Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшов позов ВАТ « Рівнеазот» до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням : кімнатою 22 у будинку № 10), на вулиці. Князя Острозького у місті Рівному. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, суду показала, що на підставі спільного рішення адміністрації ВАТ «Рівнеазот» та профкому № 23 від 24.05.1995 року [PERSON] адміністрацією ВАТ «Рівнеазот» була надана жила площа в гуртожитку № 2 за адресою: м. Рівне, вул. Князя Острозького, 10, кім. 22. року відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського MB УМВС за зазначеною вище адресою була проведена реєстрація Відповідача та її дочки [PERSON] (03.03.81 р.н.). Гуртожиток № 2 знаходиться на балансі ВАТ «Рівнеазот» і використовується для тимчасового проживання працівників підприємства. Донька відповідачка [PERSON] знялася з реєстраційного обліку добровільно 13.09.96 року. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2006 року, але з реєстраційного обліку не знята , її місце проживання невідоме. Просить позов задоволити і визнати [PERSON]такою, що втратила право на користування жилим приміщенням : кімнатою 22 у будинку № 10 на вулиці Князя Острозького у місті Рівному. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула вдруге, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та заздалегідь/через оголошення в пресі/. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів з винесенням заочного рішення Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Заслухавши представника позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] , які підтвердили факт не проживання відповідача у гуртожитку з 2006 року, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі спільного рішення адміністрації ВАТ «Рівнеазот» та профкому № 23 від 24.05.1995 року [PERSON] адміністрацією ВАТ «Рівнеазот» була надана жила площа в гуртожитку № 2 за адресою: м. Рівне, вул. Князя Острозького, 10, кім. 22. 13.07.1995 року відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського MB УМВС за зазначеною вище адресою була проведена реєстрація Відповідача та її дочки [PERSON] (03.03.81 р.н.). Гуртожиток № 2 знаходиться на балансі ВАТ «Рівнеазот» і використовується для тимчасового проживання працівників підприємства. Донька відповідачка [PERSON] знялася з реєстраційного обліку добровільно. 13.09.96 року. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2006 року, але з реєстраційного обліку не знята , її місце проживання невідоме. Стаття 71 Житлового кодексу Української PCP передбачає, що жиле приміщення зберігається за наймачем або членами його сім»ї протягом шести місяців. Частина 2 цієї статті містить вичерпний перелік підстав, які передбачають збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї на строк понад шість місяців. Виходячи з роз'яснень, що містяться в п.п. 10 і 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року № 2 № Про деякі питання , що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України» , право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. В разі відсутності цих осіб понад встановлені строки з поважних причин (перебування у відрядженні, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) цей строк може бути продовжений судом. Як зазначалось, статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. [PERSON] Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208 затверджене Примірне положення про гуртожитки, яким відповідно до ст. 131 ЖК України визначається порядок користування гуртожитком, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (п.13 Примірного положення). Разом з тим, а також відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України та з урахуванням подібності за змістом правовідносин саме щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст. 71 , 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про визнання особи втратившою право користування кімнатою в гуртожитку слід застосовувати і в разі відсутності цієї особи понад встановлені строки. Таким чином. судом встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин в кімнаті гуртожитку не проживає з 2006 року, будь-яких перешкод в користуванні кімнатою їй не чиниться, і вона не є особою, за якою зберігається право користування жилим приміщенням на весь час її відсутності. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення,а відповідач [PERSON] підлягає визнанню такою , що втратила право на користування жилим приміщенням : кімнатою 22 у будинку № 10 на вулиці Князя Острозького у місті Рівному. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору ( державного мита)в розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. На підставі ст. 71,72 ЖК України ,

Outcome: approved