Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» (попередня назва ЗАТ КБ «Приват Банк») 11.11.2009 року предявило позов до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 14 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 березня 2013 року. У забезпечення виконання всіх зобовязань за кредитним договором 14 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» і відповідачем були укладені три договори застави, згідно яких відповідач надав у заставу належне йому майно, а саме: згідно договору застави № 1 - автомобіль марки MAN 9.224, рік випуску: 2002, № кузова/шасі: WMAL 211509G128531, реєстраційний номер [NUMBER]; згідно договору застави № 2 причіп бортовий марки KASSBOHRER, рік випуску: 1989, № кузова/шасі WKK4170001012971 реєстраційний номер [NUMBER]; згідно договору застави № 3 - причіп бортовий марки KASSBOHRER, рік випуску 1990, № кузова/шасі WKK4170001013815, реєстраційний номер: ВС 7416 ХХ. Умови вищевказаного кредитного договору [PERSON] належним чином не виконує, предмети застави в заклад банку не передані. У зв»язку з порушенням зобов»язань за кредитним договором станом на 24.09.2009 року загальна сума заборгованості становить 42\~177,72 долара США, з якої: заборгованість за кредитом 39\~431, 15 долара США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 677,36 долара США; заборгованість по комісії за користування кредитом 24,97 долара, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 6,02 долара США, штрафи відповідно до умов кредитного договору 31,25 грн.(фіксована частина), 2006,98 долара США (процентна складова). Представник позивача будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про не заперечення проти заочного розглядусправи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із кредитної угоди № E/V 3647 від 14.03.2008 року вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 50 000 доларів США, а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіка погашення кредиту, зазначеного у додатку до цього договору, кінцевий строк погашення якого 14 березня 2013 року. Згідно договору про видачу Траншу від 14.03.2008 року [PERSON] була видана готівка у вказаній сумі. Умови вищевказаного кредитного договору [PERSON] належним чином не виконує, він не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № E/V3647 від 14.03.2008 станом на 24.09.2009 загальна сума заборгованості становить 42\~177, 72 долара США, з якої: заборгованість за кредитом 39\~431, 15 долара США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 677,36 долара США; заборгованість по комісії за користування кредитом 24,97 долара, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 6,02 долара США, штрафи відповідно до умов кредитного договору 31,25 грн.(фіксована частина), 2006,98 долара США (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У забезпечення виконання всіх зобовязань за кредитним договором 14 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» і відповідачем були укладені три договори застави автотранспорту, предметом яких виступали: згідно договору застави № 1 - автомобіль марки MAN 9.224, рік випуску: 2002, № кузова/шасі:WMAL 211509G128531, реєстраційний номер [NUMBER]; згідно договору застави № 2 - причіп бортовий марки KASSBOHRER, рік випуску: 1989, № кузова/шасі WKK4170001012971 реєстраційний номер [NUMBER]; згідно договору застави № 3 - причіп бортовий марки KASSBOHRER, рік випуску 1990, № кузова/шасі WKK4170001013815, реєстраційний номер: ВС 7416 ХХ, які належать відповідачу на праві власності. Із договору застави автотранспорту від 14.03.2008 року видно, що заставою забезпечується виконання зобовязань за вказаним кредитними договором і з метою задоволення своїх вимог заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання Позичальником якого-небудь із зобов»язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані та у випадку порушення Заставодавцем зобовязань за цим договором Заставодержатель має право вимагати від Заставодавця дострокового виконання всіх зобовязань за Кредитним договором, а в разі невиконання звернути стягнення на Предмет застави. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є примусове виконання обовязку в натурі. На підставі ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» та ст. 590 ЦК України Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. На підставі ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Ураховуючи наведене, є підстави вилучити у [PERSON] заставлене майно та передати його в заклад «Приват Банку». У звязку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат в сумі 1950 грн., пов»язаних зі сплатою судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved