Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до УПФ України в Лубенському райрні про проведення перерахунку пенсії. У позові вказав, що він має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорії, являється інвалідом 3 групи , отримує пенсію по інвалідності на підставі ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої не відповідає чинному законодавству. 05.07.2010 року він звернувся з заявою до УПФУ в Лубенському районі про перерахунок йому пенсії у відповідності ст.50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на що отримав відмову з якою не погоджується. Відповідно до положень ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання пенсії не нижче шести мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію як інваліду 3- ї групи у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком . Позивач прохає суд визнати протиправною відмову УПФ України в Лубенському районі Полтавській області щодо призначення та проведення йому перерахунку пенсії та зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі провести перерахунок та виплату державної пенсії відповідно до ст.ст.50,54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також провести перерахунок та виплату додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ст. 28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 05.07.2010 року . В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягає на задоволенні позовних вимог , прохаючи провести перерахунок та виплату пенсії з моменту звернення його з заявою до відповідача з 05.07.2010 року . Представник управління ПФ України в Лубенському районі у судове засідання не з'явився, прохає розглянути справу без своєї участі, позов не визнає, звернувшись до суду з письмовим клопотанням. Дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач, являючись ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 ї категорії , маючи 3-тю групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково отримує пенсію з розміром якої не погоджується так як він не відповідає вимогам ст. 50, ст. 54 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи . Згідно ст. 49 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"пенсії особам , віднесеним до 1,2,3,4 категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії;б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Позивач, вважаючи невірним нараховану йому пенсію, звернувся до суду за захистом своїх прав. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. У відповідності до ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи, розмір пенсії повинен збільшуватись у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, отже перерахунок пенсії здійснюється з дня встановленого нового розміру прожиткового мінімуму. Згідно ч.1 ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 3 ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком . У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод Відповідно до ст. 46ч.1 Конституції України ( 254к/96-ВР ) громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ). Розрахунок пенсій позивачу УПФ в Лубенському районі проводило виходячи з розміру, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 р. № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», в той час як при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. За ст.19, ст.18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії вбачається, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо рівня життя населення, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС. Разом з тим при розгляді даної справи суд взяв до уваги принцип верховенства права передбачений ст.8 Конституції України. За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією України, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а тому позов [PERSON] про перерахунок йому пенсії як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду ІІІ групи слід задовольнити, зобовязавши відповідача здійснити перерахунок пенсії з моменту звернення позивача з заявою до відповідача про перерахунок вищевказаної пенсії, а саме з 05.07.2010 року. Виходячи з вищенаведеного суд вважає протиправною відмову відповідача УПФ України в Лубенському районі щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу на підставі ст. 54 ч.4, ст. 50 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Судові витрати у відповідності з ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача -УПФУ в Лубенському районі.

Outcome: approved