Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки під №45-в по вулиці Дальницькій у с.Санжійка Овідіопольського району. Протягом тривалого часу прохід та проїзд до належної їй земельної ділянки здійснювався через земельну ділянку відповідача, але у квітні 2008 року він встановив навісний замок на ворота, змінив замок на хвіртці, чим створив перешкоди у доступі до земельної ділянки. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 травня 2010 року їй встановлено безоплатний постійний земельний сервітут шляхом надання права проходу та проїзду по належній відповідачу земельній ділянці. Рішення набуло законної сили, але відповідач продовжує чинити перешкоди та вона не може користуватися власною земельною ділянкою на умовах встановленого земельного сервітуту. Позивач просить суд зобовязати відповідача не перешкоджати їй у здійсненні права постійного (безстрокового) земельного сервітуту для обслуговування та використання за цільовим призначенням належної їй на праві власності земельної ділянки за адресою: Одеська область,Овідіопольський район, с.Санжійка, вулиця Дальницька, 45-в, шляхом зобовязання відповідача відкрити ворота і хвіртку, що встановлені перед вїздом на земельну ділянку №45 по вулиці Дальницькій у с.Санжійка Овідіопольського району Одеської області із зовнішнього та внутрішнього боку вулиці Дальницької для забезпечення безперешкодного проходу та проїзду транспортним засобом через земельну ділянку стосовно якої встановлено право земельного сервітуту; передати їй ключі від вказаних воріт та хвіртки. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та проти його задоволення заперечували, посилаючись на те, що позивач до відповідача з приводу виконання рішення про встановлення сервітуту не зверталась. Сервітут встановлений тільки для позивача та відповідач не заперечує проти її пропуску через належну йому земельну ділянку при наявності в неї паспорта та рішення суду про встановлення сервітуту. Але він не може відкрити ворота та хвіртку, дозволити таким чином користуватися своєю земельною ділянкою будь-якій особі. Ключі від воріт та хвіртки є його власністю та правові підстави для їх передачі позивачу відсутні. Заявлені позовні вимоги про одночасне відкриття воріт і хвіртки з передачею ключів від них є взаємовиключними, оскільки для проїзду та проходу через відкриті ворота та хвіртку ключі не потрібні. Вислухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Відповідно до вимог ст. 98 та ч. 2 ст. 100 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Згідно з пунктами «г» та «е» ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. У судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 16 квітня 2007 року позивач є власником земельної ділянки площею 0,0264 га за адресою: Овідіопольський район, сіло Санжійка, вулиця Дальницька, 45-в. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 травня 2010 року позивачу встановлено безоплатний постійний (безстроковий) земельний сервітут для обслуговування та використання за цільовим призначенням належної їй на праві власності земельної ділянки за адресою: Овідіопольський район, сіло Санжійка, вулиця Дальницька, 45-в, шляхом надання права проходу, проїзду транспортним засобом по належній на праві власності відповідачу суміжній земельній ділянці площею 137,2 кв.м, розташованій за адресою: Овідіопольський район, сіло Санжійка, вулиця Дальницька, 45. Зазначене рішення суду набуло законної сили 07 червня 2010 року. Перед вїздом та входом на частину належної відповідачу земельної ділянки, щодо якої рішенням суду встановлений земельний сервітут для проходу та проїзду на земельну ділянку позивача, встановлені ворота та хвіртка. Ними користується відповідач, який має ключі від замків на воротах та хвіртці. Позивач ключів від воріт та хвіртки не має, що перешкоджає її вільному проходу та проїзду до власної земельної ділянки через частину земельної ділянки відповідача щодо якої встановлений земельний сервітут. Наявність перешкод у здійсненні позивачем права земельного сервітуту підтверджується постановою дільничного інспектора міліції Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області [PERSON] про відмову у порушенні кримінальної справи від 14 серпня 2010 року. Таким чином позивачка дійсно позбавлена можливості користуватися встановленим для неї правом земельного сервітуту та не може не тільки задовольнити потреби щодо нормального господарського користування своєю земельною ділянкою, але й взагалі не може потрапити до неї. Вирішуючи даний спір суд погоджується з думкою відповідача та його представника про взаємну суперечливість заявлених позивачем вимог, неправомірність позбавлення відповідача його власності (ключів від воріт та хвіртки) та враховує законні інтереси відповідача щодо забезпечення збереження належного йому майна та обмеження доступу сторонніх осіб на його земельну ділянку. Поряд з цим суд вважає, що в іншій частині заперечення відповідача та його представника проти задоволення даного позову не засновані на законі та не можуть братися судом до уваги. З врахуванням вищенаведених, встановлених у судовому засіданні обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що існуючі перешкоди у здійсненні позивачем права земельного сервітуту мають бути усунені шляхом зобовязання відповідача не перешкоджати позивачу у здійсненні нею права земельного сервітуту, встановленого рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 травня 2010 року, та зобовязання відповідача передати позивачу дублікати ключів від воріт та хвіртки. Виготовлення дублікатів ключів потребує певних витрат з боку відповідача, тому їх передача позивачу має носити оплатний характер. Покладення на позивача обовязку відшкодувати відповідачу вартість виготовлення дублікатів ключів випливає з суті заявлених нею вимог, тому на думку суду здійснюється в межах заявлених позовних вимог для забезпечення прав відповідача.

Outcome: partial