Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубни про неправомірність дій, стягнення шкоди . У позові вказав, що він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС інвалідом 3- ї групи, отримує в Управлінні пенсійного фонду України в м. Лубни пенсію, згідно ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чопрнобильської катастрофи», згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2010р. 07.06.2010р. позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії згідно ст. 67 п. 3 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чопрнобильської катастрофи», в зв»язку зі зміною розміру мінімальної пенсії за віком з 01.01.2010р., 01.04.2010р. та послідуючим перерахунком розміру пенсії в зв»язку зі змінами розміру мінімальної пенсії, на що отримав відмову. На підставі викладеного позивач прохає суд: 1. Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни Полтавської області щодо відмови в проведенні перерахунку [PERSON] пенсії згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2010 року, виходячи з вимог ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними, починаючи із 01 січня 2010 року. 2. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Лубни Полтавської області проводити перерахунок та виплачувати [PERSON], починаючи із 01 січня 2010 року пенсію у розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком та Щомісячну додаткову пенсію у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбачені ст. ст. 50, 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з послідуючим перерахунком пенсії при зміні розміру прожиткового мінімуму у відповідності до ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний рік; 3. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни, Полтавської області на користь [PERSON]: - компенсацію моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн; - компенсацію судового збору за інформаційно -технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 37,00 грн.; Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав на їх задоволенні наполягає. Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду в м.Лубнах в судове засідання не зявився, надав суду листа в якому прохає справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги не визає. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що позивач являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС інвалідом 3- ї групи, отримує в Управлінні пенсійного фонду України в м. Лубни пенсію, згідно ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чопрнобильської катастрофи», згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2010р. 07.06.2010р. позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії згідно ст. 67 п. 3 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чопрнобильської катастрофи», в зв»язку зі зміною розміру мінімальної пенсії за віком з 01.01., 01.04.2010р. та послідуючим перерахунком розміру пенсії в зв»язку зі змінами розміру мінімальної пенсії, на що отримав відмову. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Згідно ч.1 ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, які є інвалідами 3 ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст.28 Закону України від 9 липня 2003 року "Про загальнообов"язкове пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У відповідності до ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи, розмір пенсії повинен збільшуватись у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2010р.» прожитковий мінімум на одну особу, що втратила працездатність з 01.01.- 695грн., з 01.04.2010р. 706грн., з 01.07.2010р. 709грн. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Також при розгляді даної справи суд взяв до уваги принцип верховенства права передбачений ст. 8 Конституції України. Позивач прохає стягнути з відповідача - 2000 грн. моральної шкоди, яку пов'язує з перенесенням моральних страждань щодо невиконанням відповідачем його обовязків по виплаті в повному обсязі призначеної йому пенсії. Позивач і його представник не надали суду обгрунтованих доказів щодо його вимоги про стягнення моральної шкоди , не послалися на нормативні акти, які передбачають стягнення по даному спору моральної шкоди.,а тому суд ввважає в даній частині позову позивачу відмовити. Позивач при подачі до суду позовної заяви був звільнений від сплати судового збору на підставі Декрету КМУ „Про державне мито, оскільки він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії , тому з метою забезпечення інтересів ПФ України, який фінансуються за рахунок держави, є її структурним підрозділом з особливим статусом, суд вважає за можливе витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави. Позивач наполягає на поверненні судових витрат, а тому їх слід стягнути з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволенених позовних вимог. А тому, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача частину сплачених судових витрат: витрати на ІТЗ в сумі 18,50грн.

Outcome: partial