Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Мінчева) І.А. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.11.2002 року Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 08, мотивуючи тим, що з 2006 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що спільне життя не склалося. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.04.2022 року посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги в частині розміру стягнення аліментів, просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги та обставини позову визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 03.11.2002 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-БП № 083585 від 06.05.2004 р. Згідно довідки Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 736 від 03.08.2010 р. донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участь в утриманні дитини. Зобовязань по утриманню інших осіб не має. Працює не офіційно. Сторони з 2006 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що спільне життя не склалося. Відповідач у теперішній час має іншу жінку. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2,3 ч.1,ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, відповідач не приймає участі в утриманні дитини, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.04.2022 р. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved