Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи : автогаражний кооператив «Паризька Комуна», Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності, в якому зазначив, що в його користуванні знаходиться гараж № 56 в автогаражному кооперативі «Паризька Комуна», який знаходиться на земельній ділянці Дніпропетровської міської ради. Він звернувся до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» з приводу інвентаризації гаража та видачі свідоцтва про права власності, але у другому питанні йому було відмовлено, тому він вирішив звернутися до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на спірний гараж. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та пояснив, що [PERSON] була членом в автогаражному кооперативі «Паризька Комуна» і внесла відповідні внески до кооперативу, а рішенням виконкому було переоформлено гараж на позивача, в цей час він просить суд узаконити його право власності на гараж. Пояснив також, що будь яких правочинів про перехід права власності від [PERSON] до позивача між ними не укладалося, пояснив, що віддав вказаній особі 8000 грн. в обмін на рішення виконкому. Пайові внески до кооперативу позивачем не вносилися, оскільки вони були внесені раніше [PERSON] До Виконкому Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, та до Дніпропетровської міської ради з приводу отримання свідоцтва про право власності він не звертався. Коли було побудовано гараж йому невідомо, оскільки його будувала [PERSON], а він придбав його в 2007 році. Ні спірний гараж, ні вцілому гаражний комплекс кооперативу в експлуатацію не введено, оскільки будівництво ще не закінчено. Представник відповідача у судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, а також наявність згоди позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Представник третьої особи - автогаражного кооперативу «Паризька Комуна» в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно дослідженого в судовому засіданні рішення реєстратора про відмову в реєстрації від 12.06.2009 року право власності в цілому на автогаражний комплекс який розташований в автогаражному кооперативі «Паризька Комуна» не зареєстровано за будь якою особою. Право власності на спірний за позовом гаражний бокс окремо також не зареєстровано за будь якою особою. Згідно вимог ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що жодних правочинів між попереднім власником гаражного боксу № 56 в автогаражному кооперативі «Паризька Комуна» та позивачем не укладалося. Суд критично ставиться до пояснень позивача в частині переходу права власності на спірну споруду від [PERSON] до позивача на підставі рішення виконкому виходячи з наступного. По перше , згідно дослідженого в судовому засіданні рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради за № 483 від 22.06.2007р. було дозволено переоформлення гаражу № 56 з [PERSON] на [PERSON] Але вказаним рішення було лише надано дозвіл на переоформлення споруди, перехід права власності повинен відбуватися у встановленому законом порядку і з передбачених законом підстав. Тобто рішення виконкому не є тотожним правочину, на підставі якого здійснюється перехід права власності. По друге, право власності [PERSON] на спірну споруду також не було оформлено і не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Позивач до Дніпропетровської міськради та Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно не звертався. Крім того, згідно пояснень позивача в судовому засіданні ним пайові внески до кооперативу не вносилися, тому підстави для виникнення у нього права власності на спірне майно відсутні. У відповідності до вимог ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно - технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва ( далі - закінчені будівництвом об'єкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації. Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника об'єкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю свідоцтва. Відповідно до п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 0.18.02.2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями) « Реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти». Також оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття об'єкта та введення його в експлуатацію. Відповідно до ст. 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно - технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Спірний за позовом гараж не було введено в експлуатацію, що підтверджується поясненнями позивача у судовому засіданні. Таким чином , оскільки факт порушення відповідачем прав свобод чи інтересів позивача не знайшов свого підтвердження , жодних правових підстав для задоволення позову судом не встановлено , а позивачем не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати при відмові в задоволенні позову повинні покладатися на позивача.

Outcome: dismissed