Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.07.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір № 00222 відповідно до якого він мав отримати в позику 50 000 гри.. Свої вимоги мотивує тим, що у відповідності ло >~мов договору ним було сплачено щомісячно грошові суми відповідачу для виконання ним певних юридичних дій, спрямованих на придбання товару для позивача, однак свої зобов'язання відповідач не виконав. Позивач щомісячно своєчасно сплачував передбачені договором внески, загальний розмір яких склав 9333грн., які просить ст стт-гуга з відповідача, який не виконав умов договору, а також розірвати договір №00222 від 26.07.2008 року. Позивач в судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи за його відсутносте д ззовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в вдоволенні позову. Ви - т ухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов, не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.07.2008 р. між TOB «Благо-Інвест» та [PERSON] було укладено договори за №00222 з відповідними додатками до нього по програмі «ІнвестЕкономний» про адміністрування придбаних товарів у групах. Згідно вказаного договору TOB «Благо-Інвест» зобов'язувався від імені і за кошти учасника програми вчинити певні юридичні дії, спрямовані на отримання учасником товару на суму 50 000 грн. Позивач в свою чергу мав сплатити реєстраційний платіж, а також щомісяця вносити чисті платежі, з яких формується фонд групи, необхідний для оплати товару та відповідних адміністративних витрат. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ цивільних справ про визнання право чинів недійсними» від 06.11.2009 р. правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача,істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Однак, частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що у випадку недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність усіх перелічених умов одночасно. До того ж, вимагаючи дострокового розірвання договорів та додаткових угод на позивачів покладається відповідно до статті 60 ЦПК України, обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Позивачами не доведено наявність всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Окрім того, згідно умов договору ( п.8.1 ст.8), позивач протягом семи дців після підписання договору мав можливість уважно вивчити умови договору, та в разі незгоди розірвати договір з TOB «Благо-Інвест» з наступним поверненням сплачених коштів. Послідуючі платежі, які вносив позивач протягом 2008-2009 років, як учасник прогрими ІнвестЕкономний», свідчать про те, що він погодився з усіма умовами, що викладені в договорах та додатках до них. За таких обставин суд прийшов до висновку, що [PERSON] в момент вчинення угод, мав на меті укласти саме цей договір. Суд приходить до висновку про відсутність підстав для розірвання договору, а тому відмовляє у задоволенні позову про розірвання договору, оскільки позивачем не доведено наявності умов, необхідних для розірвання договору, хоча відповідно до ст. 10- 11 ЦПК України це є його обов'язком. Відмовляючи у задоволенні позову про визнання договору недійсним, суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки дані вимоги витікають із первинних. Право позивача на розірвання договору гарантоване п.8.2 ст.8 додатку № 2 до договору. Таким правом позивач скористався, коли перестав вносити щомісячні платежі. Згідно цього ж пункту додатку до договору позивач має право на отримання суми, що складається з чистих внесків, протягом 30 днів від дня закриття групи. Сума чистих внесків, які перераховував позивач буде повернута позивачу після закриття групи, відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed