overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Шишацька селищна рада Шишацького району Полтавської області звернулась в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою. В позовній заяві представник заявника зазначив, що 09 липня 2009 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2010 року за позовом прокурора Шишацького району Полтавської області в інтересах держави в особі Шишацької селищної ради всіх спадкоємців за законом було усунуто від спадкування. Зазначене рішення суду набрало чиності 23 серпня 2010 року. В звязку з цим, посилаючись на ст. 1277 ЦК України заявник просив визнати відумерлою спадщину після померлої 09.07.2009 року [PERSON]. В судове засідання представник заявника не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.278 Ці ІК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Згідно ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що 09 липня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №137875 від 10 липня 2009 року. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 10 листопада 1994 року, виданого Шишацькою селищною радою згідно з розпорядженням від 13 квітня 1993 року №31, у власності [PERSON] перебувала квартира [ADDRESS]. З копії рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2010 року яке набрало чинності 23 серпня 2010 року спадкоємці за законом після померлої [PERSON] усунуті від спадкування. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що спадщина яка відкрилася після смерті [PERSON] є відумерлою за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини доньки Карини, [INFO], у розмірі 1\\2 частини його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що дитина перебуває на її утриманні, а відповідач не надає належної матеріальної допомоги. Просить задовольнити її позовні вимоги, оскільки дитина є інвалідом дитинства та потребує додаткових коштів на її утримання. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 1\\4 частини його доходу, вказавши на те, що ним добровільно із заробітної плати утримуються аліменти на користь позивачки, крім того на його утриманні мається малолітня дитина. Вислухавши поясненнясторін, дослідивши письмові докази посправі, суд вважає, позов підлягає задоволенню частково. Подружні стосунки між сторонами припинено з лютого 2009 року. Дитина приживає з матірю, а батько надає допомогу на її утримання у незначному розмірі. Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, а батьківство відповідача щодо дитини - свідоцтвом про народження, де вій записаний як батько. Крім того, суд,беручи до уваги - матеріальній стан платника аліментів» наявність у нього інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи по суті, вважає вірним встановити розмір стягуваних аліментів в розмірі І\\4 частини заробітку (доходу) відповідача. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В іншій частіші позову -відмовити за необґрунтованістю. Маються передбачені ст. ст. 180 - 183 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах сплати аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Окрім цього , відповідно до ст. 80 ЦПК Українита ст. З Декрету Кабінету Міністрів України з відповідача слід стягнути судовий збір та судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись нате, що подружні стосунки припинено з 2006 року, сімя розпалася оскільки подружнє життя не склалося. Від спільного проживання вони мають чотирьох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньок - Світлану, [INFO], Ганну [INFO], Анастасію, [INFO] У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду вона пояснила, що сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе за різністю характерів та погляд на життя. Сімя розпалася, оскільки подружнє життя не склалося в звязку зі зловживанням алкоголем відповідача, з того часу спільне проживання і господарство не ведеться. Наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення видавати не доцільно. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Відповідач, позов визнай в повному обсязі, та підтвердив підстави припинення спільного проживання вказані позивачкою також наполягає на розірванні шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сімя розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання на протязі тривалого часу, принципового небажання сторін примиритись. Спільне господарство сторонами до ведеться, спільного бюджету сторони - не мають. Спору про поділспільного майна не має. Неповнолітні діти після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 ЦК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання на період навчання у державному закладі. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що вона повнолітня донька відповідача, до її повноліття з батька утримувалися аліменти, а зараз навчається на 2 курсі Дніпродзержинського медучилища і потребує від батька допомоги. Батько не проживає в сімї, матеріальної допомоги після її повноліття не надає. Просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини його заробітку, доходу до закінчення навчання до 30.06.2012 року. Розмір аліментів встановлено з урахуванням витрат на навчання, оплату гуртожитку, проїзду, харчування. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки повинні надавати матеріальну допомогу на період навчання дітей, віком з 18 до 23 років, при умові, якщо вони можуть надавати таку допомогу, та якщо таку допомогу потребує стягувач аліментів. Довідкою навчального закладу встановлено, що позивачка навчається в державному навчальному закладі. Отже, крім того, що вона отримує стипендію незначного розміру, повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідно довідки з місця проживання видно, що вона зареєстрована та проживає в гуртожитку. Отже судом встановлено, що маються передбачені ст. 199 СК України підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України та ст. З Декрету Кабінету Міністрів України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі, не меншому ніж три неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. До стягнення також підлягають й судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення діяльності суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про встановлення часток у сумісній власності, посилаючись на те, що 12 січня 1998 року відділом приватизації житла було видано свідоцтві про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] на ім.»я позивачів . Оскільки у свідоцтві про право власності на квартиру не визначено частки кожного зі співвласників, позивачі не можуть реалізувати своє право приватної власності . Просили позов задовольнити, визначити частки у квартирі [ADDRESS] за ними по ? за кожним. У судове засідання позивачі не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, відповідно до ст.. 169 ЦПК України просять справу розглядати в їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Судом встановлено, що 12 січня 1998 року відділом приватизації житла Полтавської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло на ім.»я [PERSON], [PERSON], у якому зазначено, що їм на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Частки кожного із співвласників у вказаному свідоцтві про право власності не визначені Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлдено за домовленістю співвласників або законом. У свідоцтві про право власності на житло зазначено, що зазначена квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», а отже відповідно до вимог цього Закону частки у спільній власності повинні бути рівними, тобто визначені по 1/2 частині спільного нерухомого майна за кожним із співвласників.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

27 вересня 2010 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеною позовною заявою до [PERSON] (до переміни прізвища [PERSON]) А.М.. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків з виховання та утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], не піклується про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Посилаючись на викладене, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи є нотаріально засвідчена заява відповідача, в якій останній зазначив, що дає вільну і безумовну відмову від виховання і утримання доньки, тобто відмовляється від своїх батьківських прав. Представник третьої особи служби у справах дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, третя особа надала заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності її представника, проти задоволення позову не заперечувала, вважала його таким, що відповідає інтересам дитини. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], яка народилася 07 листопада 1995 року. Відповідно до ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено судом, відповідач з 2000 року доньки не займається його вихованням, не вживає заходів з матеріального забезпечення. Викладене підтверджується характеристикою депутата Очаківської міської ради [PERSON], згідно якої відповідач не виконує своїх обовязків з виховання та утримання доньки, не піклується про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Висновком органу опіки та піклування Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області від 21 вересня 2010 року визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

07 вересня 2010 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 03 листопада 1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 197. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], який проживає з нею. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, тривалий час мешкають окремо, подальше спільне життя неможливе. Від реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач ухиляється. Посилаючись на зазначені обґрунтування, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать його розписки про отримання судових повісток, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки, в силу ч. 1 ст. 224 ЦПК України, є підстави для проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03 листопада 1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського району Миколаївської області за актовим записом № 197. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON]. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися п'ять років тому, сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стало те, що сторони на протязі тривалого часу не знайшли порозуміння, втратили почуття взаємної поваги та любові, між ними постійно виникають сварки через непорозуміння. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався та за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 4 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те. що у 2007 році вступила в шлюб з відповідачем у справі [PERSON]. 14 липня 2010 року за рішенням суду шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою. На даний час вони всі не проживають спільно. Відповідач живе окремо, працює, але жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона і звернулася до суду за захистом прав дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 і частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідач позов визнав та не заперечує щодо його задоволення, просив врахувати, що має кредитне зобов»язання у банку, відповідно до якого щомісячно сплачує грошові кошти. Суд, вислухавши позивачку, відповідача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення із тих підстав, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов"язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно свідоцтва про народження, батьком дитини являється відповідач по справі. Сімейним Кодексом України, а саме ст. 182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" .N«3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров' я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітньої дитини про задовільний стан здоров»я. потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно та у відношенні відповідача, а саме, що він працює, отримує заробітну плату, не має інших утриманців, фізично здоровий і приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На підставі вищенаведеного. та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 26 червня 2007 року. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON] Маряна Юріївна, [INFO]. Вважає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з відсутністю спільних інтересів, різних поглядів на життя. Шлюбні відносини припинили в 2008 році, так як втратили почуття поваги і кохання один до одного. Примирення та подальше життя з відповідачем неможливо, тому просила розірвати з ним шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, не заперечувала проти розгляду справи у відсутності відповідача. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON] який не зявився в судове засідання, незважаючи на те, що двічі належним чином був повідомлений за останнім відомим суду місцем проживання, про час та місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 26 червня 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 845 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] Маряна Юріївна, [INFO] ( а.с. 5). Сторони не підтримують між собою подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. При таких обставинах, суд вважає, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її не можливо, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Із свідоцтва про одруження вбачається, що позивачка змінювала своє прізвище в період шлюбу. До суду надійшла заява про бажання позивача змінити своє прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне «Кисельова», а тому суд вважає, що прізвище позивачки слід змінити на «Кисельова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 27 вересня 2001 року зареєстрували шлюб і Проживають разом до цього часу. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньок Вікторію, [INFO] та Діану, [INFO], шлюбні стосунки припинені з серпня 2010 року, відповідач не виконує своїх обовязків по матеріальному забезпеченню сімї, відсутнє порозуміння, ніяких стосунків між собою не підтримують, спору про розподіл майна, придбаного у шлюбі, немає. На утримання дітей відповідач сплачує аліменти за рішенням суду з 2004 року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та дала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не зявився, але належним чином повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що в матеріалах справи маються підтверджуюча розписка. Заслухавши думку позивача, суд вважає за можливо розглянути справу у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони 27 вересня 2001 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Великописарівського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 34 / a.c.l0/ Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньок Вікторію, [INFO] та Діану, [INFO] / a.c.8, 11/. Сторони проживають за однією адресою, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться. Спору по розподілу майна, що є спільною власністю подружжя, між ними не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що збереження сімї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

16 вересня 2010 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 2318 грн. 49 коп. та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] був укладений договір про відкриття відповідачу відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту з лімітом кредитування в сумі 2100 грн. 00 коп., строком погашення до 29 січня 2010 року включно зі сплатою 24% річних. 29 квітня 2009 року набрав чинності [PERSON] України „Про акціонерні товариства" від 17 вересня 2008 року № 514-УІ. [PERSON] змінено види акціонерних товариств „відкрите акціонерне товариство" та „закрите акціонерне товариство" на тип - „публічне акціонерне товариство", але зміна видів акціонерних товариств не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства. Тому, Відкритим акціонерним товариством „Державний експортно-імпортний банк України" була змінена назва банку на Публічне акціонерне товариство „Державний експортно-імпортний банк України". Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору не виконував внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в розмірі 1712 грн. 66 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 287 грн. 57 коп. та пеня в розмірі 318 грн. 26 коп., а всього на загальну суму 2318 грн. 49 коп., яка підлягає стягненню. Також підлягають стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп..

Outcome: approved