Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивовано тим, що 20.01.2000 року у с.Дротинці помер [PERSON], до складу спадщини ввійшов житловий будинок. За заповітом все своє майно померлий заповідав позивачці - прийомній доньці. Дружина померлого не претендує на обов'язкову частку у спадщині, відмовилася від неї. Позивачка належним чином прийняла спадщину, оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Позивачка [PERSON] подала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та вказує про підтримання позову та клопотання про їх задоволення. Відповідачка [PERSON] не зявилася на судовий розгляд справи, нею до суду подано письмову заяву, в якій вона просить розглянути справу у її відсутності, а також вказує, що не заперечує проти задоволення вимог позову, визнає та підтверджує обставини та вимоги позову. Заслухавши пояснення, дослідивши подані докази, суд прийняв визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, а відтак прийшов до висновку про обгрунтованість вимог позову. Так, судом на підставі поданих сторонами та досліджених під час судового розгляду справи доказів встановлено, що 20 січня 2000 року у с.Дротинці Виноградівського району помер [PERSON]. На день його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло нерухоме майно - житловий будинок, розташований в с.Дротинці по вул..Тисівській, 9 Виноградівського району. За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 06.12.1999 року секретарем Дротинської сільради Виноградівського району, яким все своє майно заповідав позивачці [PERSON] Заповіт не змінено і не скасовано. Рідних дітей та інших утриманців у подружжя Костьо не було, що підтверджується довідкою виконкому Дротинської сільради від 05.07.2010 року №02-13/637. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом до майна [PERSON], належним чином прийняла спадщину, що відкрилася на день його смерті, оскільки проживала разом із ним однією сімєю у спадковому будинку, де продовжувала проживати разом із його дружиною і після його смерті, вступила у фактичне володіння спадковим майном, брала участь у організації поховання спадкодавця. Дані обставини підтверджуються довідками Виконкому Дротинської сільради від 05.07.2010 року №02-13/635 та №02-13/636. Відповідачка [PERSON], як дружина померлого та пенсіонер, має право на обов'язкову частку у спадщині. Однак, як встановлено судом, така не бажає реалізовувати своє право, відмовилася від такого. Це підтверджується її заявою, засвідченою секретарем Дротинської сільради 08.07.2010 року. Встановлено, що у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Так. згідно довідки Виноградівського РБТІ від 13.07.2010 року №152 будівництво такого є завершеним, правовстановлюючих документів на такий не виготовлено, та згідно довідки сільської ради від 05.07.2010 року №02-13/634 будинок рахується за [PERSON], який помер. Суд констатує, що спадкові правовідносини, яким відповідають встановлені факти, врегульовано нормами Цивільного кодексу України в ред. 1963 року. Згідно ст.534 ЦК України в ред.1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.549 ЦК України в ред.,1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. А успадкування є одним із способів набуття права власності. Суд констатує, що відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно перешкоджає реалізації права позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а відтак єдиним способом захисту його права є його визнання. Отже, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що оскільки обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, знайшли підтвердження в судовому засіданні, то вимоги позову є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved