Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 червня 2009 року на вулиці Академіка Філатова в місті Одесі з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода. При цьому належний позивачу автомобіль марки «СНЕVROLET LAСЕТТІ», реєстраційний №ВН 8827 АМ, отримав механічні пошкодження. У зв'язку з вказаним, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 8.500 гривень та судові витрати, а всього 8.577 гривень 20 копійок, а також моральну шкоду та компенсацію понесених збитків. Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 11.291 гривню 09 копійок, моральну шкоду у розмірі 5.000 гривень та судові витрати, посилаючись на обставини, які викладені у позові та в уточненнях до позову (а. с. 17-18). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у справі є поштове повідомлення ( а. с. 85), причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, експерта, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2009 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «СНЕVROLET», реєстраційний № [NUMBER], порушив вимоги п.п. 10, 9 ; 13.1 ; 2.10 Правил дорожнього руху України, а саме під час руху заднім ходом не переконався в безпеці свого маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем позивача марки «СНЕVROLET LAСЕТТІ», реєстраційний №ВН 8827 АМ, після чого з місця ДТП поїхав. Транспортні засоби від зіткнення отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у порушенні п.п. 10, 9 ; 13.1 ; 2.10 Правил дорожнього руху України, у скоєнні ДТП та пошкодженні належного позивачу автомобіля підтверджується постановою Київського районного суду міста Одеси від 25 червня 2009 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. ст. 122-4, 124 КпАП України та накладення на нього штрафу у розмірі 425 гривень ( а. с. 8). Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням встановлених обставин, за наявністю вини відповідача у порушенні Правил дорожнього руху України та виникненні дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що у відповідача дійсно виник правовий обов'язок відшкодувати позивачу заподіяну внаслідок ДТП шкоду у повному обсязі. Згідно з 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Внаслідок виниклої з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «СНЕVROLET LАСЕТТІ», реєстраційний №ВН 8827 АМ, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Згідно висновку спеціаліста-оцінювача Малого підприємства у вигляді ТОВ « Палє» [PERSON] за № 07-006 від 10 липня 2009 року, розмір матеріальної шкоди, яка заподіяна власнику автомобіля марки «СНЕVROLЕТ LАСЕТТІ», реєстраційний №ВН 8827 АМ, складає 11.291 гривень 09 копійок ( а. с. 21). За проведення дослідження [PERSON] оплатив 358 гривень 80 копійок, що підтверджується рахунком № 07-006 від 6 липня 2009 року ( а. с. 35). Під час розгляду справи клопотання [PERSON] було задоволено та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року була призначена судова автотехнічна експертиза. Відповідно до висновку № 11744 від 22 березня 2010 року, який складений експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON], сума матеріальної шкоди, яка завдана власнику автомобіля марки «СНЕVROLET LAСЕТТІ», реєстраційний №ВН 8827 АМ, в наслідок ДПТ складає 10.832 гривні 31 копійку ( а. с. 65-70). Дослідження проведено з дотриманням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №145/5/2092, та висновок експерта належним чином обґрунтований. Крім того, під час розгляду справи експерт [PERSON], підтримав висновок, у зв'язку з чим, суд немає підстав сумніватися в достовірності висновку експерта, його компетентності або об'єктивності, а тому вважає, що внаслідок ДТП відповідач дійсно завдав позивачці майнову шкоду у розмірі 10.832 гривні 31 копійку. Внаслідок неправомірних винних дій [PERSON] позивач зазнав також втрати нематеріального характеру, які пов'язані з виникненням душевних страждань у зв'язку із пошкодженням належного йому автомобіля, порушенням звичного устрою життя, необхідністю нераціонально витрачати свій особистий час та докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином, суд вважає, що внаслідок ДТП, психіка позивача зазнала шкідливого впливу та безперечно це обумовило виникнення душевних страждань, які виникли у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача стосовно позивача. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. З урахуванням ступеня провини відповідача, характеру і об'єму заподіяної позивачу моральної шкоди, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 3000 гривень на користь позивача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи на думку суду позивач довів суду ті обставини, які він посилався як на підставу своїх вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У зв'язку з розглядом справи позивач витратив власні грошові кошти на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 126 гривень 06 копійок ( а. с. 1, 15, 16), оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 252 гривні ( а. с. 2, 3), за проведення дослідження у сумі 358 гривень 80 копійок ( а. с. 35), відправлення [PERSON] телеграми у сумі 30 гривень 20 копійок ( а. с. 12), а всього 767 гривень 06 копійок з наступного розрахунку : ( 85, 77+ 31, 79 + 8, 50 + 252 + 358, 80 + 30,20 = 767, 06), які на думку суду слід стягнути з відповідача на користь позивача. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши обставини в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути ( 10.832, 31 + 3000 + 767, 06 = 14.599, 37) 14.599 гривень 37 копійок.

Outcome: partial