overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, і свої вимоги мотивує тим, що 22.08.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 991. Від спільного життя народився син, [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Просить шлюб розірвати, оскільки шлюбні та сімейні відносини не підтримують, склалися неприязні стосунки, продовжувати спільне життя з відповідачем не бажає в звязку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, повага та почуття любові, мають різні погляди на життя, проживають окремо, сина просить залишити проживати з нею. В судове засідання сторони не зявилися, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи та подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка вимоги підтримала, відповідач вимоги визнав в повному обсязі. У звязку з чим, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.08.2002 року сторони зареєстрували шлюб в Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, про що є актовий запис за № 991, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач ( а.с.4). Шлюбні відносини сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сімя існує формально. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом вживалися заходи щодо примирення сторін шляхом надання терміну на примирення два місяці, однак примирення досягнуто не було, заяв на цей час про примирення до суду від них не надійшло. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 07.08.1999 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 4. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить шлюб розірвати, оскільки шлюбні та сімейні відносини тривалий час не підтримують, продовжувати спільне життя з відповідачем не бажає в звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, різні життєві інтереси, відсутня взаємна повага, втратили почуття любові. Просить стягувати аліменти на дитину, постільки дитина мешкає разом з нею у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку з відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення донькою повноліття. В судове засідання сторони не зявилися, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи та подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка вимоги підтримала, відповідач вимоги визнав в повному обсязі. У звязку з чим, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.08.1999 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач ( а.с.6), яка проживає разом із позивачкою. Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки, сімя існує формально. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.181, 182, 183 СК України батьки повинні утримувати неповнолітню дитину. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір та судові витрати повязані з сплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України в с. Білоконі Решетилівського району Полтавської області станом на 24.08.1991 року для отримання паспорту громадянина України. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона народилася 31.10.1990 року в м. Чіатура (Грузія). Після народження разом із матір»ю [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до України в с. Білоконі Решетилівського району Полтавської області. В 2006 році вона закінчила Решетилівську гімназію ім. І.Л.Олійника, а також навчалася в Решетилівському професійному аграрному ліцеї з 01.09.2006 по 30.06.2009р. 03.06.2009 р. та 08.07.2010р. вона зверталася до ВГІРФО Решетилівського РВ ГУМВС України в Полтавській області з приводу отримання паспорту, але їй було відмовлено, посилаючись на необхідність підтвердження її місця проживання станом на 24.08.1991 року або на 12.11.1991 року. Через зазначені обставини не взмозі отримати паспорт громадянки України, оскільки необхідно встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала та просила її задовольнити з вищевикладених підстав. Представник заінтересованої особи групи громадянства, імміграції, реєстрації фізичних особі Решетилівського РВ ГУМВС України в Полтавській області [PERSON] проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши доводи заявниці [PERSON], Дослідивши матеріалу справи та оцінюючи зібрані докази приходить до наступного. За даними свідоцтва про народження ІХ-ТИ № 378624, [PERSON] народилася 31 жовтня 1990 року в м. Чіатура Грузинської РСР, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблений запис за № 488 від 7.11.1990 року. З довідки виконавчого Комітету Решетилівської селищної ради вбачається, що [PERSON] проживає з матір»ю [PERSON] в с. Білоконі Решетилівського району Полтавської області з 7.12.1990 року по даний час. З довідки, виданої 03.02.2009 року за № 35 вбачається, що [PERSON] навчалася в Решетилівській гімназії імені [PERSON] з 2003р. по 2006 р. З довідки, виданої 03.02.2009 року за Ж 96 вбачається, що [PERSON] навчалася в Решетилівському професійному аграрному ліцеї з 1.09.2006р. по 30.06.2009 р. Таким чином, у судовому засіданні знайшов свої об»активне підтвердження факт постійного проживання заявниці [PERSON] на території України в с. Білоконі Решетилівського району Полтавської області станом на 24.08.1991 року, від якого залежать особисті та майнові права заявниці. Положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено встановлення у судовому порядку юридичних фактів від яких залежать особисті майнові права громадян. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» від 18.01.2001 року громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Враховуючи викладене, а також те, що у судовому засіданні не встановлено спору про право, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" в особі представника [PERSON], яка діє на підставі довіреності, 21.12.2009 року звернулося із зазначеним позовом до відповідача опікуна [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання за період з 01.10.2008 року по 01.11.2009 року включно, в сумі 2235 грн. 61 коп. Представник позивача в судове засідання викликалась, не зявилась, про час та дату слухання справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання від якої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності з винесенням заочного рішення. Відповідач-опікун [PERSON] в судове засідання викликався, не зявився, про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується направленням на його адресу рекомендованих поштових відправлень. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач-опікун є наймачем та проживає в квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя [PERSON][ADDRESS] (а.с.2). Згідно з опалювальною площею квартири та кількістю зареєстрованих у ній членів сімї, на підставі тарифів на теплову енергію, встановлених рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської Ради відповідачу щомісячно нараховувалась сума по оплаті за використану теплову енергію та гаряче водопостачання. За період з 01.10.2008 року по 01.11.2009 року включно нараховано 2235 грн. 61 коп. Відповідно до ч.1 ст. 68 ЖК наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. У зв'язку з набуттям законної сили Закону України від 20.02.2003 р. № 554-ІV "Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги, спожитий газ і електроенергію" позивачем було направлено пропозицію відповідачу щодо укладення договору на погашення заборгованості, але у визначений термін відповідач не з'явився для вирішення вищевказаного питання. Суд, перевіривши правильність розрахунків (а.с.3), вважає, що стягненню з відповідача-опікуна підлягає заборгованість по оплаті за отримане опалення та гаряче водопостачання в сумі 2235 грн. 61 коп. з жовтня 2008 року по листопад 2009 року включно, яка виникла внаслідок несплати відповідачем щомісячних платежів. Суд також стягує з відповідача-опікуна судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. на користь держави згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка в заяві просить розірвати з відповідачем шлюб та стягнути на її користь сплачені судові витрати, посилаючись на те, що 05 серпня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у відділі РАЦС Ніжинського МУЮ Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 309. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Ніяким чином турботу про неї та доньку відповідач не виявляє, їхнім життям не цікавиться. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, в них різні погляди на життя, між ними часто виникають сварки які шкодять її психічному здоровю, а тому вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Вважає, що примирення та збереження сімї є неможливим. Таким чином вона та відповідач, припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Позивачка у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, свій позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. В заяві позивачка підтримала свої позовні вимоги,а відповідач їх визнав,а тому відповідно до ст..61 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази,так як обставини,визнані сторонами,які беруть участь у справі,не підлягають доказуванню. За таких обставинах позов підлягає задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення Наданими квитанціями підтверджено, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 8 гривень 50 коп. та 30 гривень за ІТЗ розгляду справи, а тому зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що КП РМР «Теплотранссервіс» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача, що знаходиться у м. Рівне по вул. В.Дивізії 29/225. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань по оплаті отриманих послуг утворилась заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 3689,86 гривень, які просить стягнути з нього на користь КП РМР «Теплотранссервіс». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Із пояснень представника позивача, роздруківки по особовому рахунку № 050451 встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та його борг за використану теплову енергію станом на 01.05.2010 року складав 3689,86 грн. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пункт 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Відповідно до п. 18, 20 Постанови КМУ від 21.07.2005, № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Договором № 50451 від 11.04,2008 року, укладеним між сторонами, передбачено обов'язок споживача, щомісячно не пізніше 10-го числа наступного за розрахунковим місяця, оплачувати вартість послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання (п. 1.1, 2.4, 5.1.1). Однак. [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, своєчасно платежі не вносив, а отже його борг по вказаній квартирі станом на 01.05.2010 року складав 3689,86 грн. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення із відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в повному розмірі, визначеному позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що КП РМР «Теплотранссервіс» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача, що знаходиться у м. Рівне по вул. Гагаріна 65/83. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань по оплаті отриманих послуг утворилась заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 2640,25 гривень, які просить стягнути з нього на користь КП РМР «Теплотранссервіс». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Із пояснень представника позивача, роздруківки по особовому рахунку № 055134 встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та її борг за використану теплову енергію станом на 01.05.2010 року складав 2640,25 грн. Згідно ст. 19 Закон України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 24 цього ж Закону визначено, що одним із основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до п. 18, 20 Постанови КМУ від 21.07.2005, № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Однак, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, договір про надання послуг з теплопостачання не уклала, своєчасно платежі не вносила, а отже її борг по вказаній квартирі станом на 01.05.2010 року складав 2640,25 грн. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення із відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в повному розмірі, визначеному позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

07.10.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 червня 2008 року вони уклали шлюб, від якого мають дочку [PERSON] Родіонову, [INFO] З травня 2010 року шлюбні відносини між сторонами припинені з причини несхожості характерів, сумісне господарство не підтримується. суперечок про поділ сумісного майна та про виховання дитини немає, примирення з метою збереження шлюбу не можливо, а тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнає у повному обсязі, шлюб просить розірвати. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі 21 червня 2008 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №186, від якого мають дочку [PERSON] Родіонову, [INFO] Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з причини несхожості характерів, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Спору майнового характеру та про виховання дитини немає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved