Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, зацікавлені особи [PERSON], Рада опіки та піклування Білгород-Дністровської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2008 року у [PERSON] було відібрано неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], строком на один рік. Впродовж року відповідачка ніяких дій для забезпечення своїм дітям належних умов проживання не вчинила. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]; стягнути аліменти у розмірі 13 частини всіх видів доходів на утримання дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку: закріпити право на проживання неповнолітніх дітей за місцем реєстрації матері: [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодилася. Зацікавленої особа - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Ради опіки та піклування Білгород-Дністровської райдержадміністрації у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Прокурор позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] являється матірю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №185293, видане Софіївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 06; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №304288, видане Софіївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 02. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2008 року (справа №2-6667/2008 рік) у [PERSON] було відібрано неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], строком на один рік без позбавлення батьківських прав. Опікуном призначена [PERSON] - бабуся неповнолітніх дітей. Відповідно до висновку Софіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 03 червня 2010 року №1 встановлено, що [PERSON] впродовж періоду, коли діти знаходилися не з нею, зарекомендувала себе, як неблагонадійна та байдужа особа по відношенню до її неповнолітніх дітей. Постійної роботи не має. Зі слів [PERSON] продовжує зловживати спиртними напоями, дітьми не цікавилась та не приймала участь у їх вихованні. За весь цей період не була на жодному з батьківських зборів. Після закінчення терміну відібрання дітей, навіть не намагалася повернути дітей до себе та опікуватися ними. Тобто за рік, який їй було надано рішенням суду для забезпечення своїм дітям належних умов проживання з нею, [PERSON] певних висновків так і не зробила. Матеріально дітей не утримувала. Таким чином Рада опіки та піклування вирішила: вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки-характеристики виданої Софіївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області від 26.04.2010 року №62 [PERSON] характеризується негативно, ніде не працює, схильна до зловживання спиртними напоями. Під час відібрання дітей не зявлялася до сільської ради, куди викликалась з метою контролю з боку опікунської ради. Згідно акту обстеження житлового будинку від 18.05.2010 року, виданого Софіївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, в ході перевірки квартири [PERSON], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], було встановлено, що приватна квартира площею 89,3 кв.м. відповідає санітарним нормам, неповнолітні діти мають власну кімнату, власне ліжко, місце для навчання, мати дітей [PERSON] з дітьми не проживає, зловживає алкогольними напоями, дітьми опікується бабуся. Мати матеріально не допомагає. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобовязаний піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобовязаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави- учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначені розміру аліментів на дитину судом враховуються обставини зазначені ч.1 ст.182 СК України, та відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.ст. 181 ч.3, 183 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] обгрунтовані та доведені та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved