Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просять встановити, що [PERSON], яка померла 27.04.1994 року, на праві приватної власності володіла житловим будинком з господарськими та побутовими спорудами, розташованим за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт.Новопсков, вул.Леніна,56, що складається з житлового будинку «А-1» площею 36,7 м.кв.; сіни «а»; сарая «В»; погрібу «Б»; воріт «N1» та визнати за нею право власності на спадщину у порядку спадкування за законом, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON], померлої 27.04.1994 року, та складається із житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованим за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт.Новопсков, вул.Леніна,56, вартістю 12784 грн., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. У судовому засіданні представник позивача на заявлених позовних вимогах свого довірителя наполягав просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом погодився і не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи [PERSON] РБТІ, в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що згідно рішення Народного суду Новопсковського району, Луганської області від 15 серпня 1968 року був розірваний зареєстрований 15 червня 1948 року шлюб між [PERSON] Георгієвичем та [PERSON], присвоїв їй дошлюбне прізвище [PERSON] та виділити їй в натурі житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований по вул.Леніна,56, смт.Новопсков, Новопсковського району, Луганської області. Згідно витягу №16002911 з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого [PERSON] районним бюро технічної інвентаризації 20.09.2007 року власником майна, а саме житлового будинку «А-1» площею 36,7 м.кв.; сіни «а»; сарая «В»; погрібу «Б»; воріт «N1», який розташований по вул. Леніна, 56 в смт.Новопсков, Новопсковського району Луганської області є громадянка [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть серії ГЕД №067025 виданого 03 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Луганської області, померла 27 квітня 1994 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вище зазначеного житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами. Відповідно до діючого законодавства, допущена помилка в реєстрі прав власності на нерухоме майно, який є документом, що підтверджує наявність у позивача права на спадкування, являється перепоною для здійснення [PERSON] права на отримання свідоцтва про право на спадщину. З урахуванням положень п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідно якого справи про встановлення факту, повязаного з вирішення спору про право повинні розглядатися в позовному провадженні, суд розглядає вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу разом з позовними вимогами про визнання за нею права власності в порядку спадкування. Виходячи з наведеного, вивчивши матеріали справи, у чинність п.1 ч.І ст. 256 ЦПК України, суд вважає вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Також судом встановлено, що позивач є спадкоємицею за законом, яка не відмовилася від спадщини. Інших спадкоємців та осіб, що мають право на обовязкову частину у спадщині, немає, так як її сестра [PERSON], відмовилася від спадщини на користь [PERSON] Позивач, згідно повного витягу №00002051646 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, виданого 11 лютого 2010 року, є донькою померло [PERSON], тобто спадкоємицею першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, та фактично спадщину прийняла, оскільки за життя матері проживали разом та вели спільне господарство, а після її смерті доглядає за домоволодінням та має правовстановлюючі документи. Також судом встановлено, що позивачем спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON]І прийняла, не відмовилася від неї, то спадщина належить їй з часу відкриття спадщини відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню виходячи з наступного. У чинність ч.З ст.1268 ЦК України позивач прийняла спадщину у вигляді вищезазначеного житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, оскільки постійно проживала з померлою матірю на час відкриття спадщини, і не відмовилася від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. У чинність ст.ст. 1216-1218 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за законом переходить право власності на спадщину, до складу якої як об'єкти приватної власності спадкодавця відносяться житловий будинок «А-1» площею 36,7 м.кв.; сіни «а»; сарай «В»; погріб «Б»; воріт «N1», які розташовані по вул. Леніна, 56 в смт.Новопсков, Новопсковського району Луганської області. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст. 1220 ЦК України з 27.04.1994 р. Таким чином виходячи з наявних в справі доказів, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] селищної ради про встановлення факту володіння будівлею на праві власності померлою та визнання права власності в порядку спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved