Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

04 серпня 2010 року позивач звернулася в суд з позовом до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,04га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Нова Одеса Миколаївської області вул. Свободи, 5. У судовому засіданні позивач позов повністю підтримала та пояснила, що 13 грудня 1994 року її бабуся [PERSON] Фанфошвна подарувала їй 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Нова Одеса Миколаївської області вул. Свободи, 5. 21 квітня 2000року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про купівлю-продаж іншої 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Нова Одеса Миколаївської області вул. Свободи, 5, вищевказаний договір визнано дійсним рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі №2-534 від 31 березня 2009року, та за позивачем визнано право власності на зазначений будинок. Позивач зазначила, що у вказаному будинку вона прописана та проживає з 11 липня 2000року. Коли у позивача виникла необхідність у виготовлені державного акту на право власності на землю, на якій розташований її будинок, Новоодеською міською радою їй було відмовлено, оскільки згідно земельно-кадастрової документації власником земельної ділянки є бабуся позивача [PERSON]. Позивач зазначила, що згідно чинного законодавства, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки , яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, та пояснив, що не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,04га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Нова Одеса Миколаївської області вул. Свободи, 5. З матеріалів справи видно, що 13 грудня 1994 року [PERSON] подарувала позивачу 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Нова Одеса Миколаївської області вул. Свободи, 5, що підтверджується договором дарування посвідченого нотаріусом Новоодеської державної Нотаріальної контори за реєстраційним № 3004. 21 квітня 2000року між позивачем та [PERSON] на товарній біржі «РіКо -Альянс» було укладено договір про купівлю-продаж іншої 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Нова Одеса Миколаївської області вул. Свободи, 5, вищевказаний договір визнано дійсним та за позивачем визнано право власності на житловий будинок, , що знаходиться за адресою м. Нова Одеса Миколаївської області вул. Свободи, 5, згідно рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі №2-534 від 31 березня 2009року. Земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Нова Одеса Миколаївської області вул. Свободи, 5, площею 0,04га. , було передано в приватну власність [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області №63 від 16.11.1994року, що підтверджується витягом з вказаного рішення, та державним актом на право приватної власності виданим 06.12.1994року на підставі рішення виконавчого комітету Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області №63 від 16.11.1994року, зареєстрованим в книзі реєстрації записів державних актів на право приватної власності на землю за №562. Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За таких обставин, на підставі ч.1 ст.377, ст.655 ЦК України ст.120 ЗК України позов слід задовольнити в повному об'ємі.

Outcome: approved