Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.02.1954 року її брат [PERSON] вступив у зареєстрований шлюб з [PERSON] та вона прийняла його прізвище. 03.03.1994 року квартира, розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк. вул. Донецька, 28а-7, яка була надана [PERSON] у зв'язку з трудовими відносинами, була приватизована та в свідоцтві про право власності на житло зазначені власниками [PERSON] та [PERSON]. 21.05.2002 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частки квартири № 7, розташованій за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 28а. [PERSON] на день смерті дружини був єдиним спадкоємцем по закону. 29.01.2003 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину, а саме 1/2 частку зазначеної квартири, яка належала померлій [PERSON]. Після смерті [PERSON], через два місяці її брату подзвонила відповідач, призначила побачення та прибувши на квартиру запропонувала свої послуги (надавати допомогу), завіривши, що їй нічого не потрібно. Як їй розповідав [PERSON], відповідач доброзичливо віднеслася до нього, з крайнім співчуттям і тому він погодився прийняти її пропозицію про надання допомоги. Через деякий час [PERSON] почала часто приходити до [PERSON]., в той час він продав дачу та за ці кошти [PERSON] Н І. придбала дачу на своє ім'я. Позивачу [PERSON] неодноразово говорив, що він незрозуміло як став залежати від [PERSON], оказався під її владою, тому виконуючи всі її поради та по її пропозиції 18.02.2003 року, нікому не говорячи, написав заповіт на своє майно на ім'я відповідача. Через деякий час [PERSON] по розповідям її брата стала рідше приходити до нього, не надавала ніякої допомоги, у нього було таке, що в квартирі не було хліба, а на столі за порадою відповідача лежали таблетки у великій кількості, які він зобов'язаний був приймати по її наказу. Про це позивачу стало відомо 04.01.2007 року і вона забрала [PERSON] до себе в м. Харків, де він проживав у неї до березня 2007 року. Протягом зазначеного періоду проживання [PERSON] в м. Харкові ані їй ([PERSON]), ані її брату ([PERSON]) нічого не було відомо про те, що він продав квартиру. Після приїзду позивача до м. Сєвєродонецька вона з братом [PERSON] виявили відсутність правовстановлюючих документів на квартиру останнього. Одночасно позивачу стало відомо, що існує заповіт на ім'я [PERSON] і тому 01.03.2007 року [PERSON] такий заповіт відмінив, хоча не бажав йти до нотаріальної контори та твердив, шо раніше написаний заповіт ним скасовано, куди вони ходили з [PERSON] удвох. У березні 2007 року, здогадуючись про те, що документи на квартиру знаходяться у відповідача, позивач неодноразово дзвонила їй та приходила по місцю її мешкання, проте [PERSON] категорично не забажала з нею зустрітися. Тому вона була змушена звернутися до міліції, після чого їй було рекомендовано звернутися до суду, хоча зміст листа начальника міліції свідчив про те, що в міліцію вона не викликалася чи не з'являлася. Отримавши невтішну відповідь з міліції, позивач з заявою від імені [PERSON] звернулася до відділу приватизації, де їй було повідомлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. [PERSON] дізнавшись про зазначене, категорично заперечував здійснення так угоди та вточнив, що дійсно [PERSON] запропонувала йому піти з нею до нотаріальної контори та написати заяву про анулювання заповіту, мотивуючи тим, що такий заповіт може мати небажані наслідки. [PERSON]Ф також розповідав, що він був у нотаріальній конторі, де готувалися нотаріусом якісь документи, що йому [PERSON] Н І. сказала неправду, та знаходячись у нотаріальній конторі приховала наявність обставин та його знаходження, та якби він розумів що відбувається, перешкодив би здійсненню такої угоди та при будь-яких обставинах перешкодив би таким діям нотаріуса. По дорозі додому відповідач повідомила йому, що він скасував заповіт. З цього слідує, що [PERSON] навмисно ввела в оману [PERSON] щодо обставин, що мали істотне значення, навмисно обманула [PERSON], повідомивши йому, що у нотаріальній конторі вони були щодо питання скасування заповіту. Більш того брат позивача був інвалідом 2 групи, між ним протягом всього їхнього життя були довірчі відносини та здійснити зазначену угоду, не поставивши її до відома, він не міг. Після того, як [PERSON] дізнався про те, що власником квартири стала [PERSON], захворів та постійно говорив, що квартиру [PERSON] не продавав та грошей він ніколи від неї не отримував, та не пережив того що сталося і 06.07.2007 року [PERSON] помер. Позивач є рідною сестрою померлого та є єдиною спадкоємицею за законом. У зв'язку з викладеним позивач була змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, підтвердила доводи, викладені у позові, просила суд визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу 24.02.2006 р, реєстр № 463, недійним та стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн., оскільки вона шляхом обману позбавила житла її брата, в результаті чого він не переніс такого потрясіння та помер. Суду пояснила, що вона підтримує пояснення свого представника. Додаткого пояснила, що вона з братом у [PERSON] просили документи, але вона їх не віддала, пояснивши, що тепер вона є власницею квартири її брата [PERSON]. [PERSON] поставила залізні двері та змінила замок. У березні 2007 року її брат - [PERSON] не страждав психічним розладом. Коли вона з братом [PERSON]Ф повернулися до м. Сєвєродонецька, брат їй сказав, що [PERSON] у нього забрала ключі від спірної квартири у березні 2007 року. У цьому ж місяці вона дізналася про заповіт, який брат склав на ім'я [PERSON]. Вони з братом ходили до нотаріальної контори та скасували зазначений заповіт. Її брат, [PERSON], говорив, що він не підписував договір купівлі-продажу квартири. Її брат взагалі залежав від [PERSON], вона всім керувала. [PERSON] казала йому які ліки йому необхідно приймати. Коли вона приїздила до свого брата в гості, [PERSON] весь час вчиняла сварки. [PERSON] [PERSON] їй говорили, що він не виходить на вулицю та перестав спілкуватися з сусідами. У травні 2007 року їм від відділу приватизації стало відомо про те, що спірна квартира продана. Її брат спиртні напої не вживав, після повернення з Харкова, з березня 2007 року та до смерті брата, вони жили у спірній квартирі, сплачували за комунальні послуги. За два тижні до смерті її брат вже погано міркував. Представник позивача [PERSON] А Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила доводи, викладені у позові, просила суд визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу 24.02.2006 року, реєстр № 463, недійним та стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в сумі 10000 грн., оскільки вона шляхом обману позбавила житла брата позивача, в результаті чого він не переніс такого потрясіння та помер. Суду пояснила, що 07.02.1954 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Спірна квартира, розташована за адресою м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 28а-7, була надана [PERSON] у зв'язку з трудовими правовідносинами. 03.03.1994 року зазначена квартира була приватизована [PERSON] та його дружиною [PERSON]. 21.05.2002 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частки вказаної квартири. На день смерті дружини [PERSON] був єдиним спадкоємцем за законом. 29.01.2003 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири. Після смерті [PERSON], через приблизно 2 місяці зателефонувала відповідач [PERSON] та призначила побачення, прийшовши у квартиру [PERSON] вона запропонувала свої послуги щодо надання допомоги, завіривши, що їй за це нічого не потрібно.Як повідомив пізніше [PERSON] своїй сестрі [PERSON], [PERSON] спочатку ставилася до нього добре, співчувала про те що сталося. Все це [PERSON] сприйняв як чесне ставлення до нього та погодився, щоб [PERSON] надавала йому допомогу. В цей час [PERSON] за пропозицію [PERSON] продав свою дачу та за ці кошти вони купили іншу дачу, оформивши її на ім'я [PERSON]. На цю дачу вони разом їздили та працювали на ній. [PERSON] [PERSON] розповідав своїй сестрі, що по незрозумілим причинам він став залежати від [PERSON], яка керувала у його квартирі, стала погано до нього відноситися, приходила до його квартири епізодично. Та коли [PERSON] став почувати себе дуже погано, по вказівці [PERSON] почав приймати таблетки, які пропонувала [PERSON]. Такі таблетки лежали постійно на столі у [PERSON] та він їх приймав по вказівці [PERSON]. Про те, що [PERSON] по настійній вимозі [PERSON] перестав виходити на вулицю, спілкуватися з сусідами, повідомили [PERSON] сусіди подзвонивши їй у Харків. [PERSON] відразу прибула до м. Сєвєродонецька, побачила, що [PERSON] дуже хворий та 04.01.2007 року забрала його до себе в м. Харків, де він проживав з нею до 19.03.2007 року. Про те, що [PERSON] продав свою квартиру [PERSON] протягом зазначеного часу, спілкуючись з ним, не говорив ні сестрі [PERSON], ні своєму брату, який також мешкав в м. Харкові. Після 19.03.2007 року [PERSON] спільно з братом [PERSON] повернулася до м. Сєвєродонецька, та виявила, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру брата. Одночасно у бесіді [PERSON] повідомив [PERSON], що він склав заповіт на ім'я [PERSON] та стверджував, що він з нею удвох ходили до нотаріальної контори та він вже скасував заповіт. [PERSON], знаходячись в нотаріальній конторі м. Сєвєродонецька разом з [PERSON], переконалася у тому, що такий заповіт не скасований і тому 01.03.2007 року [PERSON] написав заяву про скасування такого заповіту. З розмови з [PERSON], після повернення з нотаріальної контори. [PERSON] стало відомо, що документи на квартиру знаходяться у [PERSON] і тому вони спільно з [PERSON] прийняли міри для розшуку [PERSON]. Проте вона не відповідала на дзвінки, не відчиняла двері квартири, а пізніше взагалі виїхала з м. Сєвєродонецька. За життя [PERSON] звертався до міліції з тією метою, щоб [PERSON] повернула йому документи на квартиру. До міліції [PERSON] так і не з'явилася. Міліція у своїй відповіді вказала, що їм необхідно звернутися до суду. [PERSON] разом з [PERSON], отримавши консультацію в міліції, вирішили звернутися до відділу приватизації, щоб повторно отримати правовстановлюючі документи на квартиру. Відділ приватизації повідомив, шо спірна квартира йому вже не належить, та згідно договору купівлі-продажу від 24.01.2006 року власник квартири [PERSON]. У договорі купівлі-продажу незрозуміло вказана сума, за яку квартира купувалася, оскільки є різниця між цифрами та прописом. [PERSON], дізнавшись про те. що він начебто продав квартиру [PERSON] категорично заперечував. Вони разом з [PERSON] ходили до нотаріальної контори, там говорили нотаріусу, що він свою квартиру не продавав, що договору купівлі-продажу він ні з ким не укладав. [PERSON] також розповів, що вони дійсно спільно з [PERSON] по її наполяганню у лютому 2006 року приходили до нотаріальної контори, щоб скасувати заповіт. [PERSON] вважав, що у нотаріальній конторі він підписував заповіт та нотаріус йому не повідомила, що він підписує договір купівлі-продажу своєї квартири. Грошей від [PERSON] він не отримував ні в нотаріальній конторі, ні пізніше. [PERSON] були свідками того, що [PERSON] дуже часто був голодний, у квартирі ніяких продуктів харчування не було. Дуже часто [PERSON] телефонував [PERSON] та скаржився на [PERSON], на те, що вона його лікує на свій розсуд. Повідомлення про те, що його квартира продана ним [PERSON], [PERSON] сприйняв дуже близько до серця та став погано себе почувати, проте звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним, але не дочекався його розгляду та помер 06.07.2007 року. Після його смерті до суду з даним позовом звернулася [PERSON], оскільки вона є спадкоємицею за законом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що факти викладені у позові неправда. Вона гроші в сумі 9314 грн за спірну квартиру передавала [PERSON] при свідках. Всі підписи у документах ставив [PERSON] власноручно. В м. Сєвєродонецьку вона проживала з 1962 року за адресою: вул. Федоренко, 16а-21. З 1990 року вона проживала в м. Севастополі, там вона вийшла заміж. У 1993 році її чоловік помер, та вона періодично продовжувала їздити до м. Сєвєродонецька, тут вона отримувала пенсію. Син постійно проживав з родиною в м. Севастополі, а пізніше він розлучився. В перших числах у червні 2002 року вона познайомилися з [PERSON] випадково на ринку, купуючи абрикоси. У них почалася розмова за консервування, він попросив у неї номер телефону, вона дала. Через два дні він їй зателефонував та запросив до себе у гості. Вона погодилася та, прийшовши до [PERSON], він розповів, що у нього померла дружина та запропонував їй бути господаркою в його домі. Він також розповідав, що у нього померла донька. Вона розповіла йому, що збирається їхати до сина та онука в м. Севастополь. Вони з [PERSON] потоваришували, вона дала йому телефон сина, він їй через два тижні телефонував до м. Севастополь. Позивач [PERSON] їй також дзвонила та просила її приїхати до [PERSON], оскільки він одинокий. За той час поки вона була у сина приїздила до [PERSON], продала його дачу та уїхала в Харків, через це [PERSON] переживав та сварив [PERSON]. Потім [PERSON] їздив вже на її дачу, яку вона придбала за свої гроші. Коли вона повернулася, вони з [PERSON] не розлучалися 5 років. [PERSON] запрошувала їх до себе в гості. [PERSON] приймав ліки, які приймала і вона. До поїздки за запрошенням в гості до [PERSON] [PERSON] почував себе чудово, їздив на велосипеді. По настійному проханню [PERSON] вона вселилася у його квартиру, а її квартира була у поганому стані. С червня 2002 року вона жила разом з [PERSON]. Вони один одному допомагали та жили разом однією сім`єю. 18.01.2003 року [PERSON] зробив на її ім'я заповіт, вона була проти та не хотіла від нього отримувати безкоштовно квартиру. Через роки три [PERSON] захотів продати свою квартиру, щоб вони купили іншу чи перейшли жити до неї. Вона відмовилася, оскільки її квартира була непридатною для проживання. [PERSON] знав, що у неї були гроші та запропонував їй купити його квартиру. Вона йому відповіла, що раз він бажає продати квартиру, то краще вже вона купить його квартиру. [PERSON] на її ім'я 21.01.2006 року дав їй довіреність на продаж його квартири. Купила вона спірну квартиру зі згоди [PERSON] та за його ініціативою. 22.02.2006 року вони разом з [PERSON] пішли до нотаріуса [PERSON] та оформили договір купівлі-продажу, його було оформлено в БТІ 22.03.2006 року. До укладення договору, вранці, у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], у квартирі [PERSON]Ф вона передала йому грошові кошти у сумі 9314 грн.. З грішми він пішов до спальні, попередньо перерахувавши їх при свідках. Таку ціну визначив нотаріус, коли вони попередньо приходили до нього за консультацією. [PERSON] з такою вартістю погодився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала пояснення відповідача, доповнень не мала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] приходили до неї укладати договір купівлі-продажу. 24.02.2006 року до неї звернулися [PERSON] та [PERSON], вони прийшли за місцем її роботи пр-т Радянський 30 з готовими документами щодо продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на їх підготовку потрібен був значний час. [PERSON] не викликав у неї ніяких підозр, що він неадекватний чи зловживає спиртними напоями, навпаки він був охайний, з розмови з ним було зрозуміло, що він здраво міркував. Сумнівів щодо дієздатності [PERSON] у неї не з`явилося. Вона роз'яснила їм різницю між договорами купівлі-продажу, дарування та по життєвого утримання. Вон сказали, що бажають укласти саме договір купівлі-продажу. Витяг з реєстру у БТІ замовив сам [PERSON] для відчуження квартири, потім його в БТІ забрав, тобто це свідчить про те що у [PERSON] був намір саме продати квартиру. Сума вартості квартири у розмірі 9314 грн. називалася сторонами, гроші у її кабінеті не передавалися. [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що розрахунок був зроблений попередньо. В договорі була допущена описка у сумі, правильною є 9314 грн. Договір купівлі-продажу квартири був прочитаний уголос обом сторонам на російській мові, про що є помітка у самому договорі. Після чого був добровільно підписаний обома сторонами. [PERSON] їй пояснював, що в таку суму квартиру оцінило БТІ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] вона знає з травня 1960 року, тобто з моменту заселення. Спочатку померла донька [PERSON], а потім влітку померла [PERSON]. Після її смерті прийшла [PERSON] та мешкала разом з [PERSON] однією сім'єю. Спочатку вона добре ставилася до [PERSON]. В.Ф., близько року у них були добрі стосунки, а потім вона дуже часто не з'являлася вдома у [PERSON]. У квартирі був безлад, все було в пилу, всюди був бруд. Крім того у квартирі було багато таблеток, які він пив, кажучи свідку, що йому після них становиться легше. [PERSON] скаржився їй на [PERSON]. Він ходив у брудному одязі, [PERSON] погано за ним доглядала. [PERSON] запрошувала її до квартири [PERSON] та показувала, що вона готувала їжу для [PERSON], щоб розвіяти плітки про те, що вона йому нічого не готує. [PERSON] з [PERSON] їздили разом на дачу. Коли він жив з [PERSON], то було таке, що [PERSON] вистрибнув з балкону другого поверху, коли [PERSON] не було дома. Він також часто стукав у двері та просив відчинити двері. Потім його до себе забрала [PERSON], коли вони повернулися його було не впізнати, він гарно виглядав, поправився. Їй не було відомо, що квартира була продана [PERSON] Н І.. Обставини знайомство [PERSON] та [PERSON] їй не відомі. З [PERSON] у неї не було приятельських стосунків, оскільки вона була поганою господаркою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1961 року вона знає [PERSON], вони заселили, у будинок в один час. Донька [PERSON] товаришувала з її донькою, вони ходили разом до шкоди. Потім його донька померла, пізніше померла і його дружина. Він був хорошим, добрим чоловіком. Він дуже переживав через смерть своїх близьких. Після смерті дружини, вона побачила, що якась жінка ходить до них у під'їзд, їй сусіди сказали, що вона ходить до [PERSON]. Спочатку вони разом їздили на дачу, все у них було добре. Та одного разу вона йшла мимо дверей квартири [PERSON], він стукав у двері та просив їх відкрити. І таке повторювалося не один раз, вона чула, що [PERSON] намагався вставити ключ у замок, але у нього шось не виходило. Одного разу вони навіть викликали міліцію, яка знайшла [PERSON], яка і відчинила двері. Одного разу сусіди розповідали, що [PERSON] вистрибнув у вікно. Коли вона зайшла до його квартири за життя [PERSON], то побачила, що там дуже брудно, підлога вже довгий час не милася, а на столі лежали таблетки. Останнім часом він ходив у брудному одязі, у рваних тапках. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 1963 року він проживає за адресою: [INFO], з того ж часу він знайомий з [PERSON]. З 1970 років він знає [PERSON], оскільки вона було знайомою його покійного тестя. Після смерті дружини [PERSON] познайомився з [PERSON], свідок його попередив, що [PERSON] не дуже гарна жінка. До 2006 року [PERSON] добре за ним доглядала, вони разом їздили на дачу. А у 2006 році все змінилося. [PERSON] майже не навідувала [PERSON] В Ф., він ходив у брудному, порваному одязі, [PERSON] часто закривала його в квартирі, він стукав у двері квартири та просив їх відчинити. Одного разу він навіть випав з вікна квартири. Останнім часом він став погано ходити, його річ стала плутаною. Йому було відомо від його тестя, що [PERSON] якогось чоловіка доглядала у м. Севастополі, в результаті чого отримала його квартиру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає [PERSON] з 1960 року, вона була подругою його доньки. [PERSON] у квартирі [PERSON] з'явилася відразу після смерті його дружини. [PERSON] був неакуратним, ходив у брудній одежі, [PERSON] за ним не доглядала. [PERSON] його закривала вдома, [PERSON] стукав по батареям, їй у стіну та просив, щоб йому відчинили двері. [PERSON] з цього приводу викликали міліцію. Міліція розшукала [PERSON], яка відкрила йому двері. Останнім часом [PERSON] виходив на вулицю роздягнений, він забував свою адресу, можливо у нього був психічний розлад. Одного разу [PERSON] викинув з квартири подушки, а потім сам вистрибнув з балкону. [PERSON] його підняли та посадили на ослін. Потім прийшла [PERSON] та забрала його додому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1981 року вона жила в одному будинку з [PERSON]. Відразу після смерті його дружини, в його квартирі з'явилася [PERSON]. [PERSON] їй розповідав, що появою [PERSON] він не дуже був задоволений. Він був неохайно одягнений, у нього не було їжі, [PERSON] його закривала в квартирі, вони навіть з цього приводу двічі викликали міліцію. [PERSON] у неї особисто просив поїсти, оскільки був голодний. [PERSON] приходила до [PERSON] рідко, протягом дня її дома не було. На її думку [PERSON] та [PERSON] не жили однією сім'єю. [PERSON] вистрибнув з балкону, оскільки двері його квартири були закриті, та коли він саме летів, вона не бачила. Вона бачила, що він повзав під балконом та якась жінка його підняла та довела до ослону . Вона була у квартирі [PERSON], там було брудно, всюди розкидані ганчірки. В холодильнику було пусто, тарілок вона не бачила, приготовленої їжі в квартирі також не було. Всі сусіди обурювалися, що квартира дістанеться [PERSON] не заслужено. Від [PERSON] вона не чула про продаж квартири, він не збирався продавати свою квартиру. Коли сестра разом з [PERSON] приїхала з Харкова, то розповідала, що зникли документи на квартиру, також зникло багато посуду та інших речей. [PERSON] [PERSON] дізналася, що документи знаходилися у [PERSON] та остання відмовилася їх віддавати. Після смерті [PERSON] поставила в квартирі залізні двері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знала [PERSON] з 1988 року, він був добрим, працьовитим. Спочатку він поховав доньку, а у 2002 році поховав дружину. Він продав свою дачу, а через деякий час купив іншу. Потім, відразу після смерті його дружини з'явилася [PERSON], яка жила разом з [PERSON]. Через рік [PERSON] дуже змінився, дуже зістарився, ходив у брудних речах, був неохайним, ледве ходив ногами, у нього був хворий вигляд. Всі сусіди знали, що [PERSON] погано доглядала за [PERSON]. Восени [PERSON] замикала його вдома одного. До того часу як в житті [PERSON] з'явилася [PERSON], він був кріпким чоловіком, їздив на дачу на велосипеді, сам працював на дачі. Спиртними напоями він не зловживав. Про те, що [PERSON] мав намір продати свою квартиру їй відомо не було. Останнім часом [PERSON]Ф вів себе якось неадекватно, в розмові забував про що йде мова, у нього часом почала пропадати пам`ять. Вона не була вхожа в родину [PERSON] та [PERSON], оскільки не могла знайти з ними спільну мову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] вона знає близько 30 років, вони сусіди. Влітку 2002 року [PERSON] познайомила її з [PERSON]. Вона з ними зустрілася на ринку, познайомилися. [PERSON] представила [PERSON] своїм молодим чоловіком. На той час [PERSON] було близько 70 років. Восени 2006 року вона заходила до них додому та сказала, що не займається продажем газет та журналів. [PERSON] неодноразово приходив до неї купувати літературу, вони розмовляли. На вигляд він був здоровий, їздив на велосипеді на дачу, а [PERSON] в той час купувала їжу та також їхала на дачу. [PERSON] та [PERSON] жили разом у квартирі [PERSON]. Свідок заходила до них у гості, бачила, що стосунки між ними були дуже добрі. У них була двокімнатна квартира, меблі були старі, два телевізори, диван, два серванти з посудом та літературою, багато стільців. Їй відомо, що вони обоє приймали ліки для зміцнення судин, ліки вона не бачила, але чула, що [PERSON] казав [PERSON], що потрібно приймати ліки. [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, разом ходили за покупками. Коли вона приходила до них у гості, то попереджала про свій прихід, [PERSON] та [PERSON] завжди були вдома удвох. Їй не було відомо про те, що у [PERSON] щось було зі психікою. [PERSON] продав квартиру [PERSON] у 2006 році, вони повинні були піти до приватного нотаріуса, щоб оформити договір купівлі-продажу. У її присутності та в присутності Васілець близько 10 години ранку 24.02.2006 року [PERSON] передала [PERSON] гроші в сумі 10000 грн. Її [PERSON] запросила бути свідком передачі грошей, вона в квартирі [PERSON] написала розписку щодо передачі грошей та поставила підпис. Зазначені гроші лежали в пакеті на столі в залі. [PERSON] їх взяла, перерахувала та передала їх [PERSON], він їх також перерахував та відніс їх у іншу кімнату. [PERSON] казала, що ці гроші вона віддає за квартиру. [PERSON] мав здоровий вигляд, він розумів, що продає свою квартиру [PERSON]. [PERSON], після смерті [PERSON] вона дізналася, що він складав на ім'я [PERSON] заповіт. [PERSON] дуже гарна жінка, порядна, вона добре ставилася до [PERSON], добре доглядала за ним. [PERSON] була лікарем за освітою. Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON], його стан значно покращився. Вона не чула від [PERSON], що він шкодує про укладення договору чи бажає повернути квартиру. [PERSON] боявся, що [PERSON] може від нього піти, він її поважав, цінував. [PERSON] ніколи їй не скаржився на [PERSON]. Про смерть [PERSON] їй повідомила [PERSON], він помер влітку 2007 року, на його похоронах свідок не була. У 2007 році їй [PERSON] розповідала, що у неї погані стосунки з сестрою [PERSON], оскільки вона претендує на частку квартири брата. На її думку [PERSON] законно отримала квартиру [PERSON]. [PERSON] їх просив нікому нічого не говорити про договір купівлі-продажу, коли вони були присутні при передачі грошей. До свідка за літературою [PERSON] приходив до додому з зими 2002 року по осінь 2006 року, приблизно раз на місяць. Коли вона була у них у гостях, то бачила, що [PERSON] готує їжу. Вона ходила до них у гості всього раз 5-6. В квартирі було прибрано. [PERSON] її запрошувала за стіл та пригощала. Вислухавши позивача, її представника, відповідача, її представника, третю особу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги необгрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин. що вчиняється батьками (усиновлювачами). не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Ст. 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досяглії згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В судовому засіданні було встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1994 року квартира, розташована за адресою: вул. Донецька, буд. 28 «А», кв. 7. дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON]. В копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 100084, виданому 26.03.2007 року, зазначено, що [PERSON] померла 21.05.2002 року. Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.2003 року спадкоємцем майна [PERSON], померлої 21.05.2002 року, є її чоловік [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки квартири, розташованої в [ADDRESS]. Згідно копії заповіту від 18.02.2003 року [PERSON] усе майно, яке буде йому належати на день смерті, та на що він по закону буде мати право заповідає [PERSON]. Зазначений заповіт 18.02.2003 року посвідчено державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON]. В довіреності від 21.01.2006 року вказано, що [PERSON] уповноважує [PERSON] продати за ціну та на умовах за її розсудом без будь-яких обмежень належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк. [ADDRESS]. Відповідно копії договору купівлі-продажу квартири від 24.02.2006 року [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), діючи добровільно і перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений ними правочин, уклали цей договір про таке: за цим Договором продавець зобов'язується передати квартиру у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти квартиру і сплатити за неї обговорену грошову суму. Предметом цього договору є квартира № 7, розташована в будинку № 28-а по вул. Донецькій в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 9314 грн.. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.03.2006 року № 10170413 квартира № 7, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON]. Заявою від 21.03.2007 року [PERSON] заповіт, посвідчений 18.02.2003 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою Луганської області, він скасував. В копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 112692, виданого 09.07.2007 року, зазначено, що [PERSON] помер 06.07.2007 року. Згідно відповіді на запит начальника УОЗ м. Сєвєродонецька № 1188 від 15.06.2010 року [PERSON], [INFO], який мешкав за адресою: [ADDRESS], на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога «ЦПНД» БЛ м. Сєвєродонецька не знаходиться. Отже судом встановлено, що 18.02.2003 року [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON] та 21.01.2006 року надавав їй довіреність на продаж своєї квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Крім того, за життя добровільно і перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, [PERSON] продав [PERSON] свою квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 24.02.2006 року. Таким чином судом встановлено, що, починаючи з 2003 року [PERSON] довіряв [PERSON] Н І., був з нею у гарних стосунках, про що свідчать вищевказані його дії і вчинки. Свою особисту волю, щодо переходу свого майна на користь [PERSON], [PERSON] фактично виразив ще у 2003 році, коли склав заповіт на ім'я [PERSON], потім, не змінюючи свого наміру розпорядитися своїм майном та маючи за мету відчуження свого майна ще за життя, [PERSON] надав [PERSON] довіреність, за якою остання мала право продати його квартиру, а ще пізніше таки він продав цю квартиру, покупцем якої стала [PERSON], що фактично не оспорювалось [PERSON] до тої миті, доки в цю справу не втрутилася сестра (позивач [PERSON]Ф.). На підставі зазначеного, суд доходить висновку, що гр-ка [PERSON] на законних підставах набула право власності на квартиру № 7, розташовану за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 28а, та будь-яких порушень норм діючого законодавства при цьому судом не встановлено. З огляду на зазначені обставини, у суду немає підстав визнавати договір недійсним, а тому суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed