overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із названою заявою, в якій просить встановити неправильність запису у договорі купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого заступником голови виконавчого комітету Ржищівської селищної ради народних депутатів Київської області 12.10.1990 року, його прізвища, що полягає у невірному його перекладі на українську мову: замість «Кістєньов» записано «Кистеньов». Свої вимоги обґрунтовує тим, що дана помилка в написанні прізвища перешкоджає йому належним чином користуватися своєю власністю. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав. Представник виконавчого комітету Ржищівської міської ради в судове засідання не прибув, до суду надав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, проти заяви заперечень не має. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 1990 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться по вул. Пролетарська, 90 у м. Ржищів Київської області. Під час укладання договору заступником голови виконавчого комітету Ржищівської селищної ради народних депутатів Київської області було допущено помилку, а саме: невірно перекладено прізвище заявника з російської мови на українську, в договорі купівлі-продажу будинку записано «Кистеньов», а за паспортом «Кістєньов». Данна обставини є головною причиною звернення до суду заявника, оскільки через помилку в написанні прізвища в договорі купівлі-продажу він не може належним чином реалізувати своє право розпоряджатися нерухомим майном. Встановлені судом факти об'єктивно підтверджуються зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами. Із копії договору купівлі-продажу будинку від 12.10.1990 року встановлено, що договір укладений між [PERSON] та [PERSON]. Із копії паспорта серії СО №247265 встановлено, що прізвище заявника українською мовою «Кістєньов», російською «Кистенев». Із копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що будинок № 90 по вул. Пролетарська,90, в м. Ржищів, належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.1990 року. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПІ-КВ № 064838 встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка по вул .Пролетарська, 90, в м.Ржищів, Київської області. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, поскільки. в суді знайшов своє підтвердження той факт, що в договорі купівлі-продажу будинку від 12.10.1990 року в написанні прізвища заявника допущено помилку в його перекладі: «Кистеньов» замість «Кістєньов»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

09.08.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 18 березня 2005року, від якого мають дві дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Відповідач матеріальної допомоги не надає, що передбачено ст. 180 СК України, допомогу надає інколи, а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, з позовом згоден. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 березня 2005 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано у Красноармійському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №99. Від цього шлюбу мають дві дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Відповідач, будучи батьком дітей позивачки, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочок не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

09.08.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 березня 2005 року вони уклали шлюб, від якого мають дві дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день шлюбні відносини між сторонами припинені з причини неможливості порозуміти один одного, сумісне господарство не підтримується. суперечок про поділ сумісного майна та про виховання дитини немає, примирення з метою збереження шлюбу не можливо, а тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, з позовом згоден Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі 18 березня 2005 року зареєстрували шлюб у Красноармійському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №99, від якого мають двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних поглядів на життя, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Спору майнового характеру та про виховання дитини немає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

6 жовтня 2010р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин з [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначила те, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Однак в паспорті громадянина України його мати записана як [PERSON]. Крім того відповідно до договору дарування квартири від 10.09.2010р. [PERSON] подарувала йому квартиру [ADDRESS]. Таким чином, він змушений звернутись з заявою про встановлення юридичного факту до суду, оскільки при оформленні документів про право власності на вказану квартиру в нього виникають певні труднощі та додаткові витрати. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву зацікавленою особою суду подано не було. Заслухавши пояснення заявника, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON]. В паспорті громадянина України прізвище матері заявника помилково зазначено як [PERSON], проте як вбачається з копії свідоцтва про народження VII-УР №0030599 від 11.08.1964р. матірю [PERSON] є [PERSON]. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їхній шлюб був зареєстрований 06 листопада 1999 року у Мшанській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис №18. 31.01.2000 року у них родився син [PERSON]. Спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який жодних коштів на утримання сім»ї та ведення домашнього господарства не надавав, отримані гроші від продажу квартири програв на гральних автоматах, внаслідок такої поведінки відповідача, між ними часто виникали сварки. У 2003 році позивачка забрала дитину і переїхала проживати в будинок своїх батьків. Вони стали чужими людьми, разом не проживають та не ведуть спільного господарства з липня 2003 року. З відповідачем, як з чоловіком, подружніх відносин не підтримує. За таких обставин вважає, що шлюб розпався та примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав зазначених у заяві. Крім того пояснила, що на даний час чекає дитину від іншого чоловіка з яким має намір створити нову сім»ю. Просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Крім цього зазначив, що дійсно між ним та позивачкою існували непорозуміння, тривалий час проживають окремо. Допитаний в судовому засіданні, як свідок [PERSON], заяву подану ним до суду 15.10.2010 року підтримав та пояснив, що позивачка [PERSON] на даний час перебуває у стані вагітності і він являється батьком майбутньої дитини, має намір юридично зареєструвати їхні відносини. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст.110 СК України, чоловік, дружина мають право пред»явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували у листопаді 1999 року. З липня 2003 року і по даний час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, стосунків як подружжя не підтримують. Причина розладу в сімї різні погляди подружжя на шлюб та сімю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. На даний час позивачка чекає дитину від іншого чоловіка. Із довідки №344 від 11.08.2010 року виданої Городоцькою ЛЛК /а.с.10/, вбачається, що [PERSON] перебуває у стані вагітності терміном 24 тижні. Враховуючи наведене подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, підстав для надання строку на примирення сторонам, суд не вбачає, а тому такий шлюб слід розірвати. Розриваючи шлюб між сторонами суд, також враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, повноцінний розвиток та виховання якої у сімї у якій існують постійні непорозуміння є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

20.08.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 квітня 2007 року вони уклали шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних поглядів на шлюб та вони не можуть тривалий час знаходитись поруч, сумісне господарство не підтримується, суперечок про виховання дитини немає, примирення з метою збереження шлюбу не можливо, а тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнає у повному обсязі, шлюб просить розірвати. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі 27 квітня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №122, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних поглядів на шлюб та вони не можуть тривалий час знаходитись поруч, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Спору про виховання дитини немає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, у позовній заяві вказавши, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1995 р. по 2009 р. За час подружнього життя в них народився син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] Син [PERSON] є інвалідом з дитинства по зору та потребує догляду, тому вона не працює. Матеріальний стан сімї незадовільний. Відповідач не надає на утримання дітей жодної матеріальної допомоги. Інших утриманців він не має. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, в обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не прибув, в суд повернувся судовий виклик із поштовим повідомленням, в якому вказано, що він належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За таких обставин, зі згоди позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-СГ №064230 17.06.2009 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З оглянутих свідоцтв про народження вбачається що у сторін є син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей, крім спільних з позивачкою, немає, на стан здоровя не скаржиться, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів працює, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він працює, має сталий заробіток, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дітям, сплачувати аліменти, які слід стягувати в 1\\2 частині від всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом, у позовній заяві вказавши, що вона є власником будинку №3 на пл. Миру в с. Двірці Сокальського району Львівської області. В даному будку зареєстровані діти, мама позивача та її колишній чоловік [PERSON] Відповідач не проживає у вказаному будинку з березня 2009 р., а проживає у своїх батьків в с. Бутини Сокальського району. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, в обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні витягу реєстрації права власності на нерухоме майно будинок № 3 про вул. Миру в с. Двірці, Сокальського району Львівської області належить на праві приватної власності [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину. Також, з оглянутого акту складеного комісією Двірцівської сільської ради про те, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в с. Двірці, вул. Миру, 3 Сокальського району з 08.03.2009 року. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користується ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що підстав передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем житлового будинку не має, відповідач з 08.03.2009 р. не проживає в [INFO] та має місце проживання в будинку батьків в с. Двірці Сокальського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

17.09.2010р. позивач ВАТ «Укртелеком» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги звязку, вказавши, що відповідач був абонентом ВАТ «Укртелеком» та користувався телекомунікаційними послугами на підставі договору про надання послуг електрозвязку від 22.09.2004 року. Згідно п.4.6 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затв. Постановою КМУ від 09.08.2005 року № 720 та п.3.2.8 договору відповідач зобовязаний оплатити фактично отримані послуги до 20-го числа місяця, який наступив за розрахунковим періодом. За період з січня 2010 року по червень 2010 року за надані послуги електрозвязку у відповідача виникла заборгованість у сумі 761,92грн., яку відповідач не погасив, незважаючи на повідомлення його про необхідність погасити борг, яке надіслано позивачем, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги електрозвязку у сумі 761,92грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був абонентом ВАТ «Укртелеком» та користувався телекомунікаційними послугами на підставі договору про надання послуг електрозвязку від 22.09.2004 року, у відповідності до п.3.2.8 якого та п.4.6 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затв. Постановою КМУ від 09.08.2005 року № 720 був зобовязаний оплатити фактично отримані послуги до 20-го числа місяця, який наступив за розрахунковим періодом. За період з січня 2010 року по червень 2010 року за надані послуги електрозвязку у відповідача виникла заборгованість у сумі 761,92грн. Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обовязки по наданню послуг телефонного звязку, а відповідач користувався цими послугами, але не оплачував їх відповідно до договору. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить до стягнення заборгованість за послуги електрозвязку у сумі 761,92грн. В відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 51,00 грн. та витрати по сплаті збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved