Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на 1/5 частину будинковолодіння, що знаходиться по вулиці Зеленій №12 в с. Вербівка Самбірського району Львівської області. Позивач посилається на те, що 09.06.2004 року померла мати позивача [PERSON], яка була головою і єдиним членом колишнього колгоспного двору. При житті [PERSON] склала заповіт про те, що на випадок смерті вона все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла своїй дочці [PERSON] Позивач звернулася в Самбірську державну нотаріальну контору, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкове майно є власністю колгоспного двору, частки якого не визначені, а покійна за документами не була його останнім членом. Іншого порядку переходу права власності немає, а відтак [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала звернення до суду та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві; просила за рішенням суду визнати її власником 1/5 частини будинковолодіння №12 по вулиці Зеленій у селі Вербівка Самбірського району Львівської області, зобовязавши Симбірське міжміське бюро технічної інвентаризації переоформити нерухоме майно на неї. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали та не заперечували визнання власником 1/5 частини спадкового майна за позивачем. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок в цілому належить до суспільної групи колгоспного двору, головою якого була [PERSON], і, що знаходиться в селі Вербівка Самбірського району по вул. Зелена, 12 Львівської області. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Садковицької сільської ради встановлено, що за померлою [PERSON], [INFO], на праві особистої власності значиться житловий будинок, що знаходиться в с. Вербівка по вул. Зелена, 12 Самбірського району Львівської області; померла до дня смерті проживала у вищевказаному будинку і виконкомом сільської ради 05.04.1996 року посвідчувався заповіт від її імені за реєстром №16, який не змінювався і не скасовувався; [PERSON] не була останнім і єдиним членом колгоспного двору, на день її смерті постійно проживали: [PERSON], 1946 р. н. - дочка; [PERSON], 1941 р. н. - зять; [PERSON], 1966 р. н. - внук; [PERSON], 1970 р. н. - дружина внука; [PERSON], 1990 р. н. - правнук; [PERSON], 1993 р. н. - правнучка. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна матері [PERSON] по заповіту, вступила в управління майном і фактично прийняла спадок - використовувала і використовує як будинок, так і земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства за адресою в селі Вербівка по вул. Зеленій, 12 Симбірського району Львівської області, - за призначенням. Враховуючи принцип рівності часток позивач може претендувати в порядку спадкування на 1/5 частину будинковолодіння за зазначеною адресою, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України (1963р.) вважається такою, що прийняла спадщину. У тому числі ст. 120 ЗК України регламентовано перехід права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом. Із розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.08р. «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що у випадку відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української PCP; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6 «г» даної постанови згідно із ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. За наведених вище обставин суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а [PERSON] слід визнати власником 1/5 частини будинковолодіння по вул. Зеленій, 12 у с. Вербівка Самбірського району 1/5 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою. У судовому засіданні позивач наполягала на визнанні права власності на спадкове майно на 1/5 частину будинку №12 по вул. Зелена у с. Вербівка Самбірського району Львівської області та просила суд зобовязати Самбірське МЕТІ перереєструвати обєкт нерухомого майна у реєстрі прав власності №31238915, номер запису 28 в книзі 1 за нею, що було видане в цілому [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову, а тому визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів [PERSON], чи [PERSON]

Outcome: approved