Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 23 травня 2008 року №110850 між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит у виді відкличного кредитного ліміту в сумі 3000 грн., в тому числі готівковий ліміт згідно тарифів банку. Відповідно до п.1.3. договору процентна ставка за користування кредитним лімітом складає 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. Згідно п.1.4. договору тариф за зняття готівки на банкоматах та пунктах видачі готівки АБ «Полтава-банк» складає 1% від суми зняття та списується з картрахунку клієнта в момент проведення операції. Відповідач зобовязалась здійснювати погашення обовязкових мінімальних платежів, який складає не менше 7% від загальної суми витрачених коштів, не пізніше останнього робочого банківського дня місяця, наступного за розрахунковим. Оскільки відповідач свої зобовязання не виконала, станом на 26 серпня 2010 року її заборгованість за кредитом складає 3000,00 грн., заборгованість за простроченими процентами 2472,38 грн. Всього грошові вимоги банку до позичальника складають 5472,38 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд розірвати кредитний договір, стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 5472,38 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з?явився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача з постановленням заочного рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №110850, за яким позивач надав відповідачу кредит у виді відкличного кредитного ліміту в сумі 3000 грн., в тому числі готівковий ліміт згідно тарифів банку. Відповідно до п.1.3. договору процентна ставка за користування кредитним лімітом складає 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. Згідно п.1.4. договору тариф за зняття готівки на банкоматах та пунктах видачі готівки АБ «Полтава-банк» складає 1% від суми зняття та списується з картрахунку клієнта в момент проведення операції. Як передбачено п.6.17 договору при виникненні недозволеного кредиту овердрафту банк додатково до нарахованих відсотків за користування кредитом нараховує відсотки за користування недозволеним кредитом (овердрафтом) на суму виниклого недозволеного кредиту (овердрафту) з дати його виникнення по день погашення. Пунктом 9.2. договору передбачено, що право на розірвання (припинення дії) договору мають обидві сторони, а строк його розірвання (припинення) настає тільки тоді, коли виконані всі зобовязання, що випливають з умов цього договору, всі картки поставлені до Стоп-списку та повернуті в банк при можливості. Банк зберігає за собою право розірвати (припинити) договір згідно встановленого договором чи чинним законодавством України порядку, якщо клієнт не виконує умови договору. Згідно п. 1.5. договору позичальник зобовязується здійснювати погашення обовязкових мінімальних платежів, який складає не менше 7% від загальної суми витрачених коштів, не пізніше останнього робочого банківського дня місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредит у виді відкличного кредитного ліміту в сумі 3000 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконала. Станом на 26 серпня 2010 року її заборгованість за кредитом 3000,00 грн., заборгованість за простроченими процентами 2472,38 грн. Всього борг складає 5472,38 грн. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем виконано не було, позовні вимоги в частині розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 5472,38 грн. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 174,72 грн. Всього до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума 5647,10 грн.

Outcome: approved