overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

14.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість за вартість наданих послуг з газопостачання у сумі 336,36 гривні та сплачений ним судовий збір у розмірі 51,00 гривня, а також понесені ним витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30,00 гривень. В судовому засіданні повноважний представник позивача наполягала на позовних вимогах,при обставинах викладених позивачем в позовній заяві,та просила позов задовольнити . Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідачів та на підставі наявних у справі доказів в порядку її заочного розгляду, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, та дослідивши матеріали справи як докази, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі,з наступних підстав : Відповідачі є споживачами послуг по газопостачанню, які їм надає позивач, (а.с. 5) та відповідно до ст. 633 ЦК України сторони є сторонами публічного договору. Позивачем відповідачам надані послуги по газопостачанню з травня 2009 року по травень 2010 року включно на загальну суму 336,36 гривні (а.с. 4). Відповідачами сума боргу не сплачена (а.с.3). Таким чином право позивача по сплаті йому відповідачами за надані ним послуги, згідно зі ст.ст. 901-903 ЦК України підлягає захисту. Неявку відповідачів до судового засідання, про яке вони були повідомлені належним чином у передбаченому законом порядку,суд розцінює як небажання відповідачів оспорювати пред*явлений до них позов,оскільки вони не надали суду відомостей щодо причини їх неявки до судового засідання та заперечень щодо пред*явленого до них позову. Відповідно до ст 64,67-68 ЖК України,ст.541-543 ЦК України, суму заборгованості за надані послуги слід стягнути з відповідачів солідарно. Крім того, згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути суму судового збору у розмірі 51,00 гривня, та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30,00 гривень сплачені позивачем при предявлені позову (а.с. 1-2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Прокуратура Великоберезнянського району звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON], будучи службовою особою. Працюючи з 01.10.2008 року виконуючим особ'язки майстра лісу по 02.02.2009 року третьої майстерської дільниці філії «Великоберезнянський держспецлісгосп» в с.Сіль, Великоберезнянського району неналежно виконував службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого інтересам вищезазначеного державного підприємства спричинено істотну шкоду. Позивач також вказував на те, що постановою Великоберезнянського районного суду від 21 жовтня 2009 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.367 КК України, однак його звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку зі зміною обстановки. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на користь філії «Великоберезнянський держспецлісгосп» завдану матеріальну шкоду в розмірі 63488 грн. 20 коп. 09 вересня 2010 року до суду надійшла заява від представника філії «Великоберезнянський держспецлісгосп» про зменшення розміру позовних вимог. Так, в заяві зазначається, що з відповідача слід стягнути завдану шкоду в розмірі 1701 грн. В судовому засіданні помічник прокурора Великоберезнянського району Ворон МІ. позов підтримав та просив стягнути з відповідача завдану шкоду в розмірі 1701 грн. Відповідач [PERSON] визнав позов та пояснив, що він згідний відшкодувати завдану шкоду в розмірі 1701 грн. Представник філії «Великоберезнянський держспецлісгосп» в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності. Заяву про зменшення розміру позовних вимог підтримує. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч.І ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що незаконними діями відповідача [PERSON] державі в особі філії «Великоберезнянський держспецлісгосп» було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1701 грн. Даний факт підтверджується постановою Великоберезнянського районного суду від 21 жовтня 2009 року, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.367 КК України, а саме, за неналежне виконання ним своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинили істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам. За таких обставин, позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

09 липня 2010 року позивач звернувсь до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки [PERSON] 1 050 грн. 90 коп. заборгованість за надані послуги по утриманню житла та прибудинкової території за період з 01.01.2009 року по 01.04.2010 року та понесених судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялась, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Письмових заперечень проти задоволення позову не подала. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає наявність фактів, якими обґрунтовувались вимоги, встановленою. При розгляді справи судом встановлено і це підтверджено довідкою КП "Служба замовника" від 15.02.2010 року № 74 (а.с. 7), що відповідачка проживає в [INFO] і є її власником. В період з 01.01.2009 року по 01.04.2010 року користувалась послугами по утриманню житла та прибудинкової території, які їй по місцю проживання надавав позивач. Нарахування суми на утримання житла та прибудинкових територій за вказаний вище період КП «Служба замовника» нараховувала на підставі рішення Броварського міськвиконкому № 464 від 24.10.2006 року. Як передбачено ст.ст.509, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.162 ЖК України та п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року № 5, плата за житло повинна вноситись щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця незалежно від відомчої належності житла і форми власності. Відповідачка свого обов'язку оплачувати одержані від позивача послуги, належним чином не виконувала і відповідно з наданим суду розрахунком має заборгованість по платежах у сумі та за період, які визначені позивачем. Позов обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

09 липня 2010 року позивач звернувсь до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] 1 387 грн. 47 коп. заборгованість за надані послуги по утриманню житла та прибудинкової території за період з 01.09.2008 року по 01.06.2010 року та понесених судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти задоволення позову не подав. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає наявність фактів, якими обґрунтовувались вимоги, встановленою. При розгляді справи судом встановлено і це підтверджено довідкою КП "Служба замовника" від 16.02.2010 року № 574 (а.с. 6), що відповідач проживає в [INFO] і є її власником. В період з 01.09.2008 року по 0-1.06.2010 року користувався послугами по утриманню житла та прибудинкової території, які йому по місцю проживання надавав позивач. Нарахування суми на утримання житла та прибудинкових територій за вказаний вище період КП «Служба замовника» нараховувала на підставі рішення Броварського міськвиконкому № 464 від 24.10.2006 року. Як передбачено ст.ст.509, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.162 ЖК України та п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року № 5, плата за житло повинна вноситись щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця незалежно від відомчої належності житла і форми власності. Відповідач свого обов'язку оплачувати одержані від позивача послуги, належним чином не виконував і відповідно з наданим суду розрахунком має заборгованість по платежах у сумі та за період, які визначені позивачем. Позов обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 27 лис¬топада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконкомі Баштанівської сільської ради Татарбунар- ського району Одеської області, про що було зроблено акто¬вий запис за №2. Даний шлюб для сторін первинний, від шлюбу є одна непо¬внолітня дитина син [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони одружились не пізнавши належним чином одне одного, у сторін різні по¬гляди на життя. Позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки за роки проживання з відповідачем між ними постій¬но виникали скандали, вона залишала відповідача, він неод¬норазово бив її. В наданий судом строк для примирення, не зробив ніяких кроків для примирення. В зв'язку з чим пози¬вачка просить розірвати шлюб у судовому порядку. Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши, що не хоче розлучатися. Вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши мате¬ріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження І-ЖД № 066032 (а.с.10) вид¬но, що 17 листопада 2007 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] /Чабанюк/ [PERSON], який був зареєстрований у виконкомі Баш¬танівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 2. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд по¬становляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встанов- лено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом надавався сторонам строк на примирення на два мі¬сяці, але, як пояснили сторони ними нічого не було зроблено для того щоб примиритися і зберегти сім,ю, навпаки ці два місяці перетворилися на можливість відповідачу, як пояснила позивачка, дзвонити їй, погрожувати. А тому клопотання від¬повідача про надання йому ще чотири місяці для примирення, не може бути задоволене, оскільки, як вважає позивачка це ще більше усугубить їхні відносини, тим більше що відпові¬дач має намір створити іншу сім,ю. Суду відповідач не надав своїх намірів на примирення, не пояснив як і що він має зробити для примирення з позивачкою, пояснивши одним, що не хоче розлучатися. У судовому засіданні встановлено, що від¬повідач не має бажання зберегти сім,ю, а тому подальше спі¬льне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. Відповідно до п.8 ст.235 ЦПК України позивачка, яка змінила своє прізвище під час державної реєстрації шлюбу з Чабанюк на [PERSON], бажає залишитися на прізвищі, яке мала до реєстрації шлюбу, тобто Чабанюк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Подружжя знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 25 травня 1995 року у Тисовецькій сільській раді Сторожинецького району актовий запис № 07. Від подружнього життя є двоє дітей: син [PERSON], 29.08.2003р.н., та син [PERSON] 23.01.1996р.н., які знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою с\\ Ради. Причиною розпаду сім'ї явилось те, що відповідач допускав подружню невірність і вже більше трьох років він проживає з іншою жінкою. Примирення неможливе. У зв"язку з розірванням шлюбу, позивачка бажає, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання дітей. Відповідач працює по найму, добровільно надавати допомогу на утримання дітей не бажає, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою. Тому позивачка просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було укладено 25.05.1995р. у Тисовецькій с\\ раді, а\\з № 07. Дітей залишити проживати з позивачкою. Стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], 23.01,1996р.н. та сина [PERSON]»яна, 29.08.2003р.н. аліменти у твердій грошовій сумі по 450 грн., на кожну дитину щомісячно, а на двох дітей по 900грн. на місяць, до досягнення дітьми повноліття,допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання синів у розмірі по 350грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю. В судовому засіданні встановлено, що подружжя знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 25 травня 1995 року у Тисовецькій сільській раді Сторожинецького району актовий запис № 07. Від подружнього життя є двоє дітей: син [PERSON], 29.08.2003р.н., та син [PERSON] 23.01.1996р.н., які знаходяться на утриманні позивачки. Причиною розпаду сім'ї явилось те, що відповідач допускав подружню невірність і вже більше трьох років він проживає з іншою жінкою. Примирення неможливе. Відповідач не змінив своє ставлення до неї, до дітей, до матеріального забезпечення сім'ї. Суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи, що подальше збереження сімї суперечило б правам та охоронюваним інтересам позивача. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами . Суд знаходить, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач визнав ці позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, а саме: літ. «А» - гараж, розміром 5,67 м. х 6,50 м.; літ. «а» - підвал, розміром 2,27 м. х 2,71 м. та літ.«а1» - оглядова яма, розміром 1,35 м. х 3,06 м., які розташовані по вул.Південній 56-б, м.Білгород- Дністровський, Одеська область. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В попереднє судове засідання представник відповідача не з'явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу слухати в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.1 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд на наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає запізненню по наступним підставам. Позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Для поліпшення житлових умов позивач біля житлового будинку самочинно побудував літ.«А» - гараж, розміром 5,67 м. х 6,50 м.; лід.«а» - підвал, розміром 2,,27 м. х 2,71 м. та літ.«а1» - оглядова яма, розміром 1,35 м. х 3,06 м., які розташовані по вул. Південній 56-б, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, за що, був притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно технічного висновку КП «Одесаоблпроект» самочине будівництво не суперечить будівельним нормам та не порушує права інших осіб. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом та відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва створення майна). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю, а саме: капітальний гараж, загальною площею - 22,6 кв.м., який розташований по провул.Східному 1а, м.Білгород-Дністровський, Одеська область. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В попереднє судове засідання представник відповідача не з'явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу слухати в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Позивач самочинно побудував капітальний гараж, загальною площею - 22,6 кв.м., який розташований по провул.Східному 1а, м.Білгород- Дністровський, Одеська область, за що, був притягнутий до адміністративної відповідальності. Самочине будівництво не суперечить будівельним нормам, не порушує прав інших осіб. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом та відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що між ними зареєстровано шлюб 01 березня 1997 року Голопристанським відділом РАГС Херсонської області про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 38. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З самого початку сімейного життя взаємини між ними були нормальними, але з часом стосунки почали погіршуватися, вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, мають різні погляди на життя. З серпня 2007 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач зявилася, позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що: Згідно свідоцтва про одруження серії І-КГ № 288873 від 01 березня 1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.03.1997 року зареєстрований Голопристанським відділом РАГС Херсонської області про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 38. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ № 301777 у подружжя [PERSON] народилася 07.08.1998 року донька [PERSON]. Шлюбні відносини припинені, на примирення сторони не згодні. Згідно ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. Відповідно до ст. 105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене суд вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про надання йому додаткового строку на прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], померлої 18 березня 2009 року, з тих підстав, що йому не було відомо про те, що [PERSON], яку він доглядав до смерті та поховав за власний кошт залишила на його імя заповіт яким заповіла йому належний їй жилий будинок та інше майно, що розтвшоване у с. Піщанка, вул. Енгельса, 178 Красноградського району Харківської області. В судове засідання сторони не зявилсиь, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у своїй письмовій заяві позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в своїй письмовій заяві позов [PERSON] визнав, просив постановити рішення при попередньому розгляді у відсутність представника сільської ради. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявністю для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення. Статья 1272 ч. 3 ЦК Украины передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В матеріалах справи є документы: копія заповіту \\а.с.17\\, якії склала [PERSON] 16.05.1991 року і заповіла все своє майно [PERSON]А, тобто позивач є її спадкоємцем за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Той факт, что [PERSON]М померла 18.03.2009 року підтверджується копією свідоцтва про її смерть \\а.с.13\\. Інших спадкоємців у [PERSON] не було.. Таким чином , враховуючи визнання позову відповідачем та наведені письмові докази, що є у матеріалах справи, суд вважає за можливе визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини [PERSON] поважною і надати йому новий строк достатній для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved