Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] 24 вересня 2010 року звернулвся до суду з позовною заявою і просить визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок під літерою А, три сараї під літерами Б, В, Г, ворота, огорожу та колодязь загальною інвентаризаційною вартістю 68034 грн., що знаходяться в с. Острів Галицького району по вул. Грушевського, 1 і які на день смерті належали його матері, [PERSON]. В позовній заяві [PERSON] посилається на ті обставини, що 15 червня 1997 року померла його мати, [PERSON], яка проживала в [INFO]. Батько, [PERSON], помер раніше, 12 березня 1987 року. 08 серпня 1994 року Перлівецькою сільською радою було посвідчено заповіт, яким все своє майно мати заповіла йому. Заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка в ньому. Він прийняв спадщину після смерті матері, вступивши в управління спадковим майном, а саме, похоронив матір, доглядає за будинком, обробляє город. Його сестра, [PERSON], має право на обовязкову долю в спадщині, але від спадкового майна вона відмовилась в його користь, написавши про це письмову заяву і справжність її підпису на цій заяві засвідчено 0/4 липня 2008 року секретарем Довговойнилівської сільської ради Калуського району. Спадковим майном є житловий будинок та господарські споруди інвентаризаційною вартістю 68034 грн., що знаходяться в с. Острів Галицького району по вул. Грушевського, 1. В даний час він бажає оформити спадкові права по заповіту на майно після смерті матері. Однак через те, що житловий будинок та господарські будівлі в ОБТІ не зареєстровані та через відсутність необхідних документів, він не може цього зробити і змушений звертатися з позовом до суду. Позивач подав суду письмову заяву і справу просив розглянути без його участі. Сільський голова Перлівцької сільської ради направив в адресу суду письмову заяву, в якій щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечив, справу просив розглянути без участі представника сільської ради. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що 15 червня 1997 року померла мати позивача, [PERSON], яка проживала в [INFO]. Батько, [PERSON], помер раніше, 12 березня 1987 року. Факт їхньої смерті стверджується копіями свідоцтв про їх смерть. З копії заповіту, посвідченого 08 серпня 1994 року Перлівецькою сільською радою вбачається, що все своє майно покійна [PERSON] заповіла позивачу, своєму синові. Заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка в ньому. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, вступивши в управління спадковим майном, а саме, похоронив матір, доглядає за будинком, обробляє город. Сестра позивача, [PERSON], має право на обовязкову долю в спадщині, але від спадкового майна вона відмовилась в його користь, про що свідчить її письмова заява, справжність підпису [PERSON] на цій заяві засвідчено 04 липня 2008 року секретарем Довговойнилівської сільської ради Калуського району. З довідки Перлівецької сільської ради за № 174 від 30.08.2010 року вбачається, що за покійною [PERSON] в с. Острів по вул. Грушевського, 1 Галицького району числиться житловий будинок та господарські споруди. Згідно технічного паспорта інвентаризаційна вартість цього будинку та господарських споруд становить 68034 грн. В даний час позивач бажає оформити спадкові права по заповіту на майно після смерті матері. Однак через те, що житловий будинок та господарські будівлі в ОБТІ не зареєстровані та через відсутність необхідних документів, він не може цього зробити і змушений звертатися з позовом до суду. Виконком Перлівецької сільської ради щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно не заперечує, про що свідчить письмова заява за підписом сільського голови. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 317, 319, 392, 1233 ЦК України,

Outcome: approved