overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, мотивуючи тим, що навчається на 1-му курсі Житомирського національного агроекологічного університету з терміном навчання до ЗО червня 2013 року включно. Відповідач не надає матеріальної допомоги. Матір позивача оплачує за навчання, харчування, його проживання, а тому він звернувся в суд. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що батьком [PERSON], який навчається в Житомирському національному агроекологічному університеті з 01 вересня 2009 року по червень 2013 року, за рахунок коштів батьків, є відповідач по справі (а.с.З). Згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Доводи позивача підтверджуються довідкою про навчання, договором про навчання, підготовку бакалавра.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

До Кузнецовського міського суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] з вимогою стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 від його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 01.03.2012 року. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила розпочати стягнення аліментів з 13.09.2010 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що до 21 листопада 2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Син навчається в Київському політехнічному університеті на факультеті електроенерготехніки та автоматики денної форми навчання, де буде навчатись до 01.03.2012 року. У звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала, послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов, а також пояснила, що відповідач добровільне не надає матеріальної допомоги сину. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вказав, що він отримує дохід у вигляді пенсії і може надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії І-ГЮ №005117 виданого 07.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції. Згідно з довідкою Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» № 1277 від 02.09.2010 року, [PERSON] дійсно навчається у цьому закладі і закінчує університет 01.03.2012 року. [PERSON] у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. [PERSON] отримує пенсію, має постійний дохід та може надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до ст.182 Сімейного Кодексу України враховує обставини, зокрема, матеріальне становище та стан здоровя платника аліментів та дитини. Враховуючи викладене, суд рахує за доцільне стягнення аліментів проводити в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, сума стягнення аліментів на користь позивача підлягає до негайного виконання Визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, проте частково суперечить закону. Зокрема, ч.1 ст.199 СК України, в частині, що аліменти можуть стягуватись до досягнення сином або дочкою двадцяти трьох років. У звязку з цим суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову щодо періоду стягнення аліментів з 13.09.2010 року до 15.02.2012 року, тобто до дня досягнення сином 23 років. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на магазин №10 по вул.Поліській в смт.олодимирець. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним було придбано у власність нежитлове приміщення в смт.Володимирець. З дозволу відповідача ним було здійснено переобладнання та добудову приміщення, однак органами БТІ було відмовлено у реєстрації права власності на дану будівлю. В зв'язку з цим вважає за необхідне звернутись до суду за визнанням своїх прав на нерухоме майно. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги, про що надав суду письмову заяву. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, про що надав суду письмову заяву, просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, у відповідності до змісту ст.328 Цивільного Кодексу України вбачається, що право власності набувається з підстав, що визначені законом, в т.ч. з правочинів. Зі свідоцтва про право власності вбачається, що [PERSON] є власником нежитлової будівлі №10 по вул.Поліська в смт.Володимирець. Вказане право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2008 року, та зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом із свідоцтва. Як вбачається з ч. 2 ст.З 19 Цивільного Кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В судовому засіданні позивачем надано достатні та допустимі докази того, що переобладнання належної йому будівлі він провів з дозволу виконавчого комітету Володимирецької селищної ради, і будь-яких прав інших осіб цим не порушено, що підтверджується рішенням виконавчого комітету №66 від 24.02.2009 р. Переобладнання проведено із дотриманням будівельних норм і правил, а також інших технічних вимог, що підтверджується комплексним висновком №8 від 25.03.2009 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії позивача вчинені ним в межах законних повноважень власника, не призвели до порушення прав інших осіб, зміни цільового призначення нежитлової будівлі. У відповідності до ст.ст.391 ЦК України власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були пов'язані з позбавленням володіння. Власник також вправі пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.392 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Кредитна спілка «Оберіг» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення за ним боргу, оскільки 18.06.2008 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Оберіг» був укладений кредитний договір № 231к1 про надання [PERSON] кредиту в сумі 1457 гривень на 12 місяців, зі щомісячною сплатою 0,1369 % за один календарний день та погашенням кредиту не пізніше 18 числа кожного місяця. Забезпеченням зобов'язань [PERSON] за договором є порука майнових поручителів [PERSON] та [PERSON] У порушення закону та умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 01.10.2010 року має заборгованість на загальну суму 1936,31 грн., яка складається з наступного: -основна сума 983,00 грн.; -проценти за користування кредитом 953,31 грн. Позивач просить достроково розірвати кредитний договір та стягнути з відповідачів в солідарному порядку 1936,31 грн. заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати в розмірі 179,50 грн. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник позивача позов підтримує в повному обсязі, відповідачи визнають в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 231к1 про надання [PERSON] кредиту в сумі 1457 гривень на 12 місяців, зі щомісячною сплатою 0,1369 % за один календарний день та погашенням кредиту не пізніше 18 числа кожного місяця. Забезпеченням зобов'язань [PERSON] за договором є порука майнових поручителів [PERSON] та [PERSON] У порушення закону та умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 01.10.2010 року має заборгованість на загальну суму 1936,31 грн., яка складається з наступного: -основна сума 983,00 грн.; - проценти за користування кредитом 953,31 грн. Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають також задоволенню і вимоги в частині стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору, витрат на ІТЗ, оскільки це підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 740, 741, 742 від 21.09.2010 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Коростен-ського сектору обліку і реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в Житомирській області про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, в якому зазначив, що відповідно до до-говору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського нотаріального округу Житомирської області, він являється власником квартири № 2 будинку № 3-а, що розта-шований по вул. Франка у м. Коростені Житомирської області. В даному будинку є також зареєст-рованим відповідач по справі [PERSON], який в ньому фактично не проживає та немає ніяко-го права на дану квартиру, однак він не бажає знятись з реєстрації. Оскільки в даний час він не може розпорядитися вказаною квартирою на свій розсуд, оскільки в ній прописаний [PERSON], який фактично там не проживає, тому він не має змоги цього зробити. Також відповідач по справі Коростенський сектор обліку і реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в Житомирській області не бажає зняти самостійно [PERSON] з реєстрації. Тому він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою та просив суд усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] за вказаною адресою в Коростенському секторі обліку і реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в Житомирській області. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій позовні вимоги підт-римав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON]Б.в судове засідання не зявився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнає та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Коростенського сектору обліку і реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в Житомирській області в судове засідання не зявився також, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнає та просив розглянути справу без його участі. Проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського нотаріального округу Житомирської області (а.с.6), [PERSON] являється власником квартири № 2 будинку № 3-а, що розташований по вул. Франка у м. Коростені Житомирської області. В даній квартирі зареєстрований також відповідач по справі [PERSON] (а.с.4), який в ній фактично не проживає та немає ніякого права на дану квартиру (а.с.5), однак він не бажає знятись з реєстрації в добровільному порядку. Тому позивач в даний час не може розпорядитися вказаною квартирою на свій розсуд, оскільки в ній прописаний [PERSON], який фактично там не проживає. Також відповідач по справі Коростенський сектор обліку і реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в Житомирській області не бажає зняти самостійно [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. Відповідно до ст.391 ЦК України "Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном", Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задово-ленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення 1 278 грн., страхового відшкодування в порядку регресу. Посилався на те, що з вини [PERSON] 26.03.2008р. сталася ДТП, у якій було пошкоджено автомобіль марки "Део" д.н.з. АА 7228ВІ , який належить [PERSON], на праві власності. Згідно умов договору страхування, позивач сплатив власнику автомобіля "Део" суму відшкодування в розмірі 1 278,00 грн. яку просив стягнути солідарно з правопорушника та ЗАТ УРСК «Авіоніка» в якій було застраховано цивільну відповідальність останнього. В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути суму відшкодування лише з [PERSON], оскільки його цивільно-правова відповідальність в СК «Авіоніки» не була застрахована . Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, заперечень на позов не представив. В звязку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Як вбачається з договору № 04966-70-02 (а.с. 11-13), 17.04.2006р. між позивачем та страхувальником [PERSON] був укладений договір добровільного страхування автомобіля "Део" д.н.з. АА 7228ВІ. Згідно постанови суду та довідки з ВДАІ (а.с.9,10), 26.03.2007р. з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] сталася ДТП, в якій був технічно пошкоджений автомобіль "Део" д.н.з. АА 7228ВІ Згідно заяви та акту (а.с. 14, 25), ЗАТ СК «Вусо» виплатила вигодонабувачу ВАТ «[PERSON] Аваль» відшкодування в сумі 1 278,00 грн., визнавши вищевказану ДТП страховим випадком, що підтверджується платіжними дорученнями № 3584 від 25.04.2007р. (а.с. 26). Відповідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 27 ЗУ "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі ч.І ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно 4.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 1 278,00 грн., та сума судових витрат у розмірі (51+30+90=)171грн.(а.с.1,2,3). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 16 лютого 2010 року помер її чоловік [PERSON], якому на праві власності належала земельна ділянка площею 0,25 га, розташована на території Луб»янської сільської ради Бородянського району Київської області, надана для ведення особистого селянського господарства. Вона \\позивачка\\ в шестимісячний термін після смерті чоловіка звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки Державний акт на цю ділянку не був отриманий до смерті чоловіка. Просила визнати за нею \\позивачкою\\ право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Бородянська районна державна адміністрація Київської області, Луб»янська сільська рада, Бородянська районна державна нотаріальна контора, управління Держкомзему у Бородянському районі своїх представників в судове засідання не направили, справу просили розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 16 лютого 2010 року помер чоловік позивачки [PERSON] \\а.с.6\\. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 вересня 2010 року позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка та їй було видане вказане свідоцтво на земельну ділянку площею 0,0026 га, розташовану на території Бородянської селищної ради та надану для будівництва гаража \\а.с.8\\. Як вбачається з довідки управління Держкомзему у Бородянському районі від 1 жовтня 2010 року, копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, [PERSON] на підставі розпорядження Бородянської райдержадміністрації від 17 лютого 2009 року № 138 було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Луб»янської сільської ради Бородянського району Київської області, але вказаний державний акт він не отримав в зв»язку зі смертю \\а.с.9-10\\. Оскільки земельна ділянка була передана чоловіку позивачки у власність за зазначеним рішенням райдержадміністрації ще за його життя, але він не встиг отримати Державний акт про право власності в зв»язку зі смертю, то суд вважає, що ця земельна ділянка належала [PERSON] на праві власності, а тому позивачка як спадкоємець за законом має право на її спадкування. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою за право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Луб»янської сільської ради Бородянського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер 16 лютого 2010 року та якому вказана земельна ділянка належала на праві власності відповідно до державного акту серії ЯЕ № 975204.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] (прізвище до шлюбу Норенко) [PERSON], [INFO], проживаюча [INFO] кв.І, смт. Ширяеве, Ширяївського району Одеської області, перебуваючи в першому шлюбі в позовній заяві та у судовому засіданні просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], [INFO], який проживає [INFO] кв.І, смт. Ширяеве, Ширяївського району Одеської області, зареєстрований 06 вересня 1994 року, Ширяївським відділом РАГСу Одеської області, актовий запис № 60, від якого в них є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], якого позивач просить залишити проживати з нею - [PERSON] (прізвище до шлюбу Норенко) [PERSON]. Позивач [PERSON]» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи і суд на підставі пункту 4 ст. 169 ЦПК України вирішив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, тому у суду є підстава для винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] не заперечувала у вирішені питання щодо заочного розгляду справи. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу - 1-ЖД №256656 виданого 06 вересня 1994 року; копією свідоцтва про народження дитини; довідкою про склад сім'ї; паспортом. На думку суду, за погодженням сторін, згідно ст. 160 Сімейного кодексу України неповнолітніх дітей слід залишити проживати з матір'ю - [PERSON] (прізвище до шлюбу Норенко) [PERSON]. На підставі ст. ст. 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], проживаючий [INFO] перебуваючи в першому шлюбі у судовому засіданні просить суд в зв'язку з неможливістю збереження сім'ї розірвати шлюб між ним та відповідачем - [PERSON] (до шлюбу прізвище Грицюк) [PERSON], [INFO], яка проживає [INFO], зареєстрований 03 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 30, від якого в них є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], якого позивач просить залишити проживати з матір'ю - [PERSON] (до шлюбу прізвище Грицюк) [PERSON]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала на примарення не погодилася. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу - 1-ЖД №324374 виданого 03 серпня 2002 року; копією свідоцтва про народження дитини; довідкою про склад сім'ї; паспортом. На думку суду, за погодженням сторін, згідно ст. 160 Сімейного кодексу України неповнолітніх дітей слід залишити проживати з матір'ю - [PERSON] (до шлюбу прізвище Грицюк) [PERSON]. На підставі ст. ст. 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви до суду до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.07.1997 року. 29.12.1997 року у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сім'я фактично розпалась. Відповідач є батьком дитини, проте в добровільному порядку допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи, що позивач в судовому засіданні не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо утримання сина, тому з нього необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього з на підставі ст. 88 ЦПК України відповідача необхідно стягнути на користь держави 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved