Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

15 січня 2007 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. (а.с. 1 Т.1) Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2007 року позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено, та стягнуто з відповідача на користь позивача 283576,5 грн., та покладено на відповідача судові витрати. (а.с. 40-42, Т.1) 16 жовтня 2009 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2007 року, і призначено дану цивільну справу до розгляду у судовому засіданні. (а.с. 93-125 Т.1) Ухвалою колегії суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2010 року, апеляційна скарга позивача на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2009 року була відхилена. (а.с. 178, Т. 1) 02 червня 2010 року до участі у розгляді даної справи було притягнуто Прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська. (а.с. 102 Т.2) Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні, з урахуванням уточнень та доповнень, посилалась на те, що вона познайомилася з відповідачем у звязку з наданням йому в оренду квартири, в якій останній мешкав у період з 25 жовтня 2005 року до 25 липня 2006 року, відповідач увійшовши в довіру спонукав її до укладення угод, а саме: договір кредиту; договір іпотеки; договір купівлі-продажу автомобілю; договір застави; договір позики. Усі зазначені вище дії були нею вчинені від свого імені, але для відповідача. Зрозумівши, що відповідач використовує їх стосунки лише в корисних цілях, 16 травня 2006 року між ними була укладена угода, відповідно до якої відповідач прийняв на себе обовязок повернути їй до 01 липня 2006 року 67\~000 (шістдесят сім тисяч) долл. США, ці кошти є збитками які вона зазнала у наслідок нечесних дій відповідача, крім того, зазначеними діями відповідача їй була спричинена моральна шкода, яка виразилась у погіршенні стану здоровя, руйнацією життєвих та соціальних звязків, необхідністю звернення до правоохоронних органів за захистом своїх порушених прав. Просила суд стягнути з відповідача на її користь 67000 долл. США у гривневому еквіваленті визначені у договорі від 16 травня 2006 року, з урахуванням 3% річних за невиконання грошового зобовязання і інфляційних витрат, матеріальні збитки, також стягнути з відповідача на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 300000 грн., та покласти на відповідача судові витрати. (а.с. 1, 195-196, Т.1, а.с. 133-138, 179-180, 228-230, Т.2) Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що орендована квартира належить не позивачу а її донці, відповідач мешкав у квартирі лише до березня 2006 року, вартість телефонних розмов повинна сплачувати позивач, оскільки вона сама телефонувала до Болгарії, угоду від 16 травня 2006 року відповідач не підписував, будь-які гроші відповідач від позивача не отримував, спірний автомобіль оформлений на позивача, і навпаки, відповідач тривалий час матеріально допомагав позивачу та її сину, неодноразово возив позивача до Болгарії, просили у задоволенні позову відмовити. Представник прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська у судовому засіданні зазначив, що позов є обґрунтованим, фактичні обставини є такими, якими їх визначив позивач та довів у судовому засіданні, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, та думку представника прокурора, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди квартири [ADDRESS], відповідно до цього договору позивач надала відповідачу у користування однокімнатну квартиру, а відповідач зобовязався сплачувати за це щомісяця 150 долл. США та комунальні послуги, це підтверджується копією вказаного договору, поясненнями сторін, свідків і не заперечувалось у судовому засіданні. Повернута позивачу у користування вказана квартира була лише 02 серпня 2006 року в примусовому порядку, що підтверджується копією відповідного акту. (а.с. 4, 201, Т.1) 31 жовтня 2005 року позивач уклала з ПП «Аеліта» договір купівлі-продажу автомобілю «Міцубісі Ланцер» 2005 року випуску, відповідно до цієї угоди ПП «Аеліта» зобовязалось надати позивачу вказаний автомобіль, а позивач зобовязалась сплатити за нього 95022 грн., це підтверджується копією зазначеної угоди та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. (а.с. 37, Т.2) З метою виконання зобовязання за вказаною вище угодою, 11 листопада 2005 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та позивачем було укладено договір кредиту № 40/672-5 відповідно до якого позивач отримала від АКБСР «Укрсоцбанк» 15985 (п'ятнадцять тисяч девятсот вісімдесят пять ) долл. США для придбання автомобілю «Міцубісі Ланцер» 2005 року випуску та зобовязалась повернути зазначені кошти до 10 листопада 2010 року зі сплатою 13,5 % річних, це підтверджується копією угоди та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. (а.с. 34-36, Т.2) Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 40/672-05 від 11 листопада 2005 року, у той же день, між АКБСР «Укрсоцбанк» та позивачем було укладено договір застави автотранспортних засобів № 689, що підтверджується копією угоди. (а.с. 38-41, Т.2) Судом встановлено, що автомобіль «Міцубісі Ланцер» 2005 року випуску був придбаним позивачем для відповідача і на його прохання, цим автомобілем користався також відповідач, що підтверджується копією технічного паспорту на авто, копією доручення, поясненнями сторін, свідків та іншими письмовими доказами. (а.с. 42-56, а.с. 142 зв.ст., Т.2) На вказаному вище автомобілі, за час існування відносин з позивачем, відповідач неодноразово їздив до республіки Болгарія, що підтверджується копією відповідної довідки та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. (а.с. 142, Т. 2) 24 березня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики відповідно до якого позивач отримала 15\~000 грн., та зобовязалась їх повернути до 01 липня 2006 року, це підтверджується копією зазначеної угоди, та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. (а.с. 77, Т.2) 28 березня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики відповідно до якого позивач отримала 15000 грн., та зобовязалась їх повернути до 01 липня 2006 року, це підтверджується копією зазначеної угоди, наявною в матеріалах справи, поясненнями сторін та свідків. (а.с. 3, Т. 1) 27 квітня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та позивачем був укладений кредитний договір № 33/11/06-Склв, відповідно до якого банк надав позивачу 26\~000 (двадцять шість тисяч) долл. США, а позивач зобовязалась повернути ці кошти до 26 квітня 2011 року, платити 15% річних за користування грошима та сплатити комісію у розмірі 1313 грн., це підтверджується копією зазначеної угоди та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. (а.с. 17-18, Т.1) Отримані за вказаними угодами кошти позивач передала відповідачу для ведення останнім підприємницької діяльності, в підтвердження цього, 16 травня 2006 року між позивачем та відповідачем була укладена угода відповідно до якої, відповідач підтвердив обставини щодо укладання позивачем на користь відповідача угоди кредиту, угоди купівлі-продажу автомобіля, угоди позики, угоди оренди квартири, і отримання ним, за наслідками дій позивача, грошей у сумі 67000 (шістдесят сім тисяч) долл. США, та зобовязався повернути позивачу зазначену суму грошей до 01 липня 2006 року. Свій обовязок повернути гроші відповідач на виконав. Зазначені обставини підтверджуються оригіналом вказаного договору, який було досліджено у судовому засіданні, поясненнями сторін та свідків. (а.с. 2, 240-241, Т.1) 07 червня 2006 року відповідач уклав шлюб з [PERSON], після одруження [PERSON], актовий запис № 384, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 220, Т.1) 14 липня 2006 року позивачем було скасоване доручення на імя відповідача, щодо керування вказаним вище автомобілем. (а.с. 61-63, Т.2) Вважаючи дії відповідача шахрайськими, позивач неодноразово, протягом тривалого часу зверталась до різних правоохоронних органів, з метою притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, ці обставини підтверджуються копіями зазначених звернень та копіями відповідей на звернення. (а.с. 5-16, Т.1) Позивач, у підтвердження заподіяння відповідачем їй моральної шкоди, надала письмові докази щодо погіршення її стану здоровя, після відносин з відповідачем. (а.с. 28-31, 139, 202-204, Т.1, 139-141 Т.2) Відповідно до довідки ГУМВС України в Дніпропетровській області від 31 грудня 2009 року (вих. № 8043/шр), [PERSON] [INFO], за обліками поліції Болгарії згідно кримінального законодавства не зареєстрований, але 1998 році у його відношенні провадилося попереднє розслідування за незаконне привласнення чи розтрату цінностей як посадовою особою, та засуджено його не було, крім того, зазначено, що він є особою схильною до вчинення шахрайства. (а.с. 184 Т.1) Висновком експертів № 70/04-532 від 16 вересня 2010 року визначено, що підпис на договорі-угоді від 16 травня 2006 року виконано [PERSON], що підтверджується зазначеним висновком. (а.с. 223-227, Т.2) Станом, на 15 жовтня 2010 року Національним Банком України встановлено курс гривні до долл. США, відповідно до якого 100 долл. США коштують 790,88 грн. (а.с. 253, Т.2) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України в редакції 2004 року. Відповідно до п. 1 частини другої ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Частиною першою ст. 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною другою ст. 524 ЦК України, сторонам надано право визначити грошовий еквівалент зобовязання у іноземній валюті, але при цьому, відповідно до частини другої ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є кладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з частиною першою ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 1053 ЦК України передбачено наступне, за домовленістю сторін борг, який виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням, і зазначена заміна боргу позиковим зобовязанням з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (ст. 1047 ЦК України), тобто у письмовій формі. За наведених вище фактичних обставин, щодо укладання позивачем угоди найму квартири, купівлі-продажу автомобіля, договорів кредиту та позики, і відносин які склалися між сторонами, та враховуючи правила ст. 1053 ЦК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок виконання зобовязання за угодою укладеною між сторонами від 16 травня 2006 року, з урахуванням офіційного курсу НБУ по відношенню до долл.США - 529 889 грн. 60 коп. При цьому суд не приймає до уваги надані відповідачем копії платіжних документів на підтвердження виконання свого обовязку за угодою від 16 травня 2006 року, оскільки частина цих платіжних документів датована раніше ніж була укладена зазначена угода, а з інших, жодним чином не випливає, що це було виконання обовязку за вказаною угодою. (а.с. 211-219, 222-224 Т.1, а.с. 24-28. Т.2) Також суд не приймає до уваги посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин, в частині розміру стягуваних коштів, правила частини другої ст. 625 ЦК України, оскільки в розумінні даної норми вона може бути застосована лише до невиконання особою обовязку визначеного у національній валюті України, крім того, суд вважає, що сторони саме з метою недопущення знецінення гривні визначили боргове зобовязання в іноземній валюті долл. США. Суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, та вважає необхідним в цій частині позивачу відмовити, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на Законі та суперечать домовленостям сторін викладених у угоді від 16 травня 2006 року. Вирішуючи вимоги позивача про покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню моральної шкоди, суд виходить з того, що у судовому засіданні не було доведено та підтверджено відповідними доказами вчинення відповідачем делікту, наслідком якого було б спричинення позивачу моральної шкоди, і навпаки судом було встановлено існування між сторонами договірних відносин, на які не поширюють свою дію норми ЦК України щодо відшкодування моральної шкоди, а тому суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд, враховуючи результат вирішення спору, приймає до уваги витрати понесенні позивачем на переклад заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2007 року для вручення його відповідачу в республіці Болгарія, та витрати понесенні позивачем на копіювання письмових доказів, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судових витрати повязаних з розглядом справи 3235,7 грн., та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 1700 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. (а.с. 19, 45-89, Т.1, а.с. 92-96, 239-241, Т.2) Крім того, суд покладає на відповідача витрати повязанні з проведенням судової почеркознавчої експертизи, та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області у рахунок сплати вартості проведення судової почеркознавчої експертизи 1032 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved