Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

9.11.2004 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяних залиттям квартири. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що відповідач, будучі власником квартири [ADDRESS], 27.08.2004 року та 3.09.2004 року в наслідок не допуску до своєї квартири представників житлово-експлуатаційної організації для усунення пошкодженого трійнику стояка, здійснила залиття її квартири № 66, розташованої за вищевказаною адресою. За висновком судової будівельно-технічної експертизи розмір майнової шкоди складає 1.656 грн., за його проведення нею були сплачені 281 грн. Позивач також стверджувала, що в результаті залиття їй заподіяна моральна шкода, яка полягає в зміні у звичайному укладі життя, незручностях через проживання протягом шести років у пошкодженій квартирі, отриманому стресі. Розмір компенсації [PERSON] визначила у сумі 5.000 грн. Від відшкодування шкоди в добровільному порядку відповідач протягом шести років ухиляється. Крім позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди, позивач просила присудити з відповідача судові витрати: на оплату правової допомоги (800 грн.), на оплату судового збору (51 грн.). [PERSON], уточнивши в процесі розгляду справи свої вимоги (заява від 23.10.2008 року) просила задовольнити їх у трикратному розмірі, посилаючись на подорожчання робіт та матеріалів, необхідних для проведення ремонту, інфляцію. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача за довіреністю позов не визнав, пославшись, що вина відповідача у заподіяні шкоди відсутня, оскільки причиною залиття була тіч стояку каналізації (трійника) в перекритті між спірними квартирами. Третя особа - [PERSON] не з'явився , належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суду не повідомив. Зясувавши обставини, на які сторони послались як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. ст. 1166, 1192 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року у разі, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. В судовому засіданні встановлено, що сторони в 2004 році проживали в [INFO] : квартири 66 та 69. Позивач згідно свідоцтва про право власності на житло від 9.03.1995 року № 56289 є співвласником квартири №66. 27.08.20004 року та 3.09.2004 року відбулося залиття квартири [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються актами від 27.08.2004 року та 3.09.2004 року, затвердженими житлово-експлуатацію організацією в Малиновському районі м. Одеси. З них вбачається, що [PERSON] в зазначений період проживала в кв. 69, з якої постійно відбувалось залиття квартири № 66. Причиною залиття була тіч стояку каналізації (трійника) в перекритті між спірними квартирами. Поряд з тим, вона не надала доступу працівникам Житлово-експлуатаційної організації для проведення ремонту, не зважаючи на вручений припис, житлово-експлуатаційною організацією визначений характер пошкоджень квартири [PERSON] та перелік робіт, необхідних для ремонту її квартири. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобовязує, а при здійсненні свого права власності власник зобов'язаний утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб (ч.2 ст. 13 ЦК України) Так, відповідно «Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», затверджених Постановою КМУ N 1497, 30.12.1997 року, чинною на час виниклих між сторонами правовідносин [PERSON] була зобовязана цілодобово допускати у квартиру та інші зайняті нею приміщення працівників виконавця послуг або підприємств водо-, теплопостачання та водовідведення, зокрема, для ліквідації аварій. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач як власник квартири, не надавши доступу до своєї квартири працівникам житлово-експлуатаційної організації для проведення ремонту по усуненню аварії у перекритті між спірними квартирами, добре усвідомлюючи про наявність таких обставин, свідомо допустила завдання шкоди майну [PERSON] Крім вищевказаних актів встановлені судом обставини підтверджуються відповіддю Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської Ради від 7.10.2004 року, яка за зверненнями позивача на систематичне залиття її квартири провела комісійне обстеження квартири [PERSON], встановивши, що причиною залиття квартири [PERSON] є не допуск відповідачем до своєї квартири представників житлово-експлуатаційної організації для усунення течі каналізаційного трійнику (відповідь № к-282 л/п). За висновком судової будівельно-технічної експертизи №2580 від 5.04.2005 року розмір майнової шкоди, заподіяної [PERSON] складає 1.656 грн. За його проведення нею сплачені 278 грн. 98 коп. (акт попереднього розрахунку вартості висновку судового експерта, спеціаліста ОНДІСЕ №2580 від 14.03.2005 року). Оскільки зазначені збитки відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані, вони підлягають стягненню на користь позивача у вище встановленому судом розмірі. Водночас, безпідставними є вимоги [PERSON] про стягнення на її користь зазначених коштів в трьохкратному розмірі, які вона обґрунтовувала подорожчаннями будівельних робіт, матеріалів та інфляцією, оскільки : Відповідно до ст. 625 ЦК України право на стягнення коштів з урахуванням індексу інфляції має боржник за борговим зобовязанням, в той час, як правовідносини сторін виникають з відшкодування шкоди. Доказів на підтвердження вимог в частині відшкодування шкоди із урахуванням зміни розміру вартості робіт на проведення ремонту позивачем відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, за якою сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надано. Згідно до ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право також на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна громадянину діяннями іншої особи, яка порушила її законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесених моральних стражданнях в звязку із отриманим стресом, повязаним із пошкодженням належного їй житла, незручностях проживання у пошкодженій і не відремонтованій на час розгляду справи квартирі. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1.000 грн. Судові витрати у виді витрат, повязаних з оплатою судового збору у розмірі 51 грн., які документально підтверджені позивачем під час розгляду справи, підлягають присудженню на її користь відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Крім того, адвокатом [PERSON] обласної КДК адвокатури позивачеві була надана правова допомога, повязана із розглядом справи, що підтверджується ордером № 13655 от 21.12.2005 року, квитанцією № 512 від 12.11.2005 року, на що [PERSON] було витрачено 800 грн. Враховуючи проведені адвокатом дії та вимоги ПКМ України «Про граничні розмірі компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27.04.2006 року № 590, суд вважає можливим задоволення вимог про оплату витрат на правову допомогу в порядку ст. 84 ЦПК України. Вирішуючи питання про участь у справі на стороні відповідача третіх осіб відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 1.11.2006 року суд виходив із вимог статтей 34 та 35 ЦПК України, за якими треті особи можуть предявити позов до однієї чи обох сторін (треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору), а третіми особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути особи, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Жодні особи, крім сторін, ні до суду, ні до сторін з приводу порушення їх прав сторонами, зокрема, власником квартири № 69 [PERSON] не звертались, тому до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача не притягувались.

Outcome: partial