Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що 11 серпня 1992 року вони уклали шлюб з відповідачкою, який між ними було зареєстровано Верхньоберезівською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 від 11.08.1992 р. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: 01.06.1992 року народився син [PERSON], та 21.06.1993 року донька [PERSON]. Одруження виявилось невдалим, оскільки під час спільного проживання вони часто сварилися, не розуміли один, не знаходили спільної думки з приводу вирішення побутових проблем. Через постійні суперечки їхні стосунки остаточно припинено. Починаючи з листопада 2009 року, вони проживають окремо. Вважає, що примирення неможливе. Просив позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини. Просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що не вважає, що їхня сім'я остаточно розпалася. Деякий час існувало ряд обставин, через які між ними з чоловіком виникали непорозуміння, але це мало тимчасовий характер. У них нормальна сім'я і вона бажає її зберегти. У звязку з цим, судом сторонам надавався строк для примирення. Разом з тим, після закінчення наданого строку для примирення, сторони до суду не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про місце та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили. Враховуючи те, що позивач наполягав на розірванні шлюбу та заперечував проти надання строку для примирення, суд вважає, що між сторонами не було досягнуто згоди на збереження сім'ї. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстровано 11.08.1992 року (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: 01.06.1992 року народився син [PERSON], та 21.06.1993 року донька [PERSON].(а.с.7-8). Шлюб сторін виявився невдалим. Під час спільного проживання вони часто сварилися, не розуміли один, не знаходили спільної думки з приводу вирішення побутових проблем. Через постійні суперечки їхні стосунки остаточно припинено. Починаючи з листопада 2009 року сторони проживають окремо. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, причиною розпаду сім'ї стали стосунки позивача з іншою жінкою. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які постійно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Як було встановлено судом, сторони по справі проживають окремо з листопада 2009 року, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету та взаємних прав і обовязків. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved