Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

В травні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила припинити право власності за [PERSON], визнане рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.12.2008 року на домоволодіння № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську, скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на підставі рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.12.2008 року на домоволодіння № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську, стягнути з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості знищеного домоволодіння № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську в сумі 5\~988 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що спірне домоволодіння № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську належало її батькам [PERSON] та [PERSON] 05.11.1978 року помер [PERSON], після його смерті право власності на спірне домоволодіння перейшло до його сина [PERSON], який 27.10.1992 року помер. Після його смерті домоволодіння успадкував його брат [PERSON] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і стала мешкати з ним в зазначеному домоволодінні. 04.07.2003 року [PERSON] помер. Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.12.2008 року було визнано право власності за [PERSON] на спірне домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Після того, як [PERSON] у 2004 році виселилася з будинку № 98, вона з сімєю посилилася в ньому і мешкала там з квітня 2005 року по теперішній час, іншого місця проживання у них не має. 24.03.2006 року зруйнувалася і впала стіна житлової кімнати будинку А-1, внаслідок чого її сімя залишилася без житла і була вимушена мешкати у зруйнованій оселі. Будинок був побудований в 1934 році, фундамент будівлі був відсутній, стіни викладені із саману, деревяні перекриття, дах з шиферу, підлога дощата, пічне опалення. Після смерті батьків ніхто не займався підтриманням технічного стану будівлі. Тому вона була вимушена зруйнувати будівлю і збудувати на тому ж місці новий житловий будинок загальною площею 85,3 кв.м., житловою 47,7 кв.м. Таким чином, внаслідок зруйнування житлового будинку А-1 по вул. Васильєвській відбулося знищення спадкового майна, на яке згідно рішення Апеляційного суду за відповідачкою було визнано право власності. В липні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просила виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з домоволодіння № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську без надання їм іншого жилого приміщення, зобовязати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні належним їй домоволодінням № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх вимог вона вказала на те, що вона згідно рішення суду є власником спірного домоволодіння, а [PERSON], коли її не було вдома, пошкодила замки на вхідних дверях та самоправно зайняла вказане домоволодіння та мешкає в ньому з [PERSON] та [PERSON] без жодних законних підстав та без відповідної прописки чи реєстрації, чим перешкоджають у проведенні належної реєстрації її права власності на дане домоволодіння в ДМБТІ. Таким чином, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, для захисту своїх порушених прав. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила суд винести рішення, яким припинити право власності [PERSON] на домоволодіння № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 43,2 кв.м., житловою 20,7 кв.м., сараю Б, літньої кухні В, вбиральні Г, належне йому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.1993 року, виданого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-2054 та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на домоволодіння № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську, посилаючись на те, що в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не зареєструвала за собою право власності на спадкове домоволодіння, згідно рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.12.2002 року, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, права власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. В задоволенні зустрічних позовних вимогах просила відмовити. Представник позивачки за первісним позовом в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені в уточненій позовній заяві, а також вказала на те, що за 72-х річний вік будівля стала аварійною, що підтверджується висновком № 867 судової будівельно-технічної експертизи від 04.06.2006 року. У 2006 році домоволодіння було зруйновано, і позивачка у 2007 році зі своєю сімєю побудувала нове домоволодіння. Після перебудови спірного домоволодіння був складений фахівцем-архітектором [PERSON] архітектурно-плануючий висновок про відповідність реконструкції житлового будинку по вул. Васильєвській, 98 в м. Дніпропетровську будівельним нормам, придатний до подальшої експлуатації. В задоволенні зустрічних позовних вимогах просила відмовити. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на підстави зазначені в зустрічній позовній заяві. В задоволенні первісного позову просила відмовити. Представник відповідачки за зустрічним позовом в судовому засіданні підтримав зустрічні позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на підстави зазначені в зустрічній позовній заяві. В задоволенні первісного позову просив відмовити. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити первісний позов, а в задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити. Представники третіх осіб Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради у м. Дніпропетровську ради та Органу опіки та піклування Красногвардійського району м. Дніпропетровська в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, прични неявки суду не повідомили. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних вимогах необхідно відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння № 98 по вул. Василівській в м. Дніпропетровську зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.05.1993 року Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 3-2054, що підтверджується відповіддю Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації № 9592 від 08.09.2010 року (а.с. 98). Згідно довідки Квартального комітету м. Дніпропетровська № 42 від 07.04.2009 року в домоволодінні № 98 по вул. Василівській в м. Дніпропетровську з квітня 2005 року проживають без реєстрації [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). У відповідності до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 867 від 04.06.2006 року - технічний стан домоволодіння № 98 по вул. Василівській в м. Дніпропетровську аварійний, не відповідає вимогам норм ДБН (а.с. 18-29). Крім того, згідно даного висновку на час обстеження відбулося масове руйнування кладки, руйнування торцевої стіни, крізні тріщини (а.с. 20), що підтверджується також фототаблицею (а.с. 27, 28). [PERSON] було здійснено перебудову вказаного домоволодіння, після чого реконструкція житлового будинку стала відповідати будівельним нормам, що підтверджується Архітектурно-плановим висновком (а.с. 30-42). Також згідно даного висновку зазначено, що вийшло руйнування стін, у реконструйованому домоволодінні із старих конструкцій залишені лише дві стіни, які потім були обкладені кирпичною кладкою (а.с. 32). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області за [PERSON] було визнано право власності на домоволодіння № 98 по вул. Василівській в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом (а.с. 50-51), оскільки згідно положень 349 ЦК України право власності на майно в наслідок його знищення, право на яке підлягає державній реєстрації, припиняється з моменту внесення змін до державного реєстру. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України - якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право власності припиняється у разі знищення майна. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що право власності на домоволодіння № 98 по вул. Василівській в м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 43,2 кв.м, житловою 20,7 кв.м, сараю Б, літньої кухні В, вбиральні Г, та на теперішній час зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.1993 року, виданого 3-ю Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 3-2054 підлягає припиненню у звязку зі знищенням зазначеного домоволодіння, а державна реєстрація права власності за [PERSON] на спірне домоволодіння скасуванню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Що стосується вимог позивачки за зустрічним позовом [PERSON] щодо усунення перешкод в користування власністю та виселення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з домоволодіння № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську без надання їм іншого жилого приміщення, зобовязати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні належним їй домоволодінням № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську, то вони є безпідставними, необгрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки згідно матеріалів справи та наданих сторонами доказів за [PERSON] не було зареєстровано право власності на дане домоволодіння № 98 по вул. Васильєвській в м. Дніпропетровську згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, а тому її права на користування власністю не порушуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved