Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з гр.[PERSON], 18.01. 1983р.н.,на його користь 3070 грн. матеріальної шкоди, стягнути з гр. [PERSON]П на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн (п"ять тисяч ) грн., судові витрати по справі в розмірі 120 грн за інформаційно- технічне забезпечення покласти на відіговідачку, звільнити його від сплати державного мита на підставі Декрету Кабінету Міністрів України " Про державне мито", як потерпілого від ЧАЕС . В судовому заіданні позивач [PERSON] пояснив суду, що постійно проживає в [INFO] з своєю 84 -річною мамою, отримуємо мінімальну пенсію, хворіє і тому він змушений утримувати підсобне домашнє господарство, щоб поліпшити матеріальний стан. Два роки він ростив бичка, щоб здати його на переробне підприємство і отримати гроші на лікування. 09.10.2009 року знайомий дав йому телефон [PERSON], яка скупляла бички. Він зателефонував їй і вона сказала, що закупляє бички по 12 грн 50 коп за 1кг живої ваги і погодилася приїхати і купити в нього бичка. Приїхала вона до нього додому в с.Росава 11.10.2009 року, обмірявши бичка, сказала, що його вага 620кг, що забере його по 12 гри за 1кг живої ваги і затребувала документи, необхідні дляа оформлення дотації. Він не погодився з вагою бичка і запропонував зважити його. При зважуванні вага бичка склала 650 кг. Враховуючи, що він має право на отримання державної дотації, він погодився на ціну 12 грн за 1кг живої ваги. Дізнавшись, що мені край необхідні гроші на лікування, [PERSON] скалзала, щоб він підготовив необхідні документи і вона приїде з причепом ї забере бичка 13.10.09р. 13.10.2009 рокуу близько 9 години ранку [PERSON] приїхала до них з своїм батьком, без його згоди, порушуючи всі санітарні норми забили і розібрали бичка у них на подвір"їна очах у його старенької матері і безцеремонно заявила, що розрахується з ним по 11 грн за 1кг живої ваги. Після чого дала 6930 гривень, забрала документи, необхідні для видачі приймальної квитанції, а саме: довідку з Росавської спади, довідку від ветлікаря, паспорт на бичка, копію його паспорта та сказала, що квитанції на отримання дотації з собою не брала і тому потрібно їхати з нею в м. Кагарлик, де вона її випише. За станом здоров"я він не зміг їхати І послав племінника [PERSON], який був свідком цих подіті і згодився допомогти. Племінник поїхав з ними в Кагарлик, але повернувся назад ввечері на таксі без квитанції. [PERSON] своєї обіцянки не виконала і на його телефонний дзінок нагрубила і сказана, що ніякої квитанції вона не випише. В результаті пережитих подій 13.10.2009року, він отримав сильний нервовий стрес, хвороби його загострилися і він терміново був доставлений в Київську обласну лікарню, де 14.10.09 р переніс тяжку операцію і поніс додаткові витрати на лікування. Позивач вважає, що гр. [PERSON] обманним шляхом заволоділа його майном, шахрайськими діями лишила його права отримати дотацію від держави за вирощену худобу, чим завдана йому матеріальна і моральна шкода. В результаті шахрайськиї дій [PERSON], він недоотримав плату за живу вату бичка в сумі 870 грн ( 650 кг х 12.00 грн = 7800 гри -6930грн), не отримав державну дотацію з сумі 650 грн (650кг х 1.00 ), поніс витрати на поїздку в м. Кагарлик по квитанцію в сумі 50грн та додаткові витрати на лікування в зв'язку з пережитим стресом і непередбачуваною операцією в сумі 1500грн. Окрім завданої матеріальної йому заподіяної і моральної шкоди, яку він оцінює в 5000 гривень., моральна шкода виражається в тому, що в результаті того, що тварина, яку він ростив для продажу, була забита в нього і в його матері на очах на його подвір"ї, і до того ж їх нагло обібрали, що значно вплинуло на їх психологічний стан І привело до погіршення здоров "я і нервових розладів, в результаті яких він переніс операцію і поніс додаткові витрати. Для захисту своїх прав він звернувся з заявою в Миронівський РВ ГУ МВС України в Київській області, але йому було відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо [PERSON] Н,П, за відсутністю в її діях ознак злочину і рекомендовано звернутися до суду. У відповідності до ст.22 ч.1 ЦК України особі, якій завдані збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала, та зазначила, що все, викладене позивачем, не відповідає дійсності. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Як встановлено судом в судовому засіданні, позов пред'явлений до позивачки як до фізичної особи. Підставою для позову, як вважає позивач, є той факт, що купуючи в нього, приватної особи, 13 жовтня 2009 року, бичка вагою в 650 кг, який згідно класифікації віднесений до великої рогатої худоби, за домовленістю з ним по 11 гривень за 1 кг живої ваги, в результаті невидачі позивачкою йому приймальної квитанції, він втратив по 1 гривні а 1 кг живої ваги, так як не отримав державної дотації за вирощеного та проданого на забій бика, і в результаті чого йому заподіяна матеріальна шкода в розмірі 3070 грн та моральна шкода яку він оцінює в 5000,00 гривень. На думку позивача, шкода , яку він просить стягнути з відповідачки, посилаючись на вимоги ст.ст. 28, 29,49 та 50 КПК України, заподіяна відповідачкою в результаті шахрайських дій, тобто в результаті скоєння злочину відносно нього. Суд не погоджується хзз даним позовом з слідуючих підстав. Згідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду визначених ч, 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода є похідною від заподіяння матеріальної шкоди. Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема; у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно частини 2 п. 5 Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, У відповідності до частини 1 статті 11 ЩІК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч. 1 ст. 57 ЩІК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а згідно частини 2 вказаної статті ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України, докази повинні бути належними тобто такими, які містять інформацію щодо предмета доказування та відповідно до частини I статті 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до частини 1 вказаної статті обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також згідно частини 2 обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до частини 3, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За вказаних обставин, викладених в позовній заяві позивача, доказом заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди повинен бути вирок суду у кримінальній справі, що набрав законної сили. В якості письмових доказів, що до скоєння позивачкою відносно позивача протиправних дій ним надано копію постанови Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 24 жовтня 2009 року за його зверненням, винесеної на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, за відсутності складу злочину передбаченого ст. 190 КК України, копію постанови Миронівського районного суду Київської області від 11 грудня 2009 року про скасування вказаної вище постанови з підстав неповної перевірки заяви позивача, копію постанови Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 04 січня 2010 року, винесеної повторно на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, за відсутності в діях відповідачки складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України. Вказана постанова винесена з реабілітуючих відповідачку підстав, станом на даний час не скасована та є чинною. Згідно Закону України „ Про державну підтримку сільського господарства " (24 червня 2004 року № 1877-ІУ), починаючи з 2005 року спеціальна бюджетна дотація надаватися лише по тваринах, що пройшли ідентифікацію і реєстрацію у встановленому порядку. Відповідно до Закону об'єктами спеціальної бюджетної дотації є коні, велика рогата худоба, свині, вівці та кози. Суб'єктом (отримувачем) бюджетної дотації є безпосередній виробник об'єкта такої дотації. Постановою від 1 липня 2009 року № 650 Кабінет Міністрів України вніс зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 283 «Про затвердження розмірів бюджетної дотації на 2009 рік», що дає змогу сільськогосподарським підприємствам та фізичним особам здавати відповідні документи для нарахування державної дотації за вирощений та проданий на забій і переробку суб'єктами господарювання, які мають власні (орендовані) переробні потужності, або забитий та перероблений у власних (орендованих) переробних цехах молодняк великої рогатої худоби - 1 гривня за кілограм живої ваги. Дотації за вирощену і продану худобу надається на підставі приймальних квитанцій (форма № ПК-1 і Хе ПК-2), виданих сільськогосподарським підприємствам та фізичним особам у двох примірниках суб'єктами господарювання, які мають власні (орендовані) переробні потужності, на продані їм на забій худобу, облікових листів (форма № 100 (100а) худоба, яка забита та перероблена у власних (орендованих) переробних цехах сільськогосподарських підприємств. Приймання та реєстрацію приймальних квитанцій відповідно до наказу Мшагрополітики покладено на інспекцію якості та формування ресурсів сільськогосподарської продукції. її представляють в районах головні державні інспектори, які подають у встановлені терміни відомості управлінню агропромислового розвитку районної держадміністрації. За таких обставин, коли відповідним діючим законодавством, видача встановленої форми приймальних квитанцій покладається на суб'єктів господарювання, які мають власні (орендовані) переробні потужності ( підприємства різної форми власності) , нарахування та виплату державної дотації за вирощений та проданий на забій і переробку молодняк великої рогатої худоби здійснюється органами Мінагрополітики України, на мене вимоги що до видачі приймальних квитанцій (форма № ПК-1 і № ПК-2) не поширюється. Доводи позивача, вказані в обгрунтованні своїх позовних вимог, не підтверджені належними доказами та не підтверджують обставин, на які він посилається як на підставу задоволення своїх вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed