Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

18 серпня 2009 року представник позивача ЗАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо (далі по тексту ТДВ СК «Кредо») з цивільним позовом до [PERSON], в якому вказав, що 28 січня 2005 року ТДВ СК «Кредо» та [PERSON] уклали договір страхування №GOH3AKL0031, згідно якому Позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Обєктом страхування по вказаному договору є майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем MITSUBISHI LANCER, номер кузову JMYSRCS1A4U783958, державний номер [NUMBER]. Згідно п.4.2 Договору Страховик - ТДВ СК „Кредо зобовязаний у випадку настання страхового випадку здійснити відшкодування Страхувальнику - [PERSON] - або Вигодонабувачу - ЗАТ КБ „ПриватБанк. Згідно п.7.1.1 вказаного договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. 19 грудня 2005 року о 10 год. 30 хв. відповідач [PERSON]. керуючи автомобілем [NUMBER], в м.Еорлівка на території оптової бази „Азов допустив зіткнення з застрахованим автомобілем [NUMBER] під керуванням третьої особи, що підтверджується довідкою ДАІ №14-981 від 22.12.2005 року, відповідно до якої винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобілю [NUMBER] [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю третьої особи заподіяно матеріальну шкоду, яка відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяну ушкодженням транспортного засобу №013 від 10.01.2006 року складає 3977.11 грн. Сума страхового відшкодування до виплати Страхувальнику з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту складає 3127,71 грн. Зазначене страхове відшкодування Страхувальнику виплачено на підставі страхового акту №7308 від 27.01.2006 року в повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №8161 від 2 лютого 2006 року. Відповідно до договору доручення на виконання страхових агентських послуг №1 від 1 листопада 2002 року ТДВ СК „Кредо зобовязала ЗАТ КБ „ПриватБанк здійснювати від імені Страховика діяльність спрямовану на стягнення збитку з осіб, відповідальних за збиток, нанесений С траховику внаслідок настання страхового випадку та уповноважила у випадку стягнення збитку в порядку регресу з осіб, відповідальних за збиток нанесений внаслідок настання страхового випадку, збитків, заподіяного страхувальникам, представляти інтереси страховика в судах, а також перед фізичними та юридичними особами. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТДВ СК „Кредо в рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування 3127,71 грн., а також судові витрати. В судове засідання позивач ТДВ СК „Кредо та представник позивача ЗАТ КБ„ „ПриватБанк не з'явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, судовою повісткою. Падали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи ; був сповіщений належним чином, судовою повісткою, клопотань про відкладення розгляд справи від нього е надходило. Суд прийняв рішення розглянути справу за відсутністю позивача, представника позивача та третьої особи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно 19 грудня 2005 року о 10 год. ЗО хв. відповідач він, керуючи автомобілем [NUMBER], на території оптової бази „Азов в м.Горлівка допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням ' [PERSON] Водій [PERSON] йому повідомив, що його автомобіль не застрахований, тому він на вимогу [PERSON] добровільно відшкодував усі спричинені збитки, після чого, [PERSON] З квітня 2006 року надав йому відповідну розписку, в якій зазначив, що претензій матеріального та морального характеру він до нього не має. Більш того, позивачем пропущений строк позовної давності для захисту своїх прав, тому просить суд в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно преамбули Закону України „Про страхування від 7.03.1996 року №85/96-ВР (зі змінами та доповненнями), цей Закон регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб. Відповідно до ст.1 Закону України „Про страхування страхування - це вид цивільно- правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від зі? розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч.І ст.16 Закону України „Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що відповідно до договору страхування наземного транспорту № GOI13AKL0031 від 28 січня 2005 року Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова^ компанія „Кредо та [PERSON] уклали договір страхування транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузову JMYSRCS1A4U783958, 2004 року випуску на строк 60 місяців - з 28.01.2005 року по 27.01.2010 року, від страхових ризиків, що обєднуються поняттям „Повне Каско. Згідно п.4.1 вищезазначеного Договору, Страховик зобовязується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику - [PERSON] - або Вигодонабувачу - ЗАТ КБ „ПриватБанк. Згідно п.7.1.1 вказаного Договору страховим випадком визнається втрата, знищення або .¦пошкодження ТЗ, його частин, деталей, приладів, обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого ТЗ (ас.3-а,4). Судом встановлено, що 19.12.2005 року [PERSON] звернувся до ТДВ СК ,.Кредо з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій вказав, що 19.12.2005 року приблизно в 10 »год. 30 хв. в м.Горлівка на території оптової бази „Азов, автомобіль „Москвич - 412 з причепом здійснив удар в лівий бік його автомобіля, чим заподіяв пошкодження передньої та задньої дверці автомобіля (а.с.4а-5). Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України „Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №013 від 10 січня 2006 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] '"складає 3977.11 грн. (а.с.6-а-9). Згідно Страхового акту №7308 від 27.01.2006 року сума відшкодування яка підлягає виплаті, з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи, складає 3127,71 грн. (а.с.10). Згідно платіжного доручення №8161 від 2 лютого 2006 року кошти в розмірі 3127, 71 грн. були сплачені [PERSON] в рахунок виплати страхового відшкодування А.с.9-а). Відповідно до ст.27 Закону України „Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернлтися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Враховуючи, що платіжним дорученням №8161 від 2 лютого 2006 року позивач виконав свої Зобов'язання перед третьою особою [PERSON], то перебіг позовної давності починається з 2 лютого 2006 року. Оскільки представник позивача відповідно до штампу на конверті (а.с.14) здав на пошту позовну заяву з доданими матеріалами 28.07.2009 року, то суд приходить до висновку про пропущення позивачем визначеного ст.257 ЦК України строку звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Клопотання про поновлення строку з зазначенням причин його пропуску, від позивача або його представника до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідач [PERSON] наполягає на застосуванні позовної давності як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, то суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити. В зв'язку з тим, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, позовні вимоги ТДВ СК „Кредо в частині стягнення з позивача [PERSON] судових витрат на підставі ст.88 ЦЦК України задоволенню не підлягають. Враховуючи вищезазначене, на підставі ст.ст. 256,257,267 ЦК України,

Outcome: dismissed