overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить визнати такою, що відбулася і дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці розміром 600 кв.м. по вул.. Суворова № 40 в м. Балта Одеської області, визнавши за нею право власності на цей будинок, стверджуючи, що він належав на праві власності відповідачу згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 21.03.2001 року, який розпорядився ним на свій розсуд, продав 15.06.2010 року їй за 10000 грн., про що вони між собою уклали договір купівлі-продажу і відповідач, отримавши гроші, власноручно написав розписку, пообіцявши після отримання відповідних документів в БТІ, зареєструвати договір у нотаріуса, однак цього не зробив, на неодноразові прохання прибути до нотаріальної контори, не відреагував належним чином, що вимушує її звернутися до суду, оскільки вона позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю. В судове засідання позивач не з»явилася, однак надала суду заяву в якій просила позов задовольнити і справу розглянути у її відсутності за участю її представника адвоката [PERSON] Відповідач в судове засідання не з»явився, однак теж направив суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, з позовом згоден, підтвердив факт продажу будинку, який належав йому , однак відмовився від явки до нотаріуса, оскільки не має грошей на оплату послуг по отриманню кадастрового номеру земельної ділянки і оплату державного мита. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне їх задовольнити, тому що вони є обгрунтованими і законними, так як вищевказаний будинок належав відповідачу згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 21.03.2001 року . Той факт, що відповідач продав свій будинок позивачу, свідчить договір купівлі-продажу, складений сторонами і розписка про отримання грошей за будинок , написана відповідачем власноручно, про що він підтвердив і у відгуку на позов. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є добросовісним набувачем, умови угоди купівлі-продажу виконала у повному обсязі, а відповідач виконав свої обовязки лише частково, передав будинок позивачу, отримав за нього гроші, однак не з»явився в нотаріальну контору для посвідчення договору купівлі-продажу належним чином, тому суд вважає, що договір купівлі-продажу житлового будинку є таким, що відбувся і дійсним, що дає право суду визнати за позивачем право власності на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку, розташованого по вул.. Ткаченко № 24 в м. Балта Одеської області, яка раніше належала відповідачу згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 13.06.2007 року, яка розпорядилася нею на свій розсуд, 15.06.2010 року продала її йому, про що вони уклади договір купівлі-продажу і відповідач власноручно написала розписку про отримання за будинок його вартість в сумі 5\~000 грн., пообіцявши посвідчити правочин належним чином, однак цього не зробила, на неодноразові прохання прибути до нотаріальної контори, не відреагувала належним чином, що вимушує його звернутися до суду, оскільки він позбавлений можливості розпоряджатися своєю власністю. В судове засідання позивач не з»явився, однак надав суду клопотання, в якому просив позов задовольнити і справу розглянути у його відсутності за участю його представника адвоката [PERSON] Відповідач в судове засідання не з»явилася, однак теж направила суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі, з позовом згодна, підтвердила факт продажу 1/6 частини будинку, який належав їй , однак відмовилася від явки до нотаріуса, оскільки не має грошей на оплату послуг нотаріуса і оплату державного мита. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне їх задовольнити, тому що вони є обгрунтованими і законними, так як вищевказана частина будинку належала відповідачу згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 13.06.2007 року . Той факт, що відповідачка продала свою частину будинку позивачу, свідчить договір купівлі-продажу, складений сторонами і розписка про отримання грошей за будинок , написана відповідачкою власноручно, про що вона підтвердила і у відгуку на позов. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є добросовісним набувачем, умови угоди купівлі-продажу виконав у повному обсязі, а відповідач виконала свої обовязки лише частково, передала будинок позивачу, отримала за нього гроші, однак не з»явилася в нотаріальну контору для посвідчення договору купівлі-продажу належним чином, тому суд вважає, що договір купівлі-продажу житлового будинку є таким, що відбувся і дійсним, що дає право суду визнати за позивачем право власності на 1/6 частину будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2010 року повністю задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» суму за кредитним договором від 05 червня 2007 року №390-КТ в розмірі 236\~488,30 грн. Стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» понесені судові витрати в розмірі 1820 грн., з кожного по 910 грн. В резолютивній частині рішенні судом не було вирішено питання відносно стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] суми за кредитним договором в солідарному порядку. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беріть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, розглянувши матеріали, вважає за необхідне винести додаткове рішення щодо стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] суми за кредитним договором в солідарному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, де просить винести рішення про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину). Просить допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, але у ній достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, що дає можливість розглянути справу заочно без його участі. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 15.08.2005 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей же день зроблено актовий запис №1. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, спільного господарства не веде, вихованням дітей не займається. Аліменти підлягають стягненню в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача. Рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Сплату судового збору необхідно покласти на відповідача, оскільки позивачка була звільнена від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

У серпні 2010 року служба у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації (далі - Служба) в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо своєї дитини, посилаючись на те, що відповідач після розірвання у вересні 2007 року шлюбу з дружиною [PERSON] у якому у них 17 квітня 1999 року народилася донька [PERSON], залишив сім»ю, виїхав на заробітки в автономну Республіку Крим і з того часу долею дитини, її вихованням, навчанням не цікавиться. Матеріальної допомоги на утримання не надає. Фактично вихованням і утриманням дитини займається її тітка [PERSON], так як мати дитини через важку хворобу була не взмозі цього робити. Мати дитини померла у віці 38 років 15 червня 2010 року в смт. Вапнярка Томашпільського району "і дитина залишилася під опікою тітки. Так як батько дитини її долею не переймається, участі у її вихованні та утриманні протягом майже трьох років не приймає, Служба просить суд ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До вирішення питання про встановлення опіки над дитиною стягувачем аліментів визначити Службу. В судовому засіданні представник Служби [PERSON] позов підтримав, зіславшись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути по суті у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, уважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що через свій спосіб життя, матеріально-побутові умови, відсутність постійної роботи ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 100 грн. щомісячно, суд уважає обгрунтованими, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача, а саме з [PERSON] належить до стягнення на користь держави 51 грн. держмита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 22 листопада 2003 року року вона вступила в шлюб з відповідачем і проживала з ним до липня 2010 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, зловживання ним алкоголем. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], 10.04. [INFO]. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись в своїх поясненнях на обставини, викладені в позовній заяві. Після розірвання шлюбу вона хоче залишити собі прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином, в попереднє судове засідання не з'явився, надіславши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та вказавши, що позовні вимоги він визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу він згодний, оскільки вони вже не проживають разом як одна сім'я. Примирення між ними неможливе. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що сторони 22.11.2003 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про його укладення серії 1-ЕЛ №061785 від 22.11.2003 року. Подальше життя сторони вважають неможливим. Сім'я фактично розпалася, і збереження цієї сім'ї вже неможливе. За таких підстав суд вважає можливим розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до районного суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона має намір створити сімю з [PERSON], проте не досягла встановленого законом шлюбного віку. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала і просила задовольнити її, так як на момент розгляду справи судом строк вагітності [PERSON] складає 8 тижнів. Світське весілля та церковний обряд в них ще має відбутися, мають намір зареєструвати свій шлюб відповідно до закону. Заінтересована особа [PERSON] заяву визнав і просить її задовольнити. Пояснив, що він є батьком дитини, на яку вони чекають із [PERSON] Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області, повідомлений у встановленому порядку про дату, час і місце судового засідання у справі, до суду не зявився, від начальника відділу РАЦС Чернівецького РУЮ до суду надійшла письмова заява від 30.08.2010 року, №549-03-19 про розгляд справи у їх відсутність і визнання вимог заявника /а.с. 10/. Заінтересована особа [PERSON] матір заявника, заяву підтримала і просить задовольнити, так як укладення шлюбу з [PERSON] відповідатиме інтересам її неповнолітньої доньки. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON], [INFO], має намір зареєструвати шлюбу з [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Чернівецької центральної районної лікарні від 5 серпня 2010, №501 року [PERSON] дійсно вагітна та перебуває на «Д» обліку в жіночій консультації Чернівецької центральної районної лікарні з приводу вагітності /а.с. 6/. Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що надання [PERSON] права на шлюб до досягнення нею 18-річного віку відповідає її інтересам і це відповідно до ст. 23 ч. 2 СК України дає підстави суду для задоволення заяви. На підставі ст. 23 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати для нього строк на прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та надати йому шість місяців для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, в числі якої земельна ділянка розміром 3,00 га, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка померла 02.01.2008 року та земельна ділянка розміром 3,00 га, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON], який помер 21.08.2008 року. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти позивних вимог [PERSON] Представник третьої особи до судового засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, просить розглянути справу без його участі. Суд, переглянувши матеріали, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] при житті мали на праві власності земельні ділянки розміром по 3,00 га згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ОД № 079811 та серії ОД № 079810. Після смерті [PERSON], померлої 02.01.2008 року та [PERSON], померлого 21.08.2008 року, їх син-, [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітами, прийняв у користування, розпорядження та володіння вищезазначені земельні ділянки, однак, через юридичну неусвідомленість, постійну хворобу та відсутність коштів, своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, а згодом, коли у нього виникла необхідність оформити спадщину на себе, при: зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у прийнята такої заяви оскільки сплив шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні підтвердився факт своєчасного та фактичного прийняття позивачем в спадщину земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] та підтверджено поважність пропуску строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Братської державної районної адміністрації Миколаївської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування , посилаючись на те, що 06 вересня 1998 року помер його батько [PERSON], він є спадкоємцем за законом. В 1989 році його батько був прийнятий в члени колгоспу «Прапор комунізму», яке в 1992 році 15 вересня реорганізовано в АТ «України», що підтверджується довідкою з архівного відділу. Працював померлий до самої смерті. В 1995 році АТ «України» отримало державний акт на право колетивної власності на землю серії МК № 002. Батька позивача не було внесено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), тому він звернувся до суду за визнанням права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, [PERSON], не визнала позовні вимоги, в звязку з пропуском позивачем строків позовної давності без поважних причин. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 вересня 1998 року помер його батько [PERSON], він є спадкоємцем за законом. В 1989 році його батько був прийнятий в члени колгоспу «Прапор комунізму», яке в 1992 році 15 вересня реорганізовано в АТ «України», що підтверджується довідкою з архівного відділу. Працював померлий до самої смерті. В 1995 році АТ «України» отримало державний акт на право колетивної власності на землю серії МК № 002. Батька позивача не було внесено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Померлитй [PERSON] при своєму житті та гр. [PERSON] одразу після смерті батька з даним питанням вчасно до суду не звернулися, ніяких дій стосовно витребування та прохання виділити земельну ділянку не проводилося. В той же час, ст.257 ЦК України передбачає загальну позовну давність тривалістю в три роки, тому суд вважає доводи необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом з тих підстав, що рішення Коростенського міськрайонного суду від 12.05.2009року про поновлення його на роботі виконано було тільки 12.10.2009року, тобто через п'ять місяців. Просив зобов'язати відповідача внести виправлення в його трудову книжку, вказавши дату поновлення 29.12.2009року замість 12.10.2009року і стягнути заподіяну моральну шкоду, яка виявилась у неможливості працевлаштуватись, перенесених моральних стражданнях у зв'язку з тривалим невиконанням рішення суду і залишенням його без засобів до існування, що відобразилось на відносинах з рідними та знайомими в сумі 2000грн. В судовому засіданні позивач і його представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити. Представники відповідача позов в частині внесення змін у трудовій книжці в частині дати поновлення Павленка на роботі визнав в повному обсязі, а в частині відшкодування моральної шкоди частково з тих підстав, що заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу і компенсація за невикористану відпустку були повністю виплачені Павленку ще до відкриття провадження по справі. Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного позову. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових стосунках з відповідачем з 01.11.2007року, обіймав посаду інкасатора і був звільнений 29.12.2008року у зв'язку із скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 12.05.2009року Павленка було поновлено на роботі і стягнуто 4130,10 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу і 500грн. моральної шкоди. Вказане рішення суду було виконано тільки12.10.2009року і ця дата вказана в трудовій книжці як дата поновлення на роботі. Таким чином, в суді знайшли своє підтвердження порушення, допущені відповідачем при поновленні позивача на роботі, а тому позов в частині внесення змін в записі про дату поновлення на роботі підлягає задоволенню. Зважаючи на допущені відповідачем порушення трудового законодавства, суд визнає, що його діями позивачу була заподіяна моральна шкода, однак з урахуванням всіх обставин вважає, що суми в 600грн. буде достатньо для її відшкодування і зменшує заявлену у позові суму.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

До Кузнецовського міського суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] з вимогою стягнути з нього на користь їх повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до 14.06.2012 року. Під час розгляду справи позивач подала письмову заяву про зменшення позовних вимог, а саме просила стягнути з відповідача на користь її дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до 14.06.2012 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що до 11.02.2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має дочку [PERSON] 03.08.2010 року останній виповнилось 18 років. Вона з 01.09.2009 року навчається в Кременчуцькому філіалі Почаївської Духовної Семінарії на Богословсько-регентному відділенні на денній формі навчання, де буде навчатись до 14.06.12. у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала, послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов, а також пояснила, що дочка [PERSON] у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Її батько [PERSON] добровільно не надає таку допомогу, проте має змогу її надавати, оскільки працює на ВП РАЕС на посаді інженера-електрика. Відповідач, будучи належним чином повідомлений час дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання ним особисто повістки, у судове засідання не зявився, але подав заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд, вислухавши пояснення сторони, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ГЮ № 330264 виданого 28.08.1992 року Кузнецовським міським відділом ЗАГС Рівненської області. Згідно з довідкою Почаївської Духовної Семінарії № 379 від 24.04.2010 року, [PERSON] дійсно навчається у цьому закладі з 01.09.2009 року і буде навчатись до 14.06.2012 року. [PERSON] у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. [PERSON] працює на ВП «Рівненська АЕС», має середньомісячний заробіток у сумі 9\~674,12 грн., що підтверджується довідкою ВП «Рівненська АЕС» № 8780 від 12.08.2010 року. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, зокрема, наявність у відповідача на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на якого він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частки доходу, що підтверджується копією рішення Кузнецовського міського суду від 10.09.03. Також судом враховані інші, обставини, передбачені ст.182 СК України. На підставі викладеного, ч.1 ст.199, 182, 200, 201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved