Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати недійним рішення [PERSON] сільської ради про передачу у приватну власність громадянці [PERSON] земельної ділянки в с.Збуж Костопільського району №224 від 20.08.2008р. Позовні вимоги обгрунтовані неправомірними діями [PERSON] сільської ради, яка в порушення вимог ст.118 ЗК України винесла спірне рішення про передачу в приватну власність [PERSON] земельної ділянки, яка самовільно нею захоплена. Вважає, що спірна частина земельної ділянки, яка надана відповідачці, має бути передана йому у власність. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, та в заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечували проти заявлених вимог, покликаючись на те, що рішення сільської ради прийняте на законних підставах і згідно чинного законодавства. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що рішенням [PERSON] сільської ради №224 від 20.08.2008 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в с.Збуж по вул.Лесі Українки, 16 Костопільського району. На підставі даного рішення 03.04.2009р [PERSON] сільською радою видано державний акт Серії ЯЗ №216880 на право власності на земельну ділянку, площею 0,1670 га, з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства. Відповідно до п.1 ч.З ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні. Згідно ст.81 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельну ділянку на підставі приватизації земельної ділянки, що була раніше надана їм у користування. Як вбачається з записів земельно-кадастрової книги за [PERSON] рахується земельна ділянка загальною площею 0,3193 га в межах с.Збуж, Костопільського p-ну і яка використовується нею для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по вул.Лесі Українки, 16 - 0,1523 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1670 га., межі земельних ділянок встановлені в натурі в 1985 році. Згідно акту [PERSON] сільської ради від 11.06.2008 року, вбачається, що при обстеженні земельних ділянок, виділених в користування для [PERSON] та [PERSON] в с.Збуж, Костопільського p-ну, розбіжностей між даними земельно-кадастрової книги та проведеними замірами не встановлено, порушень земельного законодавства не виявлено. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]Д, землевпорядник [PERSON] сільської ради, вказала на те, що при обстеженнях земельних ділянок позивача та [PERSON], які перебувають в їх користуванні, розбіжностей між даними земельно кадастрової книги та проведеними замірами не встановлено, ніяких порушень не виявлено. Таким чином, відповідачці [PERSON], на підставі ч.4 ст.116 ЗК України, передано у власність земельну ділянку, яка перебувала в її користуванні і на підставі ч.І ст.126 ЗК України, видано державний акт. Покликання позивача на порушення вимог ст.118 ЗК України, при передачі земельної ділянки у власність [PERSON], є необгрунтованим, оскільки даний факт не було доведено позивачем в процесі розгляду даної справи. Тому, немає підстав для визнання недійсним рішення сільської ради.

Outcome: dismissed