Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради недовиплачені кошти, які передбачені ст. 37, 39 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.07.2007 року по 01.07.2010 року, мотивуючи це тим, що являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення . Позивачка вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року, а не в розмірах визначених ЗУ Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи порушує її права. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов не визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивач проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, яким є м Коростень (л.с.7), працює (л.с.8), отримує соціальні виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ... , яким встановлені компенсації та доплати громадянам, що проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення. Відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на території радіоактивного забруднення, зоні гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 2 х мінімальних заробітних плат. Відповідно до вимог ст. 37 вищезазначеного Закону, громадянам, що проживають на території радіоактивного забруднення, зоні гарантованого добровільного відселення, виплачується щомісячна грошова допомога , в звязку з обмеженням споживання продуктів харчування в розмірі 40% мінімальної заробітної плати щомісячно. Такі виплати підвищеного розміру пенсії непрацюючим пенсіонерам, провадились на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 року № 987 "Про затвердження Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення", яка втратила чинність у зв'язку з прийняттям постанови від 16 вересня 2005 року № 931 "Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи" та від 20 вересня 2005 року № 936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 року № 987, встановлено новий порядок виплати доплат за роботу в зоні відчуження, згідно з яким нарахуваннями виплата доплат за роботу в зоні забруднення працюючим особам, проводиться через управління соціального захисту населення населення місцевих органів виконавчої влади , пенсіонерам за місцем виплати пенсій . Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Наказом № 147 від 02.04.2004 року Міністерства праці та соціальної політики України , за якими головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для видатків на соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи є Міністерство Праці та соціальної політики України, а на місцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення та Управління Пенсійного фонду України в містах, а тому суд, задовольняє позов частково, бо погоджується з доводами позову про те, що ці вимоги Закону Про статус… відповідачем порушувались, позивачка не отримувала зазначених кошт в відповідних розмірах , передбачених ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус…». Однак, ухвалення рішення про стягнення сум заборгованості в твердій грошовій сумі, як про це заявлено в позові є необгрунтованими, оскільки відповідні підтверджуючі розрахунки відсутні, тому суд частково задовольняє цей позов, шляхом покладення обов»язку на Управління праці і соцзахисту нарахувати та виплатити позивачці вказані кошти відповідно до розміру визначеному ст.37, 39 ЗУ «Про статус…», в решті позову відмовляє.

Outcome: partial