Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 22.04.2008 року під час ДТП, яка сталася з вини [PERSON] на 124 км + 613 м автодороги Житомир Чернівці їм обом були спричиненні тілесні ушкодження середньої тяжкості, в результаті чого вони зазнали моральних страждань. Судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Старокостянтинівському районі та Страхову групу «ТАС». Позивач [PERSON] подав до суду заяву, де позов про стягнення із [PERSON] 100 000 грн. моральної шкоди підтримав та просив розглядати справу у його відсутності. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, де позов про стягнення із [PERSON] 150 000 грн. моральної шкоди підтримав та просив розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що проти відшкодування моральної шкоди [PERSON] не заперечує, однак суми такого відшкодування занадто великі. Представники третіх осіб - Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Старокостянтинівському районі та Страхової групи «ТАС», які повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Від представника Страхової групи «ТАС», надійшла телеграма, де просить перенести розгляд справи у звязку із неможливість явки представника в судове засідання, однак суд не визнає дану причину поважною і тому вважає можливим розглядати справу у його відсутності. . Дослідивши надані докази та матеріали кримінальної справи №1-29/09, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 22 квітня 2008 року біля 15 години 30 хвилин [PERSON], керуючи власним автомобілем марки Ауді-А8, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі Житомир-Чернівці в напрямку м. Старокостянтинів із швидкістю більше 90 км/год. біля с. Сахнівці Старокостянтинівського району, на порушення п.п. 10.1, 12.6 «г», 14,2 «в» Правил дорожнього руху України, перед початком обгону не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що зустрічна смуга руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем «Шевроле», держномер АА 5987 АМ під куруванням [PERSON] В результаті ДТП пасажири автомобіля «Шевроле» [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вироком Старокостянтинівського районного суду від 16.07.2009 року [PERSON] визнаний винним і засуджений за ч.2 ст.286 КК України. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області вирок в частині вирішення цивільних позовів потерпілих по справі скасовано та справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Ці обставини визнаються сторонами та підтверджуються: матеріалами кримінальної справи №1-29/09. Згідно ч. 2 ст. 1187 даного Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 5 цієї статті передбачає, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. П.1 ч.2 ст.1167 цього ж Кодексу передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] спричинені моральні страждання внаслідок отримання ними тілесних ушкоджень, що потягло втрату нормальних життєвих звязків і вимагало від них додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи вимоги розумності та справедливості суд вважає, що розмір даного відшкодування слід визначити : [PERSON] в сумі 45 000 грн., [PERSON], оскільки внаслідок ДТП він став інвалідом ІІІ групи 50 000 грн.

Outcome: partial