Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаними позовами ( об`єднаними ухвалою суду в одне провадження), мотивуючи свої вимоги тим, що вони проживають на радіоактивно забрудненій території - в зоні посиленого радіологічного контролю, є потерпілими внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, а [PERSON] - 1 категорії. Відповідно до ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вона як пенсіонер, має отримувати доплату за проживання на зазначеній території у розмірі мінімальної заробітної плати щомісяця. Проте,\~вказану доплату вони отримували в значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним Законом, а саме у розмірі 5 грн. 20 коп. , як це визначено постановою КМ України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому, уточнюючи свої позовні вимоги, позивачі просили визнати дії відповідача щодо невиплати їм щомісячної доплати як пенсіонерам, що проживають на території радіоактивного забруднення відповідно до ст.39 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" незаконними; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і стягнути на їх користь перераховані кошти відповідно до ст.39 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - в розмірі мінімальної заробітної плати з 01.09.2007 року та в подальшому виплачувати її в розмірах, передбачених цією статтею. Позивачі в судове засідання не з`явилися, написали заяви, у яких просили слухати справу без їх участі на підставі наданих доказів. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, надіслали письмове заперечення проти позовів, яке обгрунтовується тим, що Пенсійний фонд діяв на підставі бюджетного законодавства та постанов КМ України. Просили справу розглянути без участі їх представника. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] [PERSON] є потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, а [PERSON] - 1 категорії. Позивачки [PERSON] , [PERSON] постійно проживають в с. Залишани Поліського району Київської області, а [PERSON] та [PERSON] постійно проживають в с. Жміївка Іванківського району, які відносяться до 4 зони радіоактивного забруднення - зони посиленого радіологічного контролю. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як пенсіонеру, який постійно проживає на території посиленого радіологічного контролю повинна на виплачуватися доплата у розмірі мінімальної заробітної плати щомісяця. Позивачам, як пенсіонерам, які проживають у вищезазначеній зоні радіоактивного забруднення з 2007 року відповідачем виплачувалися кошти, передбачені ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з суми 5 гривень 20 копійок щомісяця, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, що підтверджується довідками про розмір доплати, та письмовими відповідями з Пенсійного фонду. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню положення ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати. Одночасно слід зазначити, що з 2004 року розмір мінімальної заробітної плати встановлювався Законом України "Про Державний бюджет України" (на відповідний рік). Положення Законів України "Про Державний бюджет України" не містить обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст. 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У 2007 році дія частини другої статті 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомогу у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, була зупинена, відповідно до Закону У краї/и від 19 грудня 2006 року N 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Однак рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 вказане зупинення дії ст.39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було визнано неконституційним. У 2008 році частину першу та другу статті 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено у іншій редакції - замінено однією частиною. Однак вищезазначені зміни до Закону також рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 були визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію. Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року (після прийняття Конституційним Судом України рішення від 09.07.2007 №6-рп/2007), а також з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року (після прийняття Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008 №10- рп/2008) законодавче регулювання відносин з виплати доплати пенсіонерам, які проживають на посиленого радіологічного контролю визначалось ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 06.06.1996 року №230/96-ВР), оскільки обмеження щодо її застосування було скасовано, а жодних інших обмежень Верховна Рада України не встановлювала. Отже, у цей період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року пенсіонерам, які проживають на території посиленого радіологічного контролю, повинна була виплачуватись доплата у розмірі мінімальної заробітної плати щомісяця. Невиконання суб`єктом владних повноважень вимог закону тягне за собою визнання його дій незаконними. В даному випадку, неправомірними є лише дії по відношенню до виплат, що мали здійснюватися позивачам за період з 01.09.2007 року ( трирічний строк позовної давності з дня подачі позову) по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року. За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, задоволенню підлягають лише вимоги позивачів, що випливають з права на отримання доплати за проживання на території посиленого радіологічного контролю саме за вказаний вище період. Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління ПФУ № 8-2 від 30.04.2002 року п.2.1. „ основними завданнями управління є: ... 4) забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюють зарахування коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством. П.2.2. управління відповідно до покладених на нього завдань: 2) планує доходи та видатки Фонду в районі ( місті) у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду... 6) призначає ( здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати, відповідно до чинного законодавства. Посилання відповідача на те, що вони не є належними відповідачем у справі, адже не в його компетенції вносити зміни до законів, постанов, тощо це не є підставою для невиплати у належних розмірах доплати позивачам, оскільки: Постановою КМ України № 987 від 20.06.2000 року „ Про затвердження Порядку використання коштів фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення , прийнятою на виконання Закону України „Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення ,\~встановлено що\~...\~п.3 Головним розпорядником коштів фонду є МИС. 4) МНС за місяць до початку бюджетного року подає Державному казначейству ... дані про ... територіальне розташування (мережу) ... органів ... Пенсійного фонду..., які одержують кошти фонду і визначаються як одержувачі коштів з власною мережею і мають право здійснювати розподіл коштів Фонду розпорядникам нижчого рівня ( далі - одержувачі з власною мережею) та одержувачам; п.5 Розпорядники нижчого рівня подають зведені кошториси і плани асигнувань територіальним органам Державного казначейства у порядку, встановленому Державним Казначейством; п.24 Видатки, пов`язані з ненаданням пільг щодо пенсійного забезпечення згідно із Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( пенсій на пільгових умовах за віком і стажем роботи, пенсій по інвалідності ..., додаткової пенсії, ... підвищена пенсія і допомога) провадяться органами, які виплачують пенсію. Кошти на пенсійне забезпечення громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, перераховуються Державним Казначейством централізовано Пенсійному фонду; п.26 Відповідальність за правильне призначення громадянам компенсацій і допомог та своєчасність їх виплати несуть керівники підприємств, установ і організацій згідно із законодавством; п.27 Підприємства, установи і організації, зазначені в ... п.24 цього Порядку, виплати компенсацій і доплат здійснюють за рахунок власних коштів з наступним відшкодування їх за рахунок коштів Фонду за поданими органам Державного Казначейства розрахунків витрат протягом 2 тижнів від дня проведення виплат. На загальну суму витрат організації виписують платіжне доручення для перерахування коштів на їх рахунок.; п.28 у разі, коли підприємство ( установа, організація) здійснила виплати за рахунок власних коштів, то кошти із спеціального рахунку можуть бути перераховані підприємству, установі, організації на їх розрахунковий рахунок та основний бюджетний рахунок з метою відшкодування витрат. З викладеного вбачається, що оскільки доплата, перерахування якої просять позивачі, нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є належним відповідачем, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає. Так. Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі „Кечко проти України в п.23 зазначив „ суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд не приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань . Таким чином, обов`язок щодо виплати спірних сум покладений саме на вказані органи і стягнення заборгованості з виплат доплат громадянам ( пенсіонерам), які проживають на територіях радіоактивного забруднення повинні здійснюватися саме управліннями пенсійного фонду України, на обліку у яких знаходяться такі громадяни. Таким чином з урахуванням вимог ст.39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачі з 01.09.2007 року по 31 грудня 2007 та з 22.05.2008 року мали право на щомісячну грошову доплату за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановлених на момент здійснення виплати. Тому до внесення змін до чинного законодавства, зокрема ст.. 39 Закону, відповідач має керуватися саме нормами цього закону, а не постановами КМ України, які їй суперечать.

Outcome: partial