Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «МД МеталДвер» про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди. У позовній заяві вказує, що з 02.11.2009 року вона працювала в ТОВ «МД МеталДвер» і 26.02.2010 року звільнилася за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. За весь цей час відповідач заробітну плату їй не виплачував. В день звільнення, відповідач не виплатив їй всіх сум що належать їй від підприємства, а саме 3438 грн.07.коп, в тому числі 212 грн. 07 коп. компенсація за невикористану відпустку. 15.04.2010 року відповідач виплатив їй частину заробітної плати в розмірі 358 грн. 35 коп.. Також відповідач повинен сплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 2673 грн. 60 коп.. Крім того, діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 3500 грн.. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь: заборгованість по заробітній платі за листопада грудень 2009 року, січень лютий 2010 року, а також компенсацію за невикористану відпустку, в розмірі 3079 грн. 72 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 2673 грн. 60 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 3500 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн.. В судове засідання представник позивача не з»явився. Суду надав заяву, у якій просив провести розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, причину не явки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Оскільки відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно трудової книжки серії АХ №673960, [PERSON] працювала в ТОВ «МД МеталДвер» на посаді менеджера з 02.11.2009 року та була звільнені 26.02.2010 року за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або не робочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи. Організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість по заробітній платі за період листопада грудень 2009 року, січень лютий 2010 року, в тому числі компенсація за невикористану відпустку складає 3079 грн. 72 коп.. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 27.02.2010 року по 04.06.2010 року (день предявлення позову), згідно наданого розрахунку складає 2673 грн. 60 коп.. Враховуючи, що відповідачем не надано заперечень проти позову, а також доказів, які б спростовували доводи позивача, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 3079 грн. 72 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 2673 грн. 60 коп.. Також у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн., а також судовий збір в розмірі 57 грн. 53 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3500 грн. необхідно залишити без задоволення, оскільки будь яких належних доказів, Які б свідчили про спричинення моральної шкоди, позивачем не надано.

Outcome: partial