Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] районної Ради Одеської області про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок затоплень квартири та визнання права власності. Позивачка кілька разів уточняла позовні вимоги, останній раз 10.10.2010 року. Сторони у судових засіданнях зявлялись, однак у судове засідання призначене на 15.10.2010 року не зявились, надавши відповідні заяви про розгляд справу у їх відсутність. Позивачка у судовому засіданні не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у матеріалах справи є її заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, з позовом згоден частково, а саме: не згоден з позовними вимогами в частині стягнення моральної шкоди, з іншими позовними вимогами згоден. Суд, вивчивши та ретельно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 22.02.1999 року позивач мешкає у чотирьохкімнатній квартирі №5, розташованої на першому поверсі двоповерхового житлового будинку №3 по вул.. Приморський, у місті Білгород-Дністровському Одеській області. Квартира позивачу належить на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2109/ Б від 22.02.1999 року. Відповідно до рішення [PERSON] районної ради № 400-ХХІІІ від 27 квітня 2001 року «Про передачу обєктів соціальної сфери, які не увійшли до статутного фонду ВАТ імені 28 червня, в оперативне управління ВАТ імені 28 червня був переданий житловий будинок № 3 по вул. Приморський, у м. Білгород- Дністровському Одеській області, але при цьому було допущене порушення ст. 19 закону України «Про житлово-комунальні послуги». Вказана стаття регламентує, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, але такого договору між [PERSON] районною радою та ВАТ «ім.. 28 червня» зроблено не було. За цих підстав, рішення № 400-ХХІІІ від 27 квітня 2001 року не відповідає вимогам закону , а [PERSON] районна рада і досі є власником житлового будинку №3 по вул.. Приморський, у м. Білгород-Дністровському Одеській області. 13.01.2006 року з вини мешканця квартири № 10, яка розташована зверху квартири позивача, [PERSON]; А.М., який демонтував труби своєї квартири, після чого, коли о 18 годині подали воду, було здійснене затоплення квартири позивача , внаслідок чого була завдана шкода, яка відповідно до кошторису МПП «ЕКС» збиток склав 8921 гривень. [PERSON] помер 24.03.2006 року, і квартира, у якої він мешкав досі не приватизована і за вищевказаних підстав вона належить [PERSON] районній раді, в ній ніхто не живе. Як власник квартири №10 і будинку №3 [PERSON] районна рада повинна стежити за належним технічним станом квартири. [PERSON] районною радою нагляд за будинком №3 і розташованими у ньому квартирами, які досі не приватизовані, зокрема, за квартирою №10 зовсім не здійснюється, що привело до того, що неодноразово внаслідок незадовільного стану квартири №10, покрівлі будинку, під час будь-якого дощу стіни та стеля квартири позивача намокали. В результаті цього її квартира була неодноразово затоплена, зіпсувалася внутрішня обстановка квартири, позивачу була заподіяна матеріальна шкода. Так, згідно експертного висновку № 14/03-1 збиток склав 7403 гривень, згідно експертного висновку № 64/07 збиток склав 6781 гривень, згідно експертного висновку № 78/08 від 7 вересня 2010 року збиток склав 40259 гривень, вартість квартири № 10 складає 79814 гривень. До того ж, внаслідок вказаних обставин позивач постійно вимушена робити ремонтно- відновлювальні роботи, вимушена замість відповідача робити ремонт не тільки своєї квартири, але і будинку щоб заздалегідь попередити матеріальні збитки. Відповідно до акту комісії від 16.11.2009 року у приміщеннях 1-5 квартири №5 житлового будинку №3 по провулку Приморському був здійснений якісний ремонт стін, стелі, вікон та дверей. Вартість експертних висновків складає 3800 гривень. Крім того, внаслідок затоплення квартири були зіпсовані кухонні меблі на суму 13169 гривень та кухонна підлога (покриття), вартістю 711 гривень, на загальну суму 13880 гривень, що підтверджується копіями квитанцій та поясненнями свідків, які знаходяться у матеріалах справи. Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок винних дій [PERSON] районної ради позивач тривалий час позбавлена можливості нормально користуватися належним їй майном. Відповідач після подання позову не тільки не відшкодовує заподіяну їй шкоду, а, навпаки, своєю бездіяльністю робить шкоду у ще більшому розмірі так її неповнолітній син. [PERSON]. [INFO], внаслідок постійної вологи захворів на алергічний бронхит, для лікування якого було потрібно неодноразово виїжджати у м. Одесу,у лікарню, придбати ліки, що підтверджується копіями довідок, чеків та білетів, які знаходяться у справі. Вартість квитків становить 120 гривень, вартість ліків становить 939 гривень, що разом становить 1059 гривень. Таким чином, загальна сума матеріального збитку, який позивачу був заподіяний відповідачем [PERSON] районною радою складає 58998 гривень. Крім того позивач вказує, що все це разом завдає їй значні моральні страждання і незручності, тривалий час внаслідок численних судових засідань, навмисного затягування розгляду справи з боку відповідача порушений звичайний ритм її життя, всі ці моральні страждання вона оцінює у сумі 50 000 гривень. За юридичні послуги позивач сплатила 8000 гривень, що підтверджується відповідними копіями квитанції та розрахунків, які містяться в матеріалах справи. За публікацію оголошення у пресі позивач сплатила 420 гривень. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача на свою користь моральної шкоди є обґрунтованою, однак сума відшкодування розміром 50 000 грн. є перебільшеною і такою, що не відповідає обставинам справи, тому, враховуючи характер вчиненого відповідачами правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним вимогу про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 12 000 грн. Оскільки відповідач визнав всі вимоги позивача, окрім позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що обставини, які визнані сторонами і не порушують закону не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] районної Ради Одеської області про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок затоплень квартири та визнання права власності - підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial