Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

У травні 2009 року [PERSON], [PERSON]. [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання договорів припиненими, виконавчі написи такими що не підлягають виконанню та виключити майно з акту опису й арешту майна. 07 квітня 2010 року ухвалою суду позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] розєднані, вимоги в частині визнання виконавчих написів від 02.02.2009р., 26.02.2009р., 02.02.2009р. такими що не підлягають виконанню та виключення майна з акту й опису, виділено у самостійне провадження оскільки їх спільний розгляд ускладнює вирішенню справи. 26.04.2010 року у звязку з розєднанням вимог позивачі надали уточнений позов. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що є майновими поручителями за належне виконання ТОВ «Зернозбут-К» умов кредитного договору №05-211/07 укладеного останнім з відповідачем 18 травня 2007р. В забезпечення виконання цих зобовязань позивач [PERSON], уклав з відповідачем договір застави транспортного засобу від 18.05.2007р. а [PERSON] та [PERSON] уклали договори іпотеки від 18.05.2007р та 13.06.2007р. Постановою Господарського суду Миколаївської області від 22 жовтня 2008 року №5/495/087 ТОВ «Зернозбут-К» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, між тим Банк в період банкрутства ТОВ «Зернозбут-К» нарахував заборгованість останнього за кредитним договором з урахуванням неустойки, та звернувся до нотаріусу для вчинення виконавчих написів. З тих підстав, що сума боргу у виконавчих написах завищена, позивачі просять виконавчі написи вчинені за договором застави та договорами іпотеки визнати такими що не підлягають виконанню. В судовому засіданні представник позивачів уточнені позовні вимоги підтримав, просив про задоволення позову. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, усно та письмово заперечуючи проти позову просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник Державної виконавчої служби у судовому засіданні суду пояснив, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчих написів нотаріуса призупинено. Виконавчі дії в межах провадження не провадяться. Позов підтримав. Приватний нотаріус [PERSON] до судового засідання не зявилася, свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність осіб що не зявилися, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 18 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», найменування якого 16.07.2009р. змінено на Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») та товариством з обмеженою відповідальністю «Зернозбут-К» (далі ТОВ «Зернозбут-К») укладено кредитний договір №05-211/07, за яким ПАТ «ПУМБ» зобовязувався надати позичальнику ТОВ «Зернозбут-К» кредит у розмірі 240000,00 (двісті сорок тисяч) гривень, а позичальник зобовязувався прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути його Банку строком до 16 травня 2008 року зі сплатою 16,9 процентів річних. Свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав, надав ТОВ «Зернозбут-К» грошові кошти в розмірі та на умовах договору. Між тим відповідач свої зобовязання не виконував з початку його дії, у звязку з чим виникла заборгованість. Як вбачається із матеріалів справи, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ТОВ «Зернозбут-К», громадяни: - [PERSON] передав у заставу Банку належний йому транспортний засіб марки Ренаульт МІ50, 1998 року випуску, білого кольору, тип-вантажний фургон, реєстраційний номер [NUMBER], за договором застави від 18 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі №699; - [PERSON] надала Банку в іпотеку належне їй нерухоме майно- двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою : м. Миколаїв, вул. Велика Морська, буд.22, кв. З, за договором іпотеки від 18.05.2007р., посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі №700; [PERSON] надав Банку в іпотеку належний йому житловий будинок який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, смт. Тернівка, вул. Виноградна, буд.25, за іпотечним договором від 13.06.2007р. посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі №907.Про наслідки не виконання умов договору Позичальником повідомлені. Відповідно до 4.2 ст.592 ЦК України та п.8 умов договору застави заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, забезпеченого заставою, в тому числі й у разі неналежного виконання заставодавцем умов кредитного договору. А якщо його вимога не буде виконана, - звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 20 Закону України від 2 жовтня 1992 року "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку N 898-IV, від 05.06.2003, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Вимоги щодо форми та змісту виконавчого напису виписані в ст.ст. 89, 91 Закону України "Про нотаріат" та п. 287 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 3 березня 2004 року. Відповідно до пунктів 282, 286 цієї Інструкції перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено такий перелік документів, відповідно до п.1 цього переліку для одержання виконавчого напису надається оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Як вбачається із матеріалів справи, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 87 - 89 Закону України від 2 вересня 1993 року "Про нотаріат", видав 02.02.2009, 26.02.2009 року виконавчі написи, якими запропонувала звернути стягнення на заставлене майно позивачів (автомобіль та нерухоме майно) для задоволення вимог Банку. Банк надав нотаріусу усі необхідні документи для вчинення виконавчих написів, зазначене підтверджується матеріалами, які знаходяться на зберіганні у нотаріуса та витребувані судом через представника відповідача. Зокрема, заяву про вчинення виконавчого напису, розрахунок заборгованості за кредитним договором, кредитний договір з додатками №1, №2, договір застави автомобіля, два договори іпотеки, письмову вимогу Банку про дострокове повернення кредитних коштів, з поміткою про вручення їх позивачам, про що не оспорював представник позивачів у судовому засіданні. Із доданих матеріалів вбачається, що з 16.09.2008 року і по 02.02.2009 року погашення по кредиту не проводилися, хоча строк платежу настав 16.09.2008 року. Два виконавчих написів вчинено 02.02.2009р., третій виконавчий напис вчинено 26.02.2009 з додержанням форми № 76, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 31 грудня 2008 року "Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства". Сума боргу що підлягає задоволенню за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу, та нерухомого майна нарахована у відповідності до умов кредитного договору, розрахунок якої надавався нотаріусу та був прийнятий до зберігання. Враховуючи викладене, при вчиненні оспорюваних виконавчих написів, порушень законних прав та інтересів позивачів не встановлено, що є підставою у відмові в позові. Доводи представника позивача щодо неправомірності нарахування штрафних санкцій не обґрунтовані та не підтвердженні нормами матеріального права.

Outcome: dismissed