Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі про зобовязання провести нарахування щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона наділена правовим статусом дитини війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» користується правом на одержання щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Просить зобовязати відповідача провести нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2009р. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, а також заперечення на позов. У запереченні від 12.08.2010р. за № 278/09-18 відповідач позову не визнав, зазначаючи, що він діяв в межах повноважень, наданих йому законами України, підзаконними нормативно-правовими актами та в межах коштів, які були виділені державним бюджетом для виплат соціальної допомоги дітям війни. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], наділена правовим статусом дитини війни. Це підтверджується відповідним посвідченням № 388260 із проставленим у ньому штампом «дитина війни» (а.с.8). Позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Іваничівському районі та їй нараховувалась та виплачувалась пенсія за віком без належної доплати як дитині війни, що підтверджується довідкою відповідача від 10.06.2010р. № 896. Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, ; який набрав чинності з 01.01.2006 року, передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було , зупинено на 2007 рік, з урахуванням ст. 111 цього Закону, відповідно до якої у 2007 році j підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального І захисту»), у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої учасникам війни. Проте І рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 року були визнанні неконституційними положення пункту 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» , яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього закону. Положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнанні неконституційними втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Оскільки дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була відновлена 09.07.2007 року, а позивачу у 2007 році не виплачувалося підвищення до пенсії згідно вказаної норми Закону України, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про зобовязання відповідача провести нарахування позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року. Згідно п. 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів» Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни, інвалідам (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 року було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», в частині обмеження виплат дітям війни. Положення пункту 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», які визнанні неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Оскільки дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, була відновлена з 22.05.2008 року, а позивачу в 2008 році підвищення пенсії виплачувалося у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про зобовязання відповідача провести нарахування позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року. Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) управління Пенсійного фонду України в місті відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування» і згідно цієї норми мінімальної пенсія за віком дорівнює прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність. Статтею 7 Закону «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютний сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „ Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , рішення про ; призначення та перерахунок пенсій приймаються управліннями Пенсійного фонду України : за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, і передбаченої ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни покладено на управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області, за 1 місцем проживання позивача. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що позивач ставить питання про І стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни згідно з проведеним ним розрахунком. В той же час, доплати до пенсії позивачу як "дитині війни" у ; встановленому розмірі не здійснювались та суд не може перебирати на себе функцію по перерахунку недоплаченої позивачу пенсії замість органу, що наділений цими функціями. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд бере до уваги те, що в матеріалах справи відсутній належно оформлений документ, який би підтвердив сплату позивачем таких витрат.

Outcome: partial