Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом, в якому просять зобовязати відповідача провести перерахунок підвищення до пенсії як дітям війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, стягнути з управління ПФУ заборгованість по невиплаті підвищення до пенсії як дітям війни за період з 09.07 07. по 31.12.07. та з 22.05.08 по 31.07.10 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з врахуванням положень ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», доплату до пенсії проводити з серпня 2010 р. Витрати повязані з розглядом справи покласти на відповідача. На підтвердження позову зазначили, що вони мають статус дітей війни і на підставі вказаного закону починаючи з 1 січня 2006 року їм повинна щомісячно виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, але управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі не виконує законних вимог щодо виплата належної надбавки до пенсії як дітям війни. В судове засідання позивачі не з явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі у звязку із похилим віком. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, просила розгляд справи провести без її участі, в письмовій заяві проти позову заперечувала, зазначивши, що дії управління повністю відповідають вимогам Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки, грошове підвищення до пенсії позивачам, які мають статус дітей війни нараховувалося та виплачувалося в межах відповідних видатків, затверджених Державним бюджетом України, тому ніяких винних дій щодо позивачів управління ПФУ в Білогірському районі не вчиняло. Дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Позивачі мають статус дітей війни відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Дія вказаної статті була зупинена на 2007 рік п.12 ст.71 Закону України «Про Державний Щ| бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 року. Конституційний Суд України рішення №6-рп/2007 від щ 09.07.07.( справа про соціальні гарантії громадян) визнав неконституційним положення Закону \ України «Про державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Положення закону, визнані Конституційним Судом України неконституційними, втрачають чинність від дня прийняття Судом відповідного рішення (ст.73 Закону України «Про Конституційний суд України» від 16.10.1996 р.). Виходячи з наведеного позивачі мають право на утримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09.07.07. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.07., п.41., р.2, текст ст.6 Закону України «Про Д соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції : дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»),до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановлені учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.08. п.41 р.2 вказаного Закону визнано таким, що не відповідають Конституції України. Виходячи з наведеного, позивачі мають право на отримання щомісячного підвищення пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за 2008 рік з 22.05.2008 року. На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком законом визначений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхував згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет У«| на відповідний рік. Відповідач з 22.05.08. здійснює виплату підвищення для позивачів як дітям і виходячи із розмірів, встановлених пунктом 8 постанови КМУ № 530 від 28.05.08. питання соціального захисту окремих категорій громадян», які є значно нижчими я відсотків мінімальної пенсії за віком. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами суд приходить до висновку, що виплата підвищення дітям війни має проводитися у розмірах, встановлених законом, тому відмова органу ПФУ саме в такий спосіб здійснювати вказану ви позивачам є незаконною а їх порушене право підлягає захисту. Відповідно до ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансування забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснює управ Пенсійного фонду України в Білогірському районі, яке є відповідачем за цим позовом. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вимоги позивачів в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі виплачувати підвищення до пенсії на майбутнє є передчасними, оскільки їхнє право порушене, доказів того, що відповідач має наміри і в подальшому порушувати їх пре підвищення до пенсії суду не надали. З відповідача на користь позивачів підлягає до стягнення сума понесених ними судових витрат в порядку, передбаченому ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial