Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В первісній позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог посилався на те, що на підставі кредитного договору від 07 травня 2007 року № 2608 між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 66000 доларів США з оплатою за процентною ставкою 10,5 % річних. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали з позивачем договори поруки, згідно яких зобовязались нести солідарну відповідальність за вказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав, станом на 18 серпня 2010 року його заборгованість за кредитом складає 25416,65 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18 серпня 2010 року становить 200537,37 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 323,53 долари США, що за курсом НБУ становить 2552,65 грн., а всього 25740,18 доларів США, що за курсом НБУ 203090,02 грн. У звязку з цим позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в сумі 25740,18 доларів США, що за курсом НБУ складає 203090,02 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в заявах обставини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив, що письмово повідомив банк про свою неплатоспроможність та попросив дозволу на реалізацію заставного майна, як тільки дізнався про звільнення з роботи. З часу одержання від позивача кредиту ним було сплачено банку кошти у розмірі 471226,09 грн., що значно перевищує отриману ним суму кредиту. Тобто, банк не тільки повернув свої кошти, але і одержав прибуток на даній кредитній угоді. Тому відповідач вважає, що решта заборгованості має бути банком списана. Крім того, він не погоджується з тим, що після продажу заставного майна квартири №1, що розташована по вул.Войкова, 3а у м.Полтаві, на придбання якої і було отримано кредит, виручені від продажу кошти було в першу чергу зараховано на погашення заборгованості, комісії та відсотків, але не тіла кредиту. Тому в задоволенні позову просив відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи. [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності (а.с.86-87). Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 травня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2608, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 66000 доларів США з оплатою за процентною ставкою 10,5 % річних. За умовами договору відповідач зобовязався повністю повернути кредитні ресурси в термін до 06 травня 2027 року. Правовідносини, що виникли між сторонами з вказаного договору регулюються його умовами та нормами чинного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредит в сумі 66000 доларів США, що підтверджується заяво на видачу готівки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав. Станом на 18 серпня 2010 року його заборгованість за кредитом складає 25416,65 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18 серпня 2010 року становить 200537,37 грн., заборгованість за простроченими відсотками 323,53 доларів США, що за курсом НБУ становить 2552,65 грн., а всього 25740,18 доларів США, що за курсом НБУ 203090,02 грн. 07 травня 2007 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 2608, за умовами якого відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON], в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу, відсотків та пені (а.с.11-12). Також судом встановлено, що 07 травня 2007 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 2608/1, за умовами якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON] (а.с.13-14). Аналогічний договір поруки № 2608/2 07 травня 2007 року було укладено ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до п.3.4. кредитного договору № 2608 позивач має право у випадку, якщо позичальник порушував умови договору, вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, оплати нарахованих процентів, неустойки. Вказана умова кредитного договору повністю відповідає ст.1052 ЦК України, якою закріплено право позикодавця вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів в разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором в сумі 25740,18 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.08.2010 року складає 203090,02 грн. - солідарно. Посилання відповідача [PERSON] як на підставу заперечень проти позову на те, що з часу одержання кредиту ним було сплачено банку кошти у розмірі 471226,09 грн., що значно перевищує отриману ним суму кредиту, у звязку з чим решта заборгованості має бути банком списана, що виручені від продажу квартири кошти було в першу чергу зараховано на погашення заборгованості, комісійних та відсотків, але не тіла кредиту, наведених вище висновків суду не спростовують. Повідомлення відповідача [PERSON] про зміну свого фінансового стану відповідає п.5.7. кредитного договору. При цьому суд бере до уваги, що умовами вказаного вище кредитного договору не передбачено припинення нарахування відсотків за користування кредитними коштами після повідомлення позичальника про його неплатоспроможність, або можливість списання частини заборгованості за якихось умов, в тому числі і після продажу предмету іпотеки. Порядок погашення заборгованості у випадку, якщо сплачених коштів недостатньо для погашення всієї суми заборгованості, передбачений п.7.1. кредитного договору. Зокрема, передбачено, що в першу чергу кошти зараховуються для погашення прострочених процентів, у другу для погашення процентів за користування кредитом, у третю комісійної винагороди банку. У четверту чергу погашається сума основної заборгованості та у пяту пеня та штрафи. Розподіл коштів, одержаних від продажу відповідачем предмета іпотеки, здійснений у вказаному порядку, повністю відповідає умовам договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 1950 грн. пропорційно до задоволених відносно них вимог.

Outcome: approved