overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він, [PERSON] , [INFO], на даний час звернувся до управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області для призначення пенсії по віку, де йому було відмовлено в прийнятті атестата за № 1298 від 13.07.1967 року про закінчення міського професійно- технічного училища №2 м. Дніпропетровська та архівних довідок за №№5 73,574,5 75 від 29.04.2010 року, які видані архівним відділом Царичанської районної ради, у зв'язку з розходженням з паспортом в написанні імені в атестаті (Віктор-Віталій), а в архівних довідках про заробіток в написанні прізвища та по-батькові («Льімарь» -Лимарь, «Іванович» - Иванов., Йван., Ив.) Тобто, йому потрібно довести, що ці документи належать саме йому. На даний час позасудовим шляхом усунути ці недоліки неможливо, а тому він вимушений звернутися з даною заявою до суду. Просить встановити факт належності йому - [PERSON] [INFO] правовстановлюючих документів: архівної довідки про заробіток для обчислення пенсії №573 від 29.04.2010 року, виданої на ім'я «[PERSON] Ив.»(рос.).; архівної довідки про заробіток для обчислення пенсії №574 від 29.04.2010 року, виданої на ім'я «[PERSON] Йван.» (рос.); архівної довідки про заробіток для обчислення пенсії №575 від 29.04.2010 року, виданої на ім'я "[PERSON]."(рос.); атестата за № 1298 від 13.07.1967 року про закінчення міського професійно- технічного училища №2 м. Дніпропетровська, виданого на ім'я "Лимарь Віталія Івановича". В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. І ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть )часть у справі, не підлягають доказуванню (ч. І ст. 61 ЦПК України). В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] (паспорт серії АН №822605, виданий 31.03.2000 року Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області) дійсно закінчив в 1967 році міське професійно-технічне училище №2 м. Дніпропетровська і працював в Царичанському районному виробничому об'єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства „Сільгоспхімія", і у суду не викликає сумніву, що вказаний атестат та вказані архівні довідки належать саме йому - заявнику [PERSON], що підтверджується також і його трудовою книжкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 08.04.2010 року, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, витрати, повязані з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягаючи на розірванні шлюбу, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що вони не ведуть з відповідачем спільне господарство і тому вона вважає примирення між сторонами неможливим, також пояснила, що мешкають певний період окремо . Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухав думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.2009 року Від шлюбу сторони мають неповнолітню сина, [PERSON], [INFO] Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені , не ведуть спільне господарство , сімя існує формально, сторони проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень позивача та відповідачки , у них не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], 06.05.1998р. народження, [PERSON], 22.07.1999р. народження та [PERSON], 19.06.2002р. народження, у розмірі 500 гр. щомісяця, на кожну дитину, оскільки відповідач приховує своє місце влаштування та розмір заробітку і в добровільному порядку виділяти кошти на утримання дітей, не бажає. Позивачка не працює, знаходиться на утриманні чоловіка - [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 26.09.2009р. Відповідач ні на попередне слухання, ні у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, був повідомлений вчасно. Заслухавши пояснення представника позивачки - [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON] за довіреністю від 16.04.2010р., дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав: згідно з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також, за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що з березня 1996р. по травень 2009р. сторони перебували у шлюбі, від якого мають 3-х синів: [PERSON], 06.05.1998р. народження, [PERSON], 22.07.1999р. народження та [PERSON], 19.06.2002р. народження/а.с.6-7,9-11/. Шлюб між сторонами розірвано, а 26.09.2009р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] /а.с.8/. Судом встановлено, що відповідач приховує від позивачки своє місце роботи та розмір заробітку, з грудня 2008р. він позивачці матеріального не допомагає і в подальшому, в добровільному порядку виділяти кошти на утримання дітей, не бажає, тому, з нього слід стягнути аліменти в твердій сумі. Суд вважає,що відповідач має можливість надавати позивачці на утримання дітей по 1000 гр. щомісяця. Представник позивачки погодилася на таку суму аліментів на користь позивачки для утримання неповнолітніх дітей. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказала, що 09.02.2002 року Відділом РАЦСу Ленінського РУЮ м. Запоріжжя, був зареєстрований шлюб з [PERSON], актовий запис № 55. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Різність характерів призвела до розпаду сімейних стосунків, Позивач втратила до чоловіка почуття кохання та поваги . У судовому засіданні позивач суду пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем припинились з 2005 року, по причині втрати почуття любові та поваги один до одного. Крім того, вона пояснила, що подальше спільне проживання та збереження сімї не можливі, наполягла на розірванні шлюбу. Донька після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він згідний розлучитися за рішенням суду. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: як доведено у судовому засіданні, відсутність між сторонами взаєморозуміння та згоди, різність характерів, призвели до розпаду їх сімейних стосунків. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки поновлювати не бажають, тому підстав для збереження сімї немає. Спору про поділ майна немає Вищевказані підстави дозволяють суду розірвати укладений позивачем шлюб з [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу позивачу залишити „Фоменко.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21 жовтня 1999 року уклав з [PERSON] договір № 190 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Однак, оскільки договір купівлі- продажу не був посвідчений нотаріусом, позивач в даний час вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач до суду не зявилася, причину неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи була сповіщена через оголошення в газеті «Южная правда», № 76 (22666) від 17.07.2010 р.(а. с. № 16). Під час розгляду справи по суті встановлено, що 21 жовтня 1999 року [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, уклавши договір № 190 купівлі-продажу нерухомого майна від 21.10.1999 р., який був зареєстрований в Южноукраїнській філії Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» (а. с. № 5). Нотаріусом даний договір не посвічувався. Згідно п. 2.2, п. 3.1 даного договору вищевказана квартира продана за 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень, які одержані продавцем до підписання цього договору. Право власності на відчужувану квартиру перейшло від [PERSON] до [PERSON] з моменту реєстрації договору на біржі (а. с. № 5). 27 жовтня 1999 р. квартира [ADDRESS] була зареєстрована Южноукраїнським БТІ на праві приватної власності за [PERSON] за № 36 в книзі № 13 crop. 186 (а. с. № 5). Технічний паспорт на дану квартиру переоформлений на [PERSON], позивач проживає у вищевказаній квартирі. За ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України). Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається, (ч. 2 ст. 220 ЦК України). Виходячи із договору купівлі-продажу, пояснень позивача, інших матеріалів справи, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання. А тому, на підставі викладеного, суд вважає можливим визнати договір № 190 купівлі- продажу нерухомого майна від 21.10.1999 р. дійсним та визнати право власності на зазначену квартиру за [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], 21.11.2002р. народження у розмірі ? частки його заробітку, щомісяця, оскільки відповідач в добровільному порядку виділяти кошти на утримання дитини, не бажає, розмір свого заробітку приховує. Позивачка працює і має скредньомісячний заробіток - 1600гр. Відповідач позов визнає, суду він пояснив, що працює в приватній фірмі і має нестабільний заробіток, тому, він згоден сплачувати позивачці щомісяця кошти на утримання дитини в твердій сумі 700гр., а потім, буде допомагати у добровільному порядку більшими сумами аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також, за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], 21.11.2002р. народження /а.с.6/. Шлюб між сторонами розірвано 20.08.2009р. /а.с.5/. Разом вони не мешкають, дитина знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач допомагає коштами на утримання дитини не регулярно, та не в достатній кількості, тому, позивачка просить суд стягнути з нього аліменти через суд. У звязку з тим, що відповідач має нестабільний заробіток, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в твердій сумі. Відповідач має можливість надавати позивачці на утримання дитини по 700 гр. щомісяця. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

ПАТ «Приватбанк» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просять стягнути з відповідача на користь Приватбанку заборгованість у розмірі 6814,26 доларів США за кредитним договором SAMdn03000005433851 від 23.01.2006 року та судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № SAMdn03000005433851 від 23.01.200.6 року ПАТ «ПриватБанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок та випустив платіжну картку VISA PLATIUM з кредитним лімітом 5000 доларів США зі строком дії кредитного ліміту один рік та базовою процентною ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору -1,1% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. В результаті користування кредитною карткою відповідачем проводилися операції по знаттю готівки з 23.01.2006 року. Всупереч умовам договору відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по сплаті відсотків, комісії та винагороди Банку за фактичний час користування кредитним лімітом, в результаті станом на 12.03.2010 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 6814,26 доларів США. Листами від 19.03.2009 року та 30.06.2009 року відповідач повідомлявся про наявність заборгованості по кредитному договору SAMdn03000005433851 від 23.01.2006 року, але до цього часу не здійснив жодних заходів щодо її погашення. Так як договір є діючим то за період 23.01.2006 року - 29.01.2010 року банком нараховувалась комісія та відсотки за використання фінансового кредитного ліміту. В судове засідання представник позивача не з'явився, надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Відповідач, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник позивача зменшила позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 1936 грн. 47 коп. заборгованості по квартирній платі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад, здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій. Згідно з п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", власник квартири (споживач) зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов"язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вказаних вимог відповідач заборгував позивачу квартирну плату за житлово-комунальні послуги в сумі 1936 грн. 47 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 1885 грн. 87 коп. заборгованості по квартирній платі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад, здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій. Згідно з п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", власник квартири (споживач) зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов"язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вказаних вимог відповідач заборгував позивачу квартирну плату за житлово-комунальні послуги в сумі 1885 грн. 87 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що у травні місяці 2010 року між ним та [PERSON] було укладено угоду про купівлю житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, розташованого в с. Погонівка, вул. Комсомольська, 30 Барвінківського району Харківської області за 10500 грн.. Оформити угоду належним чином сторони домовилися через деякий час. В підтвердження наміру в послідуючому оформити договір купівлі продажу належним чином, позивачем було передано в відповідачці вказану суму грошей, що підтверджується розпискою, посвідченою головою Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. У подальшому остання стала ухилятися від нотаріального посвідчення договору. В цьому звязку позивач, звернувшись до суду, просив визнати угоду купівлі продажу дійсним та визнати за ним право власності на житловий будинок. У судове засіданні позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не зявився, подав заяву з проханням про слухання справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідачка, також будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням слухання справи у відсутність представника відповідача, проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно зі ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що у травні місяці 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено угоду про купівлю житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, розташованого в с. Погонівка, вул. Комсомольська, 30 Барвінківського району Харківської області за 10500 грн.. Оформити угоду належним чином сторони домовилися через деякий час. В підтвердження наміру в послідуючому оформити договір купівлі продажу належним чином, позивачем було передано в відповідачці вказану суму грошей, що підтверджується розпискою, посвідченою головою Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. У подальшому остання стала ухилятися від нотаріального посвідчення договору. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення,суд може визнати такий договір дійсним. Приймаючи до уваги про те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved