Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та зазначив, що 16 липня 2009 року померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді: - земельної ділянки, площею 2,00 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку: серія ЯА № 841501 виданого 23.11.2005 року на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 08 вересня 2005 року №649/А-2005 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №010552100079; - житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Ізмаїльський р-н с.Лощинівка, вул. Центральна, буд.9; - 1/6 частина житлового будинку розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Щєпкіна, буд.№32. Ще за життя [PERSON] склала посвідчений секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала усе своє спадкове майно [PERSON] позивачу по справі. Позивач фактично прийняв спадщину тому, що на день смерті він постійно проживав однією сімєю із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак в установленому порядку не оформив. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], позивачу було відмовлено, мотивуючи це тим, що, необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в [PERSON] державну ното реальну контору заяву про прийняття спадщини. З наведених підстав позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON], з позовом згоден повністю. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Крім цього в п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю, або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Позивач постійно проживав однією сімєю із спадкодавцем на час відкриття спадщини і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 16 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл, Ізмаїльського МУЮ від 02.02.2010 року, серія І-ЖД № 210359. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: - земельної ділянки, площею 2,00 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку: серія ЯА № 841501 виданого 23.11.2005 року на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 08 вересня 2005 року №649/А-2005 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №010552100079; - житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Ізмаїльський р-н с.Лощинівка, вул. Центральна, буд.9, який належав померлої на підставі договору дарування від 01.10.2004р., зареєстрований в реєстрі за №2800, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON]; - 1/6 частина житлового будинку розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Щєпкіна, буд.№32, яка належала померлої на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом №287 від 30.07.1981р. 18 грудня 2006 року, [PERSON] склала заповіт посвідчений, секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 20, яким на випадок своєї смерті заповідала усе своє майно, позивачу по справі. Але звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва, мотивуючи свою відмову тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в [PERSON] державну ното реальну контору заяву про прийняття спадщини. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved