Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, у якій просять розірвати договір, укладений між [PERSON] та відповідачем від 17.11.2008 року, стягнути з останнього на їх користь 3500 гривень, пеню в розмірі 37485 гривень, штрафні санкції в розмірі 1735 гривень 02 копійки, а також моральну шкоду в розмірі 10000 гривень солідарно. В обґрунтування своїх вимог, позивачі зазначають, що 17.11.2008 року між ними та відповідачем по справі було укладено договір без номеру, відповідно до умов якого останній прийняв на себе зобовязання на виготовлення та встановлення корпусної меблі, а саме: шкаф-купе корпус ФСБ 16 мм бук 381, на загальну суму 3500 гривень. Остаточний строк виконання зобовязання 23.12.2008 року. Однак, в порушення умов договору, [PERSON] до теперішнього часу свої зобовязання не виконав, тому позивачі змушені звернутися до суду з цим позовом.. На одноразові звернення щодо виконання зобовязання за договором або повернення грошових коштів відповідач відмовився, тому позивачі змушені звернутися до суду з цим позовом. У суді позивач [PERSON], який діє також в інтересах [PERSON], наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач, ФОП [PERSON], про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений судом належним чином та вчасно, однак в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. Таким чином, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів, що передбачено ч. 1 ст. 169 ЦПК України. Зі згоди позивача та на підставі ст. ст.. 224-226 ЦПК України, суд постановляє рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши думку відповідача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 17.11.2008 року між [PERSON] та СПДФО [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого останній прийняв на себе зобовязання на виготовлення та встановлення корпусної меблі, а саме: шкаф-купе корпус ФСБ 16 мм бук 381, в строк до 23.12.2008 року, на загальну суму 3500 гривень, яку отримав під час укладання договору, про що надав відповідну розписку (а. с. 6-7). 25.04.2009 року СПДФО [PERSON] надав гарантійного листа, відповідно до якого він зобовязується виконати взяті на себе зобовязання в строк до 01.05.2009 року а також зобовязався сплачувати 50 % річних від суми сплати в разі невиконання вказаного зобовязання (а. с. 6). 17.12.2009 року між сторонами по справі було укладено договір споживчого кредиту № 18/12-06 про надання кредитних коштів в розмірі 2000 гривень строком на три місяці та виплатою 28,8 % річних на суму кредиту (а. с. )З довідки КС «Срібні Джерела» від 30.03.2009 року вбачається, що [PERSON] з 17.12.2008 року не має заборгованості перед спілкою за кредитним договором,оскільки 17.12.2009 року 2000 гривень було знято з її пайового внеску (а. с. 42-44). У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь [PERSON], [PERSON] суму, сплачену за договором в розмірі 3500 гривень, 3 % річних за весь час прострочення зобовязання: період з 23.12.2008 року по 15.02.2009 року 357 днів, 3 % - 105 гривень 357 днів х 105 гривень = 37485 гривень; відповідно до гарантійного листа від 25.04.2009 року сума 50 % річних за договором складає 4 гривні 86 копійок, час прострочення 357 днів 4,86 грн. х 357 дн. = 1735 гривень. Частиною 1 ст. 1167 передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У звязку з вище наведеним, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачів щодо стягнення з СПДФО [PERSON] завдані моральні збитки на їх користь і рівних частках в розмірі 10000 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 79, ст. 81 ЦПК України, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача, що їх сплатив позивач при поданні позовної заяви, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial