Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

26 лютого 2009 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 10 травня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 травня 2017 року. [PERSON] не виконав належним чином своїх зобов'язань, в результаті станом на 09 лютого 2009 року він має заборгованість за кредитним договором в сумі 14758,63 доларів США, що складається з наступного: 13803,45 доларів США - заборгованість за кредитом, 757,21 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 138,80 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 59,17 доларів СІЛА - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань.за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку двокімнатну квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS]. Тому в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, позивач просить звернути стягнення заборгованості за кредитним договором на названу квартиру шляхом її продажу, виселити [PERSON] з цієї квартири, зняти її з реєстрації у цій квартирі, стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідач [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, посилаючись на те, що розмір кредитного зобов'язання визначений у цих договорах виключно у доларах США, чим було порушено вимоги ст.99 Конституції України, якою встановлено, що грошовою одиницею в Україні є гривня. Крім того банк повинен був мати індивідуальну ліцензію на здійснення валютної операції відносно нього - [PERSON] У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, вимоги зустрічного позову не визнав. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав, вимоги зустрічного позову підтримав. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнала і просила суд задовольнити зустрічний позов [PERSON] Представник третьої особи - сектора громадянства, імміграції та паспортної реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з явився. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.526, 527, 530, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ст.12, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.109 ЖК України. Згідно з кредитним договором № DNU0GF00000188 від 10 травня 2007 року (а.с.5-7) [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 травня 2017 року. Згідно договору іпотеки квартири від 10 травня 2007 року (а.с.8-11) [PERSON] надала в іпотеку двокімнатну квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № DNU0GF00000188. Сума заборгованості за договором № DNU0GF00000188 підтверджується розрахунком (а.с.4). Згідно ч.І ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки. Згідно з ч.2 ст.39, ч.І ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Вимоги зустрічного позову [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст.192 ЦК України, у кредит можуть бути надані як гривні, так і іноземна валюта, яка у цьому разі виступатиме предметом зобов'язання, а не засобом платежу. Кредитний договір у доларах США був укладений за згодою сторін, під час підписання договору сторони були ознайомлені з його умовами і наслідками, здійснення банком такої операції не суперечить вимогам законодавства України і не вимагає отримання індивідуальної ліцензії Національного банку. Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» не забороняє надавати кредит в іноземній валюті. Національний банк України у 29 липня 2003 року надав позивачу дозвіл за № 22-2 на право здійснювати банківські операції в іноземній валюті (а.с.87-89). Такий самий дозвіл наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.91). Тому визначення грошового зобов'язання по кредитному договору та договору іпотеки в іноземній валюті не є підставою для визнання цих договорів недійсними. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви, підлягають стягненню з відповідачів у солідарному порядку. При подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1144,91 грн, кошти на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн (а.с.1). Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача складає 1174 грн 91 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved