Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Миролюбівької сільської ради Синельниківського району про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, в якій зазначила, що 15 серпня 2009 року помер її чоловік [PERSON]. Згідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Після його смерті відкрилася спадщина на: *житловий будинок, розташований за адресою: вул. Гагаріна, 29, що належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок № 16 від 09.11.1988 року видане виконавчим комітетом Синельниківської районної ради. Дійсна вартість житлового будинку, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий Синельниківським МЕТІ, складає 40712 (сорок тисяч сімсот дванадцять) грн. *земельну ділянку, розташовану на території с. Андріївка, Миролюбівської сільської ради, що належить померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення XIII сесії XXI скликання Миролюбівської сільської ради народних депутатів від 05 листопада 1993 року, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0.17 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0.35 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, виданого відділом Держкомзему у Синельниківському районі, складає 29068 (двадцять дев'ять тисяч шістдесят вісім) грн. 70 коп. [PERSON] залишив заповіт, в якому все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося заповідав позивачу - [PERSON]. Відповідно до ст. 1241 ЦК України: спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку спадщини - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки - відсутні. У встановлений законом шестимісячний строк, установлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, після смерті спадкодавця позивач звернулася до Другої Синельниківської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що в державному акті не вказана адреса і це є неналежним чином оформлення даного документу. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» від 13 березня 1992 року N 2201 -XII, діючого на момент видачі державного акту, в графі «Земельна ділянка розташована на території» вказувалось «населений пункт, сільська, селищна, міська Рада». В поданому на розгляд нотаріусу державному акті на право приватної власності на земельну ділянку не застережених виправлень не має. В затвердженій формі державного акту в п. «Земельна ділянка розташована на території» зазначене розташування та її місцезнаходження: «с. Андріївка Миролюбівської сільської ради». На підставі вищезазначеного позивач просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок та надвірні будівлі та споруди, розташовані за адресою: вул. Гагаріна, 29, с. Андріївка (Миролюбівського с/с) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]; визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель -0.17 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0.35 га, розташовану на території с. Андріївна Миролюбівської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач у попереднє судове засідання не з'явилася, але до його початку надала письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить цивільну справу розглядати без її участі. * Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, але від відповідача надійшла заява в якій просить цивільну справу розглядати без участі представника, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено наступне. Згідно із копією свідоцтва про смерть 1-КИ № 290734, видане виконавчим комітетом Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області спадкодавець [PERSON], помер 15 серпня 2009 року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок № 16 від 09.11.1988 року видане виконавчим комітетом Синельниківської районної ради, житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Андріївна вул. Гагаріна, 29 належить [PERSON]. Відповідно до копії державного Акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ № 005452, виданим на підставі рішення 13 сесії XXI скликання Миролюбівської сільської ради Синельниківського району від 05 листопада 1993 року, та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5252, земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку (0,17 га) і ведення особистого підсобного господарства (0,35 га), розташована в с. Андріївка, Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, належить [PERSON]. Згідно копії заповіту, посвідченого виконкомом Миролюбівської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області 14 листопада 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 76, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON] заповідав [PERSON]. Згідно ст.. 1223, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.І ст. 1221 ЦК України. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.З ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як законно обгрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved