Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 28 квітня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2008 року з нього утримуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі по 250 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2008 року і до досягнення дітьми повноліття. З 06 грудня 2009 року син [PERSON], проживає разом з ним та повністю перебуває на його утриманні, однак він до цих пір вимушений сплачувати аліменти відповідачці на утримання сина. На даний час він ніде не працює, постійно хворіє та потребує постійного лікування, а також з 29 грудня 2009 року йому встановлено другу групу інвалідності. З його станом здоров»я та протипоказанням до важкої фізичної праці в селі влаштуватись на роботу майже не можливо, оскільки практично вся робота в селі пов»язана з важкими фізичними навантаженнями, а тому постійної роботи у нього не має. Враховуючи те, що йому постійно для підтримання свого здоров»я в стабільному стані потрібно приймати ліки, які на даний час є дуже дорогими та він на них витрачає близько 70% усіх своїх доходів, а також враховуючи той факт, що у не має постійного місця роботи. Тому він змушений звернутись до суду. Відповідачка [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, син [PERSON] з грудня 2009 року проживає біля свого батька і перебуває на його утриманні, однак просила суд стягувати з неї аліменти у розмірі 250 гривень, так як вона на даний час не працює, і не має можливості платити 350 гривень аліментів. А також просила суд врахувати, що у позивача перед нею є заборгованість по аліментах у розмірі 7000 гривень. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із наданих суду документів встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 05 грудня 2008 року було розірвано шлюб. [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. [PERSON] проживає в погосподарському номері матері [PERSON] в с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області по вулиці Леніна 55, а мати проживає у власному погосподарському номері по вулиці Більшовицькій 85 с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області. Матеріально-побутові умови відповідають нормам для проживання дорослим і дітям. [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2008 року з [PERSON] утримуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі по 250 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2008 року і до досягнення дітьми повноліття . Відповідно до п.2 ч.3 ст.82 СК України Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідачки необхідно стягнути аліменти на утримання її неповнолітнього сина. Відповідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі, тому суд має підстави для стягнення з відповідачки аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи ту обставину, що відповідачка являється матір»ю неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], і не надає матеріальної допомоги на його утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання сина. При вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, достовірних доказів про майновий стан, а також про заробіток відповідачки суду не надано, а тому суд вважає, що відповідачка може надавати матеріальну допомогу дитині. З таких обставин суд вважає необхідним стягувати із відповідачки на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 250 гривень на дитину, яка є не меншою 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Враховуючи ті обставини, що [PERSON] проживає біля батька [PERSON] з 06 грудня 2009 року. [PERSON] ніде не працює, є інвалідом ІІ групи загального захворювання, підприємницькою діяльністю не займається, суд має підстави для задоволення позовних вимог частково. Дані правовідносини врегульовані ст.ст.180,181,184 Сімейного кодексу України.

Outcome: partial