Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

30.07.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області(далі - УПСЗН) про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 р. № 2240-П1 (далі - Закон № 2240-ІІІ)в розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи за період з 09.07.2007 року по 30.03.2009 року з урахуванням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». В обгрунтування доводів позивачка зазначила, що вона у вказаний період перебувала у відпустці по догляду за дитиною, що народилася у неї 30.03.2006 року. Проте допомога їй виплачувалася не у відповідності до вимог цього закону. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив розглядати справу за відсутності його представника, в запереченнях на позов вказав, що [PERSON] на момент народження дитини відповідно до Закону № 2240-111 вважалася застрахованою особою і повинна звертатися з даним позовом за місцем роботи. Дослідивши наведені доводи сторін та перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в період з 09.07.2007 року по 30.03.2009 року позивачка знаходилася на обліку в УПСЗН, як працююча особа, яка застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, одержувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею визначаються Законом № 2240-Ш. Відповідно до визначення термінів, передбачених Законом № 2240-ІІ1, суб'єктом загальнообов'язкового державного соціального страхування є застрахована особа, на користь якої здійснюється відповідне страхування. Страховий випадок - подія, з настанням якої виникає право у застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг. За положеннями ч. 1 ст. 35 Закону № 2240-111 допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання і- неї такого страхового випадку, як догляд за дитиною віком до трьох років. Статтею 43 Закону № 2240-111 визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону визначено, що до стабілізації економічного становища в Україні розмір виплат, передбачених статтями 41, 43, 46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку, виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно з встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму. Законом України № 489 від 19.12.2006 р. «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 43 зупинено на 2007 рік, та статтею 56 цього Закону встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-111 здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним ДОХОДОМ сім'ї В розрахунку на одну особу за попередні ШІСТЬ МІСЯЦІВ ЯПР не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в частині визначення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох ,хжів, а також визнано неконституційними положення п. 7 ст. 71 вказаного Закону в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 43 Закону № 2240-ІІІ. Отже, починаючи з 9 липня 2007 р. набули чинності ст. 43 та пункт 5 Перехідних Положень Закону №2240-111. Позивач народила дитину 30.03.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Таким чином, у позивача настав страховий випадок у вигляді необхідності догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виникло право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у формі матеріального забезпечення, передбаченого ст. 43 та п. 5 Прикінцевих положень Закону № 2240-І1І. За положеннями ч. 1 ст. 50 Закону № 2240-111 матеріальне забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України). Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб). Отже, позивач будучі застрахованою особою мала права на отримання матеріального забезпечення у вигляді допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, але ж обов'язок щодо сплати такої допомоги покладений законом на роботодавця за основним місцем роботи, а не на орган соціального захисту населення. Між тим, постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. за № 32 встановлено, що в 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям (далі - субвенція) з 1 січня 2007 р. призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб. Проте, вказана постанова Кабінету Міністрів України суперечить порядку призначення та надання вказаних виплат застрахованій особі, встановленому у ст. 50 Закону № "240-ІІІ. Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд приходить до висновку, що починаючи з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. у відповідача був відсутній обов'язок по призначенню нарахуванню та сплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років відповідно до Закону № 2240-111, оскільки вказаним Законом, починаючи з 9 липня 2007 р. не надавалося повноважень Кабінету Міністрів України змінювати порядок призначення та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, встановленого ст. 50 зазначеного Закону. Вимоги позивача про зобов'язання відповідача сплати допомогу відповідно до положень ст. 43 Закону № 2240-111 за 2008 та 2009 роки суд також вважає такими, що не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки пунктом 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-ХП(далі - Закон № 2811-ХІІ) та виключено слова «не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування». Вказаний закон набув чинності з 1 січня 2008 р. З зазначеного часу право на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону № 2811-Х1І набули як застраховані, так і незастраховані особи в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Цим же пунктом 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», внесено зміни до ч. 1 ст. 15 Закону № 2811-ХІІ. В даному положенні зазначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2811-ХП та Закону № 2240-111 призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Пунктом 22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім"ям з дітьми, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім"ям з дітьми» від 27.12.2001 року № 1751 передбачено, що відповідно до статті 15 Закону № 2811-ХІІ допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень. Розмір виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 2008 рік та 2009 рік, встановлений п. 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та ст. Л6 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік», не визнані неконституційними рішенням Конституційного суду України №10- рп/08 від 22.05.2008 року та рішенням Конституційного суду України №11-рп/09 від 20.05.2009 року. У 2008 році та 2009 році позивачу нарахування і виплата допомоги здійснювалися у вищевизначених розмірах. Таким чином, з боку відповідача порушень прав позивача не встановлено.

Outcome: dismissed