Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

19 липня 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить припинити іпотеку нежитлових будівель комплексу споруд АЗС-СТО в м.Ніжині по вул. Шевченко, 176 загальною площею 255,3 кв.м, яка виникла на підставі договору іпотеки ВКВ № 514271 , укладеного між ним та ПАТ Банк Демарк, посвідченого державним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу в Чернігівської області [PERSON] 03 грудня 2007 року в реєстрі за № 2362, посилаючись на те, що згідно вказаного договору він виступив майновим поручителем по зобов*язанням ТОВ Оптзерноторг за кредитним договором № 36 від 03 грудня 2007 року, укладеним між відповідачем та ТОВ Оптзерноторг. В якості забезпечення зобов*язань він надав в іпотеку вищевказані не житлові будівлі. У зв*язку з неналежним виконанням ТОВ Оптзерноторг умов кредитного договору рішенням Ніжинського міськрайонного суду було звернуто стягнення на предмет іпотеки. В процесі здійснення виконавчих дій за виконавчим листом №2-244 від 14.07.2007 року предмет іпотеки на перших і других прилюдних торгах, які не відбулися, не було реалізовано. Згідно ст. 49 Закону України Про іпотеку протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Відповідач був належним чином повідомленим про те, що повторні торги не відбулися і майно зняте з торгів, але свідомо відмовився від прийняття предмету іпотеки на баланс Банку, тому іпотека може бути припинена за рішенням суду відповідно до ч.3 ст.49 ЗУ Про іпотеку. В судовому засіданні позивач підтримав позов за вищевикладених обставин. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що при розгляді даного позову треба керуватися не тільки нормами Закону України «Про потеку», а також Цивільним кодексом України, норми статей якого регулюють визнання правочину недійсним ст.215 ЦК та підстави для зміни або розірвання договору ст.651 ЦК. Заслухавши сторони та дослідивши усі докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог п.п. 7.1, 7.3 „Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року, прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця, якщо жоден із покупців не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лота, несплати у становлений термін переможцем прилюдних торгів належної суми за придбане майно. У такому випадку майно реалізовується на наступних прилюдних торгах, які проводяться в порядку, визначеному цим Положенням. Якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця». Згідно ст. 49 Закону України "Про іпотеку" протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 Закону України "про іпотеку" Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою статті 49, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Відповідно до п. 5.12.7. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. за №74/5, якщо стягувач у 15-денний строк письмово не заявить про своє бажання залишити за собою непродане майно, арешт з майна знімається, воно повертається боржникові, а виконавчий документ у разі відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, повертається стягувачеві без виконання. В судовому засіданні встановлено, що постановою відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції від 03 червня 2010 року було встановлено, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення, у зв*язку з чим виконавчий документ було повернуто стягучеві з поз*ясненням, що вказана постанова може бути оскаржена в десятиденний строк, але вона відповідачем не оскаржувалась. Згідно ч. З ст. 49 ЗУ "Про іпотеку" якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. Отже відповідач, був належним чином повідомленим про те, що повторні торги невідбулися і майно зняте з торгів, свідомо відмовився від прийняття предмету іпотеки на баланс Банку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов*язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодарежатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов*язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач мав достатньо можливості задовольнити свої вимоги до позивача шляхом прийняття у власність в рахунок погашення боргу прийняте в іпотеку нерухоме майно як за результатами перших прилюдних торків, так і за результатами других прилюдних торгів шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, яким він безпідставно не скористався та вагомих причин нереалізації даного права суду не навів, а подальше існування іпотеки порушить права позивача як власника на вільне розпорядження належним йому майном, гарантоване йому статтею 319 ЦК України, обмежуючи його право на розпорядження необхідністю отримання згоди ПАТ Банк «Демарк, у відповідності до ст.9 Закону України «Про іпотеку». У відповідності з ч.3 ст.17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєєстрації у встановленому законодавством порядку. Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача [PERSON] на те, що даний позов необхідно розглядати,

Outcome: approved