Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізького РУ» Банк « Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501-046К від 17 квітня 2006 року у сумі 364451,18 гривен, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1700,00грн. та 120,00грн. витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, та звернення стягнення на трикімнатну квартиру № 233 в будинку №26 в м. Запоріжжя по пр. Ювілейному, що належить [PERSON] на підставі рішення суду по справі № 2-718/06 від 27.02. 2006 року, винесеного Хортицьким районним судом м. Запоріжжя в межах та в рахунок суми боргу шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною, розмір якої не буде менше розміру звичайних ринкових цін на момент продажу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є розписки про отримання ними судових повісток, тому суд визнає неявку відповідачів неповажною. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі доказів наявних в матеріалах справи, з ухваленням заочного рішення, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Представник позивача пояснив суду, що 17 квітня 2006 року між ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 501-046К, при укладанні Кредитного договору відповідач, прийняв на себе зобов»язання повернути кредит до 17 квітня 2013 року та сплачувати відсотки за користування кредитом, згідно процентної ставки 15,00 відсотків річних. Відповідач не виконав належним чином зобов»язання по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування ним, тому станом на 01.03. 2010 року загальна сума боргу за кредитом , несплаченою комісією та пенею на день подання позовної заяви становить 364451,18 гривен. З метою забезпечення виконання зобов'язань 17.04. 2006 року позивач уклав договір № 501-0461 з [PERSON]. Згідно договору [PERSON] передала в іпотеку позивачу трикімнатну квартиру № 233 в будинку №26 в м. Запоріжжя по пр. Ювілейному, що належить їй на підставі рішення Хортицького районного суду по справі № 2-718/06 від 27.02. 2006 року. Згідно п.3 Іпотечного договору, узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки становить 199485,00 гривен. 02.07. 2008 року Відповідачам було направлено вимогу про дострокове погашення кредиту, однак на теперішній час сума заборгованості непогашена. Поросить позов задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено що 17 квітня 2006 року між ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 501-046К, при укладанні Кредитного договору відповідач, прийняв на себе зобов»язання повернути кредит до 17 квітня 2013 року та сплачувати відсотки за користування кредитом, згідно процентної ставки 15,00 відсотків річних. Відповідач не виконав належним чином зобов»язання по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування ним, тому станом на 01.03. 2010 року загальна сума боргу за кредитом , несплаченою комісією та пенею на день подання позовної заяви становить 364451,18 гривен. З метою забезпечення виконання зобов'язань 17.04. 2006 року позивач уклав договір № 501-0461 з [PERSON]. Згідно договору [PERSON] передала в іпотеку позивачу трикімнатну квартиру № 233 в будинку №26 в м. Запоріжжя по пр. Ювілейному, що належить їй на підставі рішення Хортицького районного суду по справі № 2-718/06 від 27.02. 2006 року. Згідно п.3 Іпотечного договору, узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки становить 199485,00 гривен. Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позивач зі свого боку умови кредитного договору виконав в повному обсязі, але відповідач, в порушення умов договору свої зобовязання в повному обсязі не виконує, в наслідок чого на момент подачі позову до суду у відповідача утворилася заборгованість у сумі 364451,18 гривен. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідачів становить 364451,18 гривен. Згідно зі ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач допустила порушення умов укладеного з позивачем кредитного договору, що виразилося у невиконання обов`язку щодо своєчасного та повного погашення щомісячних платежів банку. Так, з розрахунку, наданого позивачем \~видно, що заборгованість відповідача склалася ще до підвищення відсоткової ставки про що свідчить наданий суду розрахунок заборгованості. 02.07.2008 року позивач письмово звертався до відповідача з повідомленням про дострокове погашення кредиту, однак на теперішній час сума заборгованості непогашена. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" також передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає, право іпотекодержателя, за рішенням суду, \~на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Ст. 39 цього ж закону передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлюється судовий спосіб звернення стягнення на предмет застави з вказанням способу реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів, або однієї із процедур передбачених ст. 26 Закону, яка передбачає також продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі продажу з іншою особою - покупцем. Згідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ст.1056-1 ЦК України, оскільки ця стаття внесена до кодексу у січні 2010 році, на час складання договорів обмежень, встановлених нею не було, та вона зворотної сили не має. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору та сума оплати витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved