overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ратнівського району Волинської області, в якому просить визнати неї власником житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, що знаходиться по вул. Будівельників, 16 в с. Заліси Ратнівського району Волинської області після смерті [PERSON], яка померла 02.01.2007 року. Заявлений позов обґрунтовувався тим, що [PERSON] була власником вказаного будинковолодіння, в якому постійно проживала. Правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами виготовлено не було. Позивачка фактично успадкував житло, володіє та користується ним. 27.09.1999 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON] сільською радою, згідно якого належне ній майно на день смерті заповіла [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки заявлений позов підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада Ратнівського району Волинської області, заявлений позов визнала, просить справу розглянути по. суті у відсутності їхнього представника, подавши про це письмову заяву до суду. Вислухавши представника позивачки, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] померла 02.01.2007 року. За заповітом від 27.09.1999 року, посвідченого [PERSON] сільською радою і зареєстрованого в реєстрі № 33 слідує, що [PERSON] заповіла позивачці все майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї - частини 1, 3 ст.1268 ЦК України. Достовірність доводів позивачки підтверджується довідкою, виданою [PERSON] сільською радою Ратнівського району Волинської області, з якої встановлено, що згідно погосподарської книги по особовому рахунку власником житлового будинку по вул. Будівельників, 16 в с. Заліси Ратнівського району Волинської області є [PERSON] Єдиним спадкоємцем є [PERSON], яка прийняла спадщину в установлений законом шестимісячний термін, шляхом проживання в даному житловому будинку. Будь-які інші докази, спростовуючі встановлені в судовому засіданні обставини, викладені позивачем, які підтверджені письмовими доказами, в матеріалах справи відсутні та судом не здобуто, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те , що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 16 лютого 1994року , від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. З 01.09.2009 року вона навчається в Київському національному університеті технологій та дизайну на денній формі навчання. Термін закінчення навчання становить 30 червня 2013року. Навчання потребує значних затрат , її доходів на це не вистачає .. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні . Позивач в судове засідання не з»явився ,надіславши заяву до канцелярії суду про розгляд справи без її участі.Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився , але надійшла заява до канцелярії суду про те, що просить справу слухати в його відсутність, позов визнає. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають дочку [PERSON] [INFO]. Яка з 01.09.2009 року навчається в Київському національному університеті технологій та дизайну на денній формі навчання. Термін закінчення навчання становить 30 червня 2013року. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає , що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Крім того , відповідно до ст.367 ЦПК України , суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення у межах суми стягнення за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було зареєстровано 14.03.1994 року виконкомом Тарасовецької сільської ради Новоселицького району, за актовим записом №06. Від спільного проживання мають троє неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем спільне життя не склалось, через відсутність взаєморозуміння. Крім цього відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв вдома побутові скандали, через що вона неодноразово зверталася до працівників міліції. У березні місяці 2010 року відповідач покинув сім»ю і проживає з іншою жінкою. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовну заяву визнав, вказав, що вони разом не проживають, ніхто з них не приймав мір для збереження сімї, тому не заперечував проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні. Враховуючи, що визнання позову не суперечить інтересам сторін, закону, то його слід прийняти, а тому суд вважає, що є підстави для постановлення рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають троє неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Із-за непорозумінь, які виникали у сім»ї сторони з березня 2010 року припинили спільно проживати, сімейні відносини не підтримують. Обоє не приймають мір для збереження сім»ї, поновлення відносин, переконані, що зберегти сім»ю неможливо. Відповаідач фактично створив іншу сім»ю. Шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], котра померла 24.11.2006 року. В мотивування позовної заяви посилається на те, що після смерті матері відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,88 га вартістю 11647,81 грн, що розташована на території Ржавинецької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7321588000:01:004:01323, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №638759, виданого Заставнівською райдержадміністрацією 07.03.2006 року. Заповіту мати не залишала, спадкоємцем майна померлої є вона. Позивач вказала, що із-за того, що пропустила встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини не має змоги оформити спадщину в нотаріальній конторі. Причиною пропуску строку стало неправильне тлумачення вимог закону щодо строків прийняття спадщини. При попередньому судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача від територіальної громади с.Ржавинці Заставнівського району, Чернівецької області в судове засідання не з»явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,88 га, що розташована на території Ржавинецької сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №638759, виданого Заставнівською райдержадміністрацією 07.03.2006 року належала померлій 24.11.2006 року [PERSON]. Спадкоємцем майна померлої за законом є позивач [PERSON] Строк для прийняття спадщини позивачем пропущено із поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і їх слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 7849,18 грн., посилаючись на те, що в липні 2006 року з відповідачем укладено кредитний договір № 1840/1 про надання йому кредиту в сумі 4500,00 грн. зі сплатою 20 % річних за користування кредитом і строком погашення 24 липня 2008 року на придбання товарів через торгівельну мережу. Згідно платіжного доручення № 328205 від 25 липня 2006 року кошти в суммі 4500 грн. перераховані на рахунок продавця. Банк виконав свої зобовязання, але з боку відповідача має місце порушення вимог п.п. 1.1; 1.6 Кредитного договору у вигляді несплати кредиту та відсотків. [PERSON] має заборгованість перед банком в сум 7849,18 грн.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила задовольнити позов у повному обсязі і пояснила, що з відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким гроші в сумі 4500 грн. перераховані на рахунок продавця. Відповідач не виконував свої зобовязання по договору в наслідок чого настала заборгованість. Відповідач заборгованість не погасив до теперішнього часу, тому є підстави для задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. В звязку з визнанням позову, докази по справі не досліджувалися. Суд приходить до наступного: 25 липня 2006 року між відповідачем і ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Марганецького відділення Ощадбанку № 6696 був укладений кредитний договір на придбання товарів довстрокового користування. Договір підписаний сторонами, договір укладений згідно вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до умов п.п. 1.6, 3.3.1, 3.3.2, 4.2 Кредитного договору № 1840/1 від 25 липня 2006 року позичальник повинен гасити кредит та проценти рівними частинами в сумі 208,33 грн. до 30 числа кожного місяця. Точно і в строки, обумовлені кредитним договором, погасити кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, нести відповідальність всіма власними коштами та майном, а за порушення зобовязання сплатити банку пеню на умовах, викладених у договорі. Відповідач порушив зобовязання п. п. 1.6, 3.3.1 за кредитним договором № 1840/1 від 25 липня 2006 року станом на 24 липня 2008 року: заборгованість по кредиту-4252 грн.; заборгованість по відсотках - 00 грн.; заборгованість по послугах 00 грн.; сума пені по кредиту - 664,80 грн.; сума пені по відсотках 00 грн.; сума пені по послугах 00 грн., сплачено пені 00 грн., а всього 4916,80 грн.. Неустойка в розмірі 2932,38 грн.. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача: судовий збір 78,49 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн. Сума боргу складає всього 7849,18 грн.. Спору щодо суми боргу не має. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 7940,77 грн., посилаючись на те, що в січні 2007 року з відповідачем укладено кредитний договір № 2861/1 про надання йому кредиту в сумі 4000,00 грн. зі сплатою 20 % річних за користування кредитом і строком погашення 26 січня 2009 року на придбання товарів довстроковош користування. Згідно заяви № 2 від 29 січня 2007 року кредит був наданий відповідачу [PERSON] в готівковій формі в сумі 5000 грн.. Банк виконав свої зобовязання, але з боку відповідача має місце порушення вимог п.п. 1.1; 1.6 Кредитного договору у вигляді несплати кредиту та відсотків. [PERSON] має заборгованість перед банком в сум 7940,77 грн.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила задовольнити позов у повному обсязі і пояснила, що з відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким гроші в сумі 5000 грн. видані відповідачу [PERSON] в готівковій формі. Відповідач не виконував свої зобовязання по договору в наслідок чого настала заборгованість. Відповідач заборгованість не погасив до теперішнього часу, тому є підстави для задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. В звязку з визнанням позову, докази по справі не досліджувалися. Суд приходить до наступного: 27 січня 2007 року між відповідачем і ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Марганецького відділення Ощадбанку № 6696 був укладений кредитний договір на придбання товарів дострокового користування. Договір підписаний сторонами, договір укладений згідно вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до умов п.п. 1.6, 3.3.1, 3.3.2, 4.2 Кредитного договору № 2861/1 від 27 січня 2007 року позичальник повинен гасити кредит та проценти рівними частинами в сумі 166,67 грн. до 30 числа кожного місяця. Точно і в строки, обумовлені кредитним договором, погасити кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, нести відповідальність всіма власними коштами та майном, а за порушення зобовязання сплатити банку пеню на умовах, викладених у договорі. Відповідач порушив зобовязання п. п. 1.6, 3.3.1 за кредитним договором № 2861/1 від 27 січня 2007 року станом на 28 січня 2009 року: заборгованість по кредиту-3166,65 грн.; заборгованість по відсотках - 1006,36 грн.; заборгованість по послугах 118 грн.; сума пені по кредиту - 832,88 грн.; сума пені по відсотках 264,57 грн.; сума пені по послугах 31,86 грн., сплачено пені 00 грн., а всього 5420,32 грн.. Неустойка 2520,45 грн.. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача: судовий збір 79,41 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн. Сума боргу складає всього 7940,77 грн.. Спору щодо суми боргу не має. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] з проханням стягнути неустойку в звязку з заборгованістю по сплаті аліментів на її користь з відповідача за період з квітня 2009 року по квітень 2010 року в розмірі 5204,65 гривень. Позивачка підтримала позов у повному обсязі, просить його задовольнити. В судовому засіданні пояснила, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, також ухиляється від розмов з нею та зустрічей з державними виконавцями щодо виконання вказаного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З відповідача на користь позивачки згідно рішення суду від 8 грудня 2005 року на утримання дитини стягуються аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 3 жовтня 2005 року і до її повноліття. Згідно довідки ДВС у Сарненському районі від 30 березня 2010 року № 356 заборгованість по сплаті аліментів складає 2748,60 гривень. Суд приходить до висновку про правильність викладених даних, так як нарахування заборгованості по сплаті аліментів проводилось відповідно до рішень суду, Інструкції про виконавче провадження та ст. 74 Закону України Про виконавче провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України за наявності вини відповідача позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів на кожен день прострочення. Неустойка підлягає стягненню відповідно до положень ст.ст. 549, 550, 611, 614, 624 ЦК України, так як з вини відповідача порушено зобовязання по сплаті аліментів, а він відповідно до ст. 617 ЦК України не довів, що порушення зобовязання сталося не з його вини. Та обставина, що відповідач не має регулярних заробітків не є підставою для звільнення від сплати аліментів. Таким чином, сума неустойки (пені) в звязку з заборгованістю по сплаті аліментів у відповідності до ст. 196 СК України становить 5204,65 гривень, як це наведено у розрахунках позивачки, з чим погоджується суд. Позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи, що відповідач не має постійного місця роботи, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000 гривень неустойки (пені) в звязку з заборгованістю по сплаті аліментів. На підставі викладеного, ст. 196 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 549, 550, 611, 614, 617, 624 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 11 грудня 2007 року, який зареєстрований у Бабинській сільській раді Самбірського району, за актовим записом № 23. Від спільного життя подружжя дітей немає. Позивачка звернулася із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що останнім часом з відповідачем виникають різні непорозуміння через те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства. Протягом одного року не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати та пояснила, що з відповідачем не хоче надалі проживати. Примирення між ними не можливе так як на даний час подружніх відносин не підтримують. Проживають окремо, вважає, що їх шлюб краще розірвати. Судовий збір при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву в якій вказує що на розірвання шлюбу згідний. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом встановлено що сторони перебувають в шлюбі який зареєстрований 11.12.2007 року у Бабинській сільській раді Самбірського району, за актовим записом № 23, (свідоцтво про одруження серія І-СГ № 142248). Від шлюбу сторони дітей не мають. У відповідності до ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що між ними сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання збереження сім»ї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати. Спору відносно спільного майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно переплановану квартиру [ADDRESS]. Зазначає, що йому згідно свідоцтва про права власності на нерухоме майно належить 3/20 часток комунальної квартири (кімната № 9 загальною площею 22,1 кв. м), де згодом з метою покращення побутових умов проживання, за згодою власників комунальної квартири № 12 та власника квартири третього поверху, проведено перепланування кімнати № 9. Перепланування проведене із зменшенням житлової площі на 6,8 кв. м та збільшенням загальної площі на 8,0 кв. м за рахунок приєднання до кімнати приміщення існуючої лоджії. Вказує, що при зверненні в Уманський відділок БТІ для реєстрації кімнати, вказане перепланування визнане самочинно проведеним, тому він і не може узаконити в установленому законом порядку. Просить визнати за ним право власності на кімнату № 9 в комунальній квартирі № 12. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено. Позивачу згідно свідоцтва про права власності на нерухоме майно належить 3/20 часток комунальної квартири (кімната № 9 загальною площею 22,1 кв. м) по вул. І. Гонти, 8, м. Умань, Черкаської обл., де згодом з метою покращення побутових умов проживання, за згодою власників комунальної квартири № 12 та власника квартири третього поверху, проведено перепланування кімнати № 9, де обладнано приміщення коридору площею 2,8 кв. м., кухні площею 9,0 кв. м., санвузла площею 2,9 кв. м. та житлову кімнату площею 15, 4 кв. м. Перепланування проведене із зменшенням житлової площі на 6,8 м. кв. та збільшенням загальної площі на 8,0 кв. м. за рахунок приєднання до кімнати приміщення існуючої лоджії. Відповідно до висновку ПП „Центр ОЗР технічний стан перепланованих приміщень визнано добрим. Обстежені конструкції та планувальні рішення приміщень відповідають діючим вимогам державних будівельних норм. Згідно листа міської санітарно-епідеміологічної станції від 15.07.2010 встановлено, що самочинно проведене перепланування приміщень відповідає чинним нормативно-правовим актам та санітарним нормам, приміщення придатні до експлуатації. Вислухавши сторони процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про продовження строку для прийняття спадщини мотивуючи свої вимоги тим, що 13 липня 2009 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке він прийняв та розпорядився ним в порядку спадкування за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, йому було відмовлено в прийомі документів в звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Даний строк ним був пропущений з поважних причин, оскільки після смерті батька він терміново виїхав в Російську Федерацію, де проходить військову службу та вважав, що складеного заповіту достатньо для прийняття спадщини. Тому він звертається до суду і прохає надати додатковий строк для прийняття спадщини до 4 місяців. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявися, але надав суду заяву, в якій не заперечує проти заявлених вимог позивача та просить справу розглянути в його відсутності в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін суд вважає, можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вивчивши матеріали справи (а.с. 3-9) та вислухавши свідків суд вважає, що позовні вимоги повязані із спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення в судовому засіданні, так як під час його проведення було встановлено, що 13 липня 2009 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем [PERSON] відповідно до заповіту є позивач, але він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо ствердили суду, що дійсно позивач є рідним сином померлого [PERSON] Після смерті батька він прийняв спадщину та розпорядився нею, але не оформив її нотаріально, оскільки проживає в Російській Федерації. На даний час не може прийняти спадщину, так як своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно вимог п.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, необхідним визначити строк тривалістю три місяці, оскільки такий строк достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial