Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 27.10.2008 року. В судовому засіданні представник позивача за угодою , адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 14.06.2010 року позовні вимоги в частині завдання матеріальних збитків не визнала , вважає себе особою, яка постраждала від дорожньо-транспортної пригоди, пояснила, що в неї нема коштів на відшкодування збитків, бо вона виховує неповнолітню дитину. Діючи від імені третьої особи [PERSON] за дорученням адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив , що в діях його довірительки та третьої особи по справі [PERSON] порушень ПДД України не виявлено. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи попереджений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, відмовний матеріал Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 6294/1 від 24.11.2009 року, суд приходить до наступного: Позивач по справі є власником автомобілю « DAEWOO LANOS TF69V», державний номер [NUMBER], що підтверджується технічним паспортом на транспортний засіб серії РСА № 281551, який видано УДАЇ ГУМВС України в Харківській області 05.05.2006 (арк..справи 6) . 19 травня 2008 року біля 18-00 годин на вул.. Клочківська біля будинку №94а в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів « DAEWOO LANOS TF69V», державний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] під управлінням [PERSON], «Ніссан Пальмера» державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та перебував під її керуванням та «Хюндай Гетц» державний номер [NUMBER] під керування водія [PERSON].(третьої особи по справі) Відповідачка [PERSON] порушила п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху України , що встановлено Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.05.2009 року та в її дія було виявлення порушення вимог ст.124 КУпАП, проводження по справі було закрито на підставі вимог ст.38 КУпАП. Постановою Апеляційного Суду харківської області від 29.07.2009 року постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2009 року було скасовано ,а матеріали адміністративної справи були передані прокурору Харківської області для подальшої перевірки і вирішення питання про наявність злочину. По справі було проведено ретельну перевірку та Постановою ст.оперуповноваженного Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України харківській області від 02.12.2009 року було відмовлено у порушенні кримінальної справи, бо в доході дослідчої перевірки було встановлено, що водій [PERSON] порушила вимоги п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху України , які знаходяться в причинному зв»язку з даною пригодою, що підтверджується матеріалами справи. В діях водіїв [PERSON] та [PERSON] не вбачається порушення ПДД України. При відмові в порушенні кримінальної справи було вказано, що травми ,які отримані [PERSON] отриманні з-за її вини і вона заподіяла шкоду собі сама, підстав для порушення кримінальної справи не встановлено. При проведені перевірки по справі було проведено судово-автотехнічну експертизу № 5764 від 02.12.2008 року згідно з висновками якої [PERSON] винна була діяти згідно з вимогами п.п.10.1,10.4 ПДД України і невідповідність дій водія [PERSON] з технічної точки зору знаходиться у причинному зв»язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Водії [PERSON] та [PERSON] винні були дотримуватися вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, але з технічної точки зору в їх діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху і їх дії не знаходились у причинному зв»язку з даною дорожньо-транспортної пригодою. Свій висновок фахівець-експерт [PERSON] підтвердив в судовому засіданні 20.08.2010 року. На підставі висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4660 від 10.07.2008 року, яку проведено ХНДІСЕ ім..[PERSON] вартість матеріальних збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою, автомобілю «DAEWOO LANOS TF69V», державний номер [NUMBER] склала 34\~476,00 гривень. Свої доводи експертного висновку , фахівець-експерт [PERSON] в повному обсязі підтвердив в судовому засіданні 20.08.2010 року, пояснивши ,що сума вказана без розбору двигуна та коробки передач , тому при розбиранні їх сума збитків може бути збільшена бо агрегати знаходилися в зоні аварійної дії. Згідно вимог ч 3 ст..61 ЦПК України підставою ,яка звільняє сторони від доказування при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо до якої встановлено ці обставини, тобто вина відповідачки [PERSON] в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доказаною і ці обставини вже встановлено судом, додатковому доказуванню не підлягають. На підставі ст..41 Конституції України право власності в Україні охороняється законом. На підставі ст..319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах. Виходячи з вимог ст..328 ЦК України позивачка набула право власності на законних підставах до яких відноситься купівля-продаж та має право розпорядитися своїм правом власності відповідно закону незалежно від волі інших осіб ( ст.316 ЦК України) На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України). На підставі ст.. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода ,завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою ,яка її завдала. На підставі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів , механізмів та обладнання .... На підставі ч 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ч 5 ст.1187 ЦК України, особа ,яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду , якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На підставі ст..1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1)шкода ,завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, 2)за наявності вини особи, якій завдано шкоду, вона не відшкодовується, 3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди з змінами та доповненнями внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №7 від 08.07.1994 р.,№11 від 30.09.1994 року, № 15 від 25.05.1998 року, № 9 від 24.10.2003 року п. 4 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності , повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав (договору оренди довіреності тощо). Суд розяснював учасникам процесу вимоги ст..ст..10,11,60 ЦПК України про те, що докази по цивільній справі надаються сторонами, а судом тільки оцінюються. Суд вважає, що позивач суду свої позовні вимоги щодо завдання йому матеріальних збитків довів в повному обсязі, відповідачка та її представник за дорученням обґрунтованості свої доводів суду не надали. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позовні вимоги щодо стягнення судових витрат підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі вимог ст.ст.79,81,88 ЦПК України. Сплата позивачем за надання правової допомоги в сумі 3000,00 гривень та сплата за проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 417,33 гривень є доведеною та підлягає стягненню.

Outcome: approved