overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

В серпні 2010 року позивач звернулася з позовом до відповідача та просить ігнути на її користь 2886-39 грн. заборгованості по вкладу, 152-08 грн. відсотків, [повідно до умов договору № 260410/07-0002 від 26.04.2010 року. Позовні вимоги тивувала тим, що відповідач відмовляє в поверненні банківського вкладу. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позов, мотивуючи іадним фінансовим становищем банку, введенням у банку тимчасової адміністрації та вного мораторію з 09.06.2010 р. по 08.09.2010 р. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до гновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач уклала із АБ «Синтез» договір банківського вкладу № 260410/07-0002 від 04.2010 року та внесла кошти в розмірі 2886-39 грн. на рахунок. Датою повернення вкладу є 26.07.2010 року. Відсотки за договором складають 21% річних.. На письмові звернення позивача по закінченню договору відповідач не виплатив зивачу суму залишку по вкладу та відсотках, мотивуючи складним фінансовим іновищем банку. Залишок по вкладу на рахунку позивача становить 3038-47 грн., з урахуванням ;сотків. Питання повернення вкладів регулюється договором банківського вкладу та вільним кодексом України. Відповідно до ст. 1060 Цивільного кодексу України, за твором банківського вкладу, незалежно від виду, банк зобов'язаний видати вклад або "о частину на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами інших умовах повернення, які встановлено договором. Згідно положень ст.1058 ЦК України банк зобов'язується виплачувати вкладникові \\у та проценти на умовах та в порядку встановлених договором. З матеріалів справи вбачається обставина щодо призначення у банку тимчасової -пністрації на шість місяців з 09.06.2010 р. по 08.12.2010 року та повного мораторію на задоволення вимог кредиторів з09.06.2010 року по 08.09.2010 року. Відповідно до ст. 85 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» під час дії мораторію афні санкції не нараховуються. Згідно положень ч.2 ст. 58 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк не овідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань, у разі оголошення аторію на задоволення вимог кредиторів. Станом на день розгляду справи залишок вкладу з відсотками не повернуто івачу. Отже, позовні вимоги про стягнення вкладу з відсотками по вкладу за період дії >вору підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача 3038- рн. вкладу з урахуванням відсотків, задовольнивши позов повністю. Відшкодуванню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ст.ст. 88 ЦПК України підлягає 120-00 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду, а також, на їсть держави - судовий збір, в розмірі 51-00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 1 травня 1984 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалось в зв`язку з тим, що в них різні характери та різні погляди на сімейне життя, відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та бійки, сім`я розпалась, примирення не можливе. Позовні вимоги позивачка в судовому засіданні підтримала повністю та дала пояснення по суті заявленого позову. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення, в судове засідання не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП №470225 [PERSON] та [PERSON] 1 травня 1984 року зареєстрували шлюб у Новопільській сільській раді, Черняхівського району, Житомирської області. Як слідує з пояснень позивачки в сім`ї склались ненормальні відносини, сторони фактично припинили подружні відносини, відповідач зловживає спиртними напоями, позивачка наполягає на розірвання шлюбу, вважаючи, що зберегти сім`ю неможливо. За таких обставин суд приходить до переконання, що причини із-за яких сім`я розпалась обґрунтовані, подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. Відповідно до посвідчення №054169 [PERSON] є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сім"і склались напружені відносини через відсутність взаєморозуміння, у сторін різні погляди на життя, вони різні за характером люди. Шлюбні відносини між сторонами припинено біля року. Сімя розпалась. Спору щодо розподілу майна у сторін немає. Згода щодо утримання сина [PERSON], [INFO] між ними досягнута. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує, на розірвання шлюбу згідний. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам інтересам їхніх дітей, в них різні характери та погляди на життя, взаємні почуття втрачені і довгий час шлюбні стосунки не підтримуються, наданий сторонам строк для примирення позитивних наслідків не дав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі наведеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрому зазначено, що з відповідачем зареєструвала шлюб 7 вересня 1996 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку Софію, [INFO] та доньку Наталію, [INFO]. Їх сімейне життя не склалося, сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети, не підтримують шлюбних стосунків, в звязку з чим позивачка просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши, що причиною розпаду сімї стала втрата любові та поваги один до одного. На протязі тривалого часу вони проживають окремо, ведуть різні бюджети, шлюбні стосунки не підтримують. Строк, наданий судом для примирення, до збереження сімї не призвів. У неї утворилась інша сімя, а тому вважає, що шлюб зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Погребна». Відповідач позов визнав. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить визнати, що [PERSON], втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 2 в будинку № 23 по вул. Фідарова в м. Сарни Рівненської області, в обґрунтування якого посилається на те, що вказане житло перебуває на балансі позивача, однак, оскільки відповідач більше 7-ми років не проживає в спірному житлі з 2001 року, не знявся з реєстрації його житла, не має змоги розпорядитися житлом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю просить визнати, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 2 в будинку № 23 по вул. Фідарова в м. Сарни Рівненської області, та дав пояснення згідно позовної заяви, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на житловий будинок, акти, з яких вбачається, що відповідач не проживає в спірному житлі з вересня 2008 року, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, підтверджується наявними в справі доказами, що квартира [ADDRESS] перебуває на балансі позивача. Відповідач не проживає більше 1 року в спірному житлі. Добровільно відповідач знятись з реєстрації не бажає. Відповідач не несе витрат на оплаті комунальних послуг житла. Таким чином, позивач, на балансі якого знаходиться спірне житло державної форми власності, вимагаючи визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до ст. 391 ЦК України діє правомірно, оскільки має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження будинком, а тому відповідача, яка не знялася з реєстрації, більше шести місяців не проживає за місцем реєстрації, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі ст. 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що рішенням Тиврівського районного суду від 18.08.2008 року з [PERSON] на її користь присуджені аліменти в розмірі 250 гривень щомісячно на утримання дочки - [PERSON], [INFO] до її повноліття. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно. Він працездатний, цілком спроможний сплачувати більшу суму аліментів на утримання доньки. Просить змінити розмір стягнення аліментів, присуджених рішенням Тиврівського райсуду від 18.08.2008 року, і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання дочки - [PERSON], [INFO], починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до її повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила , просить змінити розмір присуджених аліментів до 300грн., також зазначивши , що на даний час вона не працює ,а на момент винесення рішення про стягнення аліментів працювала, в зв»язку з чим погіршився її майновий стан. . Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що він не працює, у нього інша сім»я, має ще одну дитину. Суд, вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити. Рішенням Тиврівського районного суду від 18.08.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено аліменти в розмірі 250 гривень щомісячно на утримання дочки - [PERSON], [INFO], до її повноліття (а.с.5). Дитина проживає з позивачкою, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.09.2010 р. (а.с.6) . Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. 06.09.2008 р. [PERSON] зареєстрував інший шлюб , має також сина - Дмитра, [INFO] ( а.с. 14,15). Разом з тим, на час ухвалення рішення Тиврівського районного суду від 18.08.2008 року позивач працювала в Сутисківській ЗШ-інтернат І-ІІІ ступенів, на даний час не працює, що стверджується трудовою книжкою, що свідчить про погіршення майнового становища позивача. Таким чином вбачаються підстави для збільшення розміру присуджених аліментів. Відповідач не працює, стабільних доходів не має, однак працездатний. Прожитковий мінімуму для дітей віком від шести років на даний час складає 941 грн. ( ст.. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010р.»). Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні обов'язки щодо своїх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утримання чоловіка, [PERSON], - померлого 01 лютого 1965 року. В обгрунтування своїх вимог зазначає про те, що 15 жовтня 1959 року вона одружилась із [PERSON] В 1960 році вони із сім»єю вибули на заробітки в м.Новогродівка Донецької області. Чоловік працював шахтарем на шахті Полисаєвська -2», а вона була домогосподаркою. З третього липня 1964 року чоловік працював на шахті «Росія» на посаді машиніста механіка підземного вугільного комбайна та виконував гірські роботи по видобутку вугілля підземних шляхом. 01 лютого 1965 року внаслідок нещасного випадку на виробництві її чоловік [PERSON] загинув. З часу реєстрації шлюбу, з 15 жовтня 1959 року до 01 лютого 1965 * року вона знаходилась на повному >триманні чоловіка [PERSON], померлого 01 лютого 1965 року, який мав значні заробітки, оскільки роботи по видобутку вугілля підземним шляхом завжди були високооплачувальними. Станом на даний час виникла необхідність встановити факт перебування її на утриманні у чоловіка [PERSON], померлого 01 лютого 1965 року, для визнання за нею права на пенсію.Просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала, павши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду заяві. Просить заяву задовольнити. Заінтересована особа - представник Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області не заперечив щодо встановити факту перебування [PERSON] на утриманні у чоловіка [PERSON], померлого 01 лютого 1965 року. Заслухавши пояснення заявника, зясувавши дійсні обставини справи, послідивши зібрані по справі докази, покази свідків, суд приходить до висновку, по заява підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 1965 року внаслідок нещасного випадку на виробництві загинув чоловік заявниці [PERSON]. 15 жовтня 1959 року вона одружилась із [PERSON] В 1960 році вони із сім»єю вибули на заробітки в м.Новогродівка Донецьке ! області. Чоловік заявниці працював шахтарем на шахті «Полисаєвська -2», а вон і була домогосподаркою. З третього липня 1964 року чоловік працював на шахт: «Росія» на посаді машиніста механіка підземного вугільного комбайна та виконував гірські роботи по видобутку вугілля підземних шляхом. З час\ реєстрації шлюбу, з 15 жовтня 1959 року до 01 лютого 1965 року заявниця знаходилась на повному утриманні чоловіка [PERSON], померлого 01 лютого 1965 року. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що з 15 жовтня 1959 року до 01 лютого 1965 року заявниця знаходилась на повному утриманні чоловіка [PERSON], померлого 01 лютого 1965 року. Крім цього вищевказані обставини підтверджуються та іншими документами долученими до матеріалів справи. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява є підставною та її слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

28.09.2010 року позивач звернувся із позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він народився 05.01.1942 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але йому така надбавка з 01.01.2010 року виплачувалась в меншому розмірі. Просить суд нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з 01.01.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, але у позовній заяві просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON]С народився 05.01.1942 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету' Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2010 року сплачувались підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1.01.2010 року до 12.10.2010 року відповідач повинен донарахувати позивачу недоплачену суму соціальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

28.09.2010 року позивач звернувся із позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він народився 25.03.1944 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але йому така надбавка з 01.01.2010 року виплачувалась в меншому розмірі. Просить суд нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з 01.01.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, але у позовній заяві просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON]В народився 25.03.1944 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2010 року сплачувались підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1.01.2010 року до 12.10.2010 року відповідач повинен донарахувати позивачу недоплачену суму соціальної допомоги.

Outcome: approved