Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним вище позовом до відповідача про визнання договору іпотеки недійсним. Посилався на те, що прокуратурою Хотинського району було проведено перевірку звернення [PERSON], щодо неправомірних дій [PERSON] та [PERSON], на підставі якої встановлено, що 11.07.2006 року між кредитною спілкою «Буковина» в особі голови правління [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір №001/1247, згідно якого спілка надала позичальнику кредит у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень на термін з 11 липня 2006 року до 11 липня 2016 року під 30 (тридцять) відсотків річних. Кредит видавався двома траншами. Перший транш 20 000 гривень позичальник отримав. Для забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором №001/1247 від 11 липня 2006 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Буковина» був укладений Договір іпотеки від 11 липня 2006 року, за яким [PERSON] виступала поручителем за [PERSON] та передала кредитній спілці «Буковина» в іпотеку нерухоме майно житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, що розташований за адресою м. Хотин, вулиця Терешкової, 4 Чернівецької області, який належить іпотекодавцю на праві особистої власності. Підтверджуючим документом для укладення вказаного іпотечного договору була надана [PERSON] довідка від 03 липня 2006 року №2215 видана Хотинською міською радою про те, що в будинку №4 по вул. Терешкової м. Хотина зареєстровані та проживають повнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а неповнолітні особи не зареєстровані та не проживають. Однак, згідно даних будинкової книги, наданої [PERSON] в 2001 році прописані діти [PERSON] - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та в ньому проживають. По даному факту прокуратурою Хотинського району проведена дослідча перевірка та прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи стосовно інспектора по контролю Хотинської міської ради [PERSON] у зв'язку із відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 6 КПК України та стосовно померлої [PERSON] за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 6 КПК України. Посилались на те, що всупереч вимог ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання, проте [PERSON] без дозволу органу опіки і піклування уклала договір іпотеки. Зазначали, що перевіркою встановлено, що у орган опіки і піклування Хотинської РДА [PERSON] з приводу надання дозволу не зверталася. Враховуючи те, що неповнолітній [PERSON], який прописаний та проживає в будинку за адресою м.Хотин, вул. Терешкової, 4, Чернівецької області, є сином [PERSON], тому без дозволу органу опіки та піклування вона не мала право укладати вищевказаний іпотечний договір. Вважають, що підставою недійсності укладеного договору іпотеки [PERSON] із кредитною спілкою «Буковина» відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною шостою статті 203 цього Кодексу, згідно якої правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У звязку з цим просили визнати недійсним договір іпотеки від 11.07.2006 року укладений між кредитною спілкою «Буковина» в особі голови правління [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] Чернівецького міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 7\~345 від 11. 07.2006 року. Помічник прокурора Першотравневого району м. Чернівці [PERSON], яка здійснювала представництво інтересів неповнолітнього [PERSON] вимоги, заявлені в позовній заяві підтримала, просила задоволити позов. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні посилаючись на сплив строків позовної давності. Крім того, пояснив, що дії працівників спілки були вчинені відповідно до законодавства, на підставі документів, які були подані [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07. 2006 року між кредитною спілкою «Буковина» в особі голови правління [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір №001/1247, згідно якого спілка надала позичальнику кредит у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень на термін з 11 липня 2006 року до 11 липня 2016 року під 30 (тридцять) відсотків річних.(а.с.9-12). Для забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором №001/1247 від 11 липня 2006 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Буковина» був укладений Договір іпотеки від 11 липня 2006 року, за яким [PERSON] виступала поручителем за [PERSON] та передала кредитній спілці «Буковина» в іпотеку нерухоме майно житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, що розташований за адресою м. Хотин, вулиця Терешкової, 4 Чернівецької області, який належить іпотекодавцю на праві особистої власності (а.с.4-8). Підтверджуючим документом для укладення вказаного іпотечного договору була надана [PERSON] довідка від 03 липня 2006 року №2215 видана Хотинською міською радою про те, що в будинку №4 по вул. Терешкової м. Хотина зареєстровані та проживають повнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а неповнолітні особи не зареєстровані та не проживають (а.с 13). Однак, згідно даних будинкової книги, у 2001 році прописані діти [PERSON] - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та в ньому проживають (а.с.14-18). Вимогами ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки, або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. З огляду на вищенаведене, прокуратурою Хотинського району проведена дослідча перевірка та встановлено, що до органу опіки і піклування Хотинської РДА [PERSON] з приводу надання дозволу не зверталася. Враховуючи те, що неповнолітній [PERSON], який прописаний та проживає в будинку за адресою м.Хотин, вул. Терешкової, 4, Чернівецької області, є сином [PERSON], тому без дозволу органу опіки та піклування вона не мала право укладати вищевказаний іпотечний договір. За результатами дослідчої перевірки прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи стосовно інспектора по контролю Хотинської міської ради [PERSON] у зв'язку із відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 6 КПК України та стосовно померлої [PERSON] за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 6 КПК України (а.с.19-21). Постановою про відмову в порушення кримінальної справи від 18.03.2010 року встановлено використання [PERSON] завідомо підробленого документа, а саме, довідки від 03 липня 2006 року №2215 виданою Хотинською міською радою про те, що в будинку №4 по вул. Терешкової м. Хотина зареєстровані та проживають повнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а неповнолітні особи не зареєстровані та не проживають. Зазначені вище обставини та факти стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Проте, представник відповідача [PERSON] завив в суді про застосування строків позовної давності. Згідно ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Договір іпотеки між [PERSON] та кредитною спілкою «Буковина» був укладений 11.07. 2006 року, [PERSON] померла 13.10.2006 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише 22.07.2010 року. Суд вважає, що в порушення ст.60 ЦПК України позивач не довів поважність причин пропуску ним трирічного строку позовної давності, передбаченого ст. 257 Цивільного кодексу України, тому необхідно застосувати строки позовної давності, оскільки про застосування строків позовної давності заявив представник відповідача. Крім того, позивач також не надав суду доказів, які б підтверджували, що перебіг позовної давності переривався. Даний позов двічі розглядався Першотравневим районним судом, проте 28.10.2008 року та 28.04.2010 року- Ухвалою суду позов залишався без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що в позові Прокурора Хотинського району в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Кредитної спілки «Буковина» про визнання договору іпотеки недійсним слід відмовити у звязку із спливом позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed