Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що він, уклавши з відповідачем кредитний договір, також уклав і договір іпотеки, згідно з яким ним були передані банку на зберігання правовстановлюючі документи на нерухоме майно кафетерій, що знаходиться у м.Дніпропетровську по пр.Кірова, 31. Позивач повністю повернув кредит відповідачу за процентними ставками, що були встановлені при укладенні договору, а підвищення відповідачем цих ставок під час дії договору було визнано незаконним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська та ухвалою Апеляційного суду м.Дніпропетровська. Позивач просив відповідача після повернення кредиту повернути йому правовстановлюючі документи, але відповідач відмовив йому у їх видачі на тій підставі, що ним оскаржуються судові рішення до Верховного Суду України, а у разі скасування судових рішень буде неможливим поворот їх виконання. Позивач вважає таку відмову незаконною та просить суд зобовязати відповідача повернути правовстановлюючі документи на предмет іпотеки та вчинити всі необхідні дії для скасування заборони відчуження та виключення з реєстру іпотек нерухомого майна. У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та, посилаючись на підстави позову, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, суду пояснив, що дійсно була подана до Верховного Суду України касаційна скарга, а тому відповідач просив позивача трохи почекати. На день розгляду справи у суді позивачу банком було надіслано вже два запрошення для отримання правовстановлюючих документів. Відповідно до квитанції банку про остаточне погашення кредиту позивачем, позивач повинен був сам звернутися до нотаріуса із заявою про вилучення обтяження. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копій листів відповідача позивачу, йому 07.09.2010 та 15.09.2010 були надіслані рекомендованими листами пропозиції щодо отримання у Жовтневому відділенні ХОФ ПАТ «Укрсоцбанку» правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що були здані на зберігання позивачем відповідачу на виконання п.2.1.11 договору іпотеки (а.с.12). Таким чином, позивач може самостійно їх отримати, а тому позовна вимога про зобовязання відповідача повернути правовстановлюючі документи на предмет іпотеки задоволенню не підлягає. Як вбачається з договору іпотеки (а.с.10-14), п.п.1.14,1.16 нотаріус при посвідченні договору накладає заборону відчуження, обтяження предмета іпотеки підлягає державній реєстрації за рахунок позивача. Відповідно до п.4.2 договору іпотеки право іпотеки припиняється виконанням забезпечених іпотекою зобов»язань. Згідно з квитанцією банку від 10.06.2010 (а.с.15), позивачу було роз»яснено порядок виведення нерухомого майна з застави та зняття заборони відчуження, згідно з яким позивач повинен був самостійно звернутися до нотаріуса, який посвідчував договір іпотеки, із відповідною заявою. Позивач, просячи суд зобов»язати відповідача вчинити всі необхідні дії для скасування заборони відчуження та виключення з реєстру іпотек нерухомого майна, не зазначив, чи звертався він самостійно до нотаріуса із завою, та що перешкоджає саме йому вчинити ці дії. До того ж, позивач не навів правового обґрунтування цієї вимоги, які саме права позивача, передбачені законом або договором іпотеки, порушені відповідачем, а тому ця позовна вимога також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed