виконані умови ні договору споживчого кредиту,, ні договорів поруки. Станом на 18.06.2010 року заборгованість відповідачів перед Кредитною спілко „Айдар-Кредит з урахування основної суми боргу та процентів складає 9797,12 грн. ... Відповідач [PERSON] вимоги позивача визнав частково, не заперечував проти того, що його дружина, відповідач по справі [PERSON] дійсно має заборгованість зі сплати основного боргу та процентів за договором споживчого кредиту. З розміром позовних вимог не згоден, оскільки вважає, що не вірно нараховані проценти за користування кредитом, оскільки має докази того, що сплата боргу по процентам з боку його дружини відбувалася. Під час судового засідання 07.09.2010 року представником позивача та відповідачем [PERSON] було заявлено клопотання про надання часу для укладення мирової угоди, про по справі була оголошена перерва. 27.09 2010 року під час судового розгляду справи було зясовано, що сторони примирення не досягай. Відповідачі '[PERSON], [PERSON] будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в Судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову до суду не надали. В звязку з чим, Суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного . 05.04.2007 року між позивачем - кредитною спілкою „Айдар-Кредит та відповідачем [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту № 323, відповідно до умов якого позивач зобовязується надати відповідачу грошові кошти у кредит у сумі 5500,00 грн., а відповідач зобовязується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 36 % річних (а.с.5- 6). Відповідно до п.3.2.2.2) Договору відповідач [PERSON] зобовязана погашати кредит та сплачувати проценти за встановленим графіком. Згідно з п.1.1 плата за користування кредитом становить 36 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, а при порушенні графіка відповідач зобовязана сплатити 162 % річних за весь період користування кредитом, що передбачено п.4.2 Договору. Судом встановлено, що враховуючи обумовлені строки повернення боргу та сплати процентів за користування грошима відповідач [PERSON] порушила умови Договору, сума основного боргу та проценти сплачено частково, що підтверджується прибутковими касовими ордерами (а.с.9-18). Судом встановлено, що 05.04.2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 323 (а с. 7), згідно умов яких вони зобовязалися відповідати за зобовЯзаннями відповідача [PERSON], що випливають з договору споживчого кредиту № 323 від 05.04.2007 року. У звЯзку з невиконанням зобовязання відповідачем [PERSON] , відповідно до п.3.3 договорів поруки позивач повідомляв відповідачів про необхідність достроково повернути всю заборгованість за договором споживчого кредиту, включаючи суму основного боргу та проценти, що підтверджується листами-претензією (а.с. 19), але зазначені вимоги відповідачами не виконані. . Таким чином, станом на 18.06.2010 року сума заборгованості за договором споживчого кредиту відповідачів перед позивачем становить 9797, 12 грн.., що підтверджується розрахунком позивача. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У чинність ч.І ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526,530,610-612,625, 1054 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідач [PERSON] як позичальник, що прострочила виконання грошового зобовязання, на вимогу позивача (кредитодавця) зобовязана повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом . Відповідно до вимог ст.ст. 553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] стосовно того, що позивачем не вірно нараховані проценти за користування кредитом, так як відповідач по справі [PERSON] сплачувала зазначені проценти, оскільки відповідно до ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У чинність ч.2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які, беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. навіть не заперечувала проти позову) не надали суду доказів того, що відповідачем [PERSON] сплачувалися проценти за користування кредитом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. У чинність ст. 88 ЦІ1К України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (державне мито та витрати повязані з інформаційно - технічним забезпечення розгляду цивільної справи) у розмірі по 72 грн. 66 коп з кожного, так як вимоги позивача задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved