Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

20.01.2010р. ВАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Вказавши, що 04.08.2006р. між Банком та відповідачкою був укладений Договір про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/209/LK на суму 3 000 доларів США, з виплатою 18 % річних та Договір про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/404/LK на суму 1 200 доларів США, з виплатою 18 % річних, згідно яких відповідачка взяла на себе зобов'язання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. Оскільки, [PERSON], взяті на себе зобов'язання за договорами не виконує, просять стягнути з неї заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/209/LK від 04.08.2006 року у розмірі 26723 грн. 20 коп. (заборгованість за встановленим лімітом - -21912,56 грн., пеня - 4810,64 грн.) та заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/404/LK від 28.12.2006 року у розмірі 9855 грн. 84 коп. (заборгованість за встановленим лімітом - 8461,76 грн., пеня - 1394,08 грн.). У квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічними позовами до ВАТ «Кредитпромбанк» про визнання договору про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/209/LK від 04.08.2006 року та договору про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/404/LK від 28.12.2006 року нікчемними. Свої вимоги мотивувала тим, що умови договорів порушують її права як споживача, а саме Банком не надано достовірної інформації, тим самим її введено в оману. Крім того, вважала, що зміст договорів суперечить Цивільному кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні представник Банку заявлені вимоги підтримав, зустрічний позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість, просив в його задоволенні відмовити через пропущення строку позовної давності позивачем. [PERSON] та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги за зустрічними позовами підтримали, позовні вимоги Банку не визнали. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04.08.2006р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений Договір про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/209/LK на суму 3 000 доларів США, з виплатою 18 % річних. 28.12.2006р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений Договір про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/404/LK на суму 1 200 доларів США, з виплатою 18 % річних. З умовами договорів [PERSON] була ознайомлена, нею вони підписані, виконувала протягом тривалого часу, потім припинила виплату. Згідно наданого позивачем розрахунку на момент розгляду справи сума заборгованості відповідачки складає: за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/209/LK від 04.08.2006 року - 26723 грн. 20 коп. (заборгованість за встановленим лімітом - -21912,56 грн., пеня - 4810,64 грн.); заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № NK/404/LK від 28.12.2006 року - 9855 грн. 84 коп. (заборгованість за встановленим лімітом - 8461,76 грн., пеня - 1394,08 грн.). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Суд не може погодитись з твердженнями [PERSON], викладеними у зустрічних позовах щодо порушення банком, при укладені договорів, прав [PERSON], встановлених Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки правовідносини між сторонами по оспорюваним договорам регулюються спеціальними нормами ЦК України (глава 71). Крім того, статтею 256 ЦК України встановлено - позовна давність, це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Статтею 258 ЦК України встановлено окремі види вимог до яких може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю, при цьому вимоги ч. 4 не поширюються на дані правовідносини, які вважає [PERSON], оскільки стосуються лише наслідків правочину. Отже, для позовних вимог, які заявлені [PERSON] застосовується загальна позовна давність у три роки. Таким чином позивачем за зустрічним позовом пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогами відображеними в позовних заявах. Наслідки спливу позовної давності, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у позові. [PERSON], не просила суд поновити строк позовної давності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позови ВАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами необхідно задовольнити, а в задоволенні зустрічних позовів [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про визнання договорів нікчемними - відмовити через пропуск без поважних причин строку позовної давності встановленого для звернення до суду. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову до суду в розмірі 267,23 грн., витрати на ІТЗ процесу - 120 грн., судовий збір - 98,56 грн. та витрати на ІТЗ процесу - 120 грн.

Outcome: approved