Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

ВАТ «ВіЕйБіБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати фіктивним і як наслідок недійсним договір безстрокової поворотної позики № 26/01-1 від 26.01.2009, укладений між ТОВ «Компанія БІР» та [PERSON]М, визнати недійсним договір застави рухомого майна від 27.01.2009, укладений між ТОВ «Компанія БІР» та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 198; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати в сумі 45,50 грн. У судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.01.2009 між ТОВ «Компанія БІР» та [PERSON] укладено договір безвідсоткової поворотної позики № 26/01-1, в якості забезпечення виконання зобовязань за цим договором було укладено договір застави рухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 198. Предметом застави за договором є автомобіль «Мерседес S50», реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору, 2008 року випуску. ВАТ «ВіЕйБіБанк» звернувся до суду із позовом щодо визнання недійсним договору безстрокової поворотної позики, оскільки [PERSON] не виконуються зобовязання за кредитним договором № 24-К/08 від 21.08.2008, банк звернувся до суду із позовом щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно [PERSON], тоді ж зясувалося про наявність договору безстрокової поворотної позики, що перешкоджає банку задовольнити свої вимоги та в подальшому забезпечити виконання судового рішення. Так, відповідно до норм ст..ст. 827, 828 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона безоплатно передає або зобовязується передати другій стороні річ для користування протягом встановленого строку, вказаний договір між юридичною та фізичною особою повинен укладатися в письмовій формі. Юридична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, не може передавати речі у безоплатне користування особі, яка є її засновником, учасником, керівником, членом її органу управління або контролю (ч. 2 ст. 829 ЦК України). Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.01.2009 станом на 26.01.2009, тобто дату укладання договору безстрокової поворотної позики, користувач позикою [PERSON] був єдиним засновником і учасником позикодавця - ТОВ «Компанія БІР». Стаття 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Фіктивним правочином є правочин, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, і як наслідок, цей правочин повинен бути визнаний судом недійсним (ст.. 234 ЦК України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «СЕБ [PERSON]» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved