Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

23 листопада 2009 року позивач звернувся до суду із позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами договору № 2967 про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA від 22 червня 2004 року відповідачеві був виділений телефонний номер та надавались послуги звязку з їх щомісячною оплатою згідно виставлених позивачем рахунків, втім свої зобовязання за вказаним договором останнім виконувалися неналежним чином, у звязку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 392,58 грн., яку позивач предявив у справі до стягнення, окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у розмірі 171, 00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу та прийняти рішення за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2967 про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA, відповідно до п. 1.2 якого та його додатку № 1, відповідачу було виділено телефонний номер з виходом на міжміську та міжнародну телефонну мережі, що підтверджується копією зазначеного договору. Згідно заяви на встановлення телефону від 22.06.2004 року рахунки на оплату послуг звязку відповідач зобовязався отримувати власноручно. Оскільки зобовязання відповідача як користувача послуг звязку за вищезазначеним договором в частині оплати рахунків виконувалися неналежним чином, його заборгованість перед позивачем станом на 31.12.2006 року склала 392,58 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором № 2967 від 22 червня 2004 року, яка у подальшому погашена не була. 30 грудня 2005 року відповідачу було направлено претензію № 930/12 з вимогою сплатити заборгованість за договором № 2967 від 22 червня 2004 року на суму 392,58 грн. згідно доданого рахунку. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, укладеного між стронами договору № 2967 від 22 червня 2004 року. Виходячи зі змісту ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, а боржник, відповідно до положень статті 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до п. 5.1.3 договору № 2967 від 22 червня 2004 року та п.п. 32, 40, 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 року, абонент зобовязаний вчасно (до 20 числа кожного місяця) вносити на поточний рахунок або до каси підприємства абонентську плату, плату за використання радіоканалу, плату за міжнародні, міжміські та місцеві переговори, а також інші послуги телефонного звязку згідно виставлених оператором рахунків. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи в їх сукупністю та враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача по даній справі обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення понесених ним судових витрат 171,00 грн., а саме: 51,00 грн. - у рахунок відшкодування судового збору та 120,00 грн. - у рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved