overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

26.04.2010р. ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.06.2008р. між Банком та відповідачкою був укладений Кредитний Договір № 164Б-8 О на суму 5\~000 грн., з виплатою 24 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. Оскільки, [PERSON], не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з неї суму кредитної заборгованості у розмірі 6\~030,39 грн., а саме: 4\~278,29 грн. - заборгованість за кредитом, 1\~291,99 грн. - заборгованість за процентами, 460,11 грн. штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 18.06.2008р. між ВАТ ««Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 164Б-8 О на суму 5 000 грн., з виплатою 24 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 19.04.2010р. сума заборгованості відповідачки складає 6\~030,39 грн., а саме: 4\~278,29 грн. - заборгованість за кредитом, 1\~291,99 грн. - заборгованість за процентами, 460,11 грн. штрафні санкції. Відповідно до ст. ст. 525,526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Отже, з урахуванням здобутих в суді доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 60,30 грн. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

26.04.2010р. ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.06.2008р. між Банком та відповідачкою був укладений Кредитний Договір № 306Б-7 О на суму 5\~000 грн., з виплатою 24 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. Оскільки, [PERSON], не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з неї суму кредитної заборгованості у розмірі 6\~879,83 грн., а саме: 4\~596,16 грн. - заборгованість за кредитом, 1\~645,59 грн. - заборгованість за процентами, 638,08 грн. штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27.06.2008р. між ВАТ ««Всеукраїнський [PERSON]» (в подальшому змінено назву на ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 306Б-7 О на суму 5 000 грн., з виплатою 24 % річних за його користування, згідно якого відповідачка взяла на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, нею він підписаний. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 19.04.2010р. сума заборгованості відповідачки складає 6\~879,83 грн., а саме: 4\~596,16 грн. - заборгованість за кредитом, 1\~645,59 грн. - заборгованість за процентами, 638,08 грн. штрафні санкції. Відповідно до ст. ст. 525,526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідачкою в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Отже, з урахуванням здобутих в суді доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 68,80 грн. та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 611,612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

31.08.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим. шо вона 22.08.1992 р. зареєструвала шлюб з відповідачем у Дзержинському відділі РАГС м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, актовий запис № 437. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, обов'язків покладених на нього законом не виконує, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1 4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення нею повноліття У судове засідання сторони не зявились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує ( а.с. 6, 7 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 19 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 1992 року у Дзержинському відділі РАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 437 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). В період шлюбу, у них народилась донька - [PERSON]. [INFO] ( а.с. 3 - копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матірю. Відповідач [PERSON] працює в Криворізьким МРЕО, експертом, досдовільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утривоина доньки, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити На підставі вищевикладеного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до відповідача, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 26.08.2009 року помер її батько - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки. 01.08.2000 року батько заповів все майно їй. Син померлого - відповідач у справі на спадщину не претендує. Нотаріальна контора відмовила їй у оформленні спадщини через пропуск встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначений строк вона пропустила через хворобу. У судове засідання позивачка не з'явилась. Від неї надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за її відсутність та відмову від відшкодування понесених судових витрат. Відповідач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутність. Враховуючи, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на 69/800 частин будинку №113 по пр-ту Свободи у м.Одесі у порядку спадкування за заповітом після померлої 02 січня 2006 року, [PERSON]. При цьому позивач посилається на те, що після смерті бабусі він фактично вступив в володіння спадкоємним майном, однак, свідоцтво на спадщину не отримав, так як є громадянином [PERSON] і не мав можливості особисто подати заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представники відповідачки [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на жило від 13 грудня 1995 року №70801 виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. [PERSON] та [PERSON] є власниками 23/100 частин будинку з надвірними спорудами по пр-ту Свободи №113 у м.Одесі. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 червня 2004 року посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], 23/200 частин домоволодіння з надвірними спорудами №113 по пр-ту Свободи у м.Одесі є [PERSON]. [PERSON]. 02 січня 2006 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть від 02 січня 2006 року, актовий запис №43) та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 69/400 частин вищезазначеного домоволодіння, які вона заповідала позивачу та відповідачці у рівних частках (заповіт від 06 лютого 2004 року, реєстр №2-273 посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] J1.I.). Як вбачається зі спадкової справи №971/2006 до майна померлої [PERSON], відповідачка 29 січня 2009 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст.ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При таких обставинах та враховуючи, що [PERSON] письмово не відмовлявся від спадщини, суд вважає уточнені позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі - 8567,59 гривні, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 26 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №90744-СІІЕО згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі - 30000 гривень зі сплатою 30% річних в строк до 25 вересня 2009 року. Відповідач своїх зобовязань не виконав, та станом на 01 квітня 2010 року сума боргу становить - 8567,59 гривень. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: 26 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №90744-СКЕО, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі - 30000 гривень зі сплатою 30% річних (а.с. 6 - 7). Позивач виконав свої зобовязання належним чином, однак відповідач своїх зобовязань не виконав, утворивши заборгованість по кредиту у загальному розмірі - 8567,59 гривень станом на 01 квітня 2010 року. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 88 ЩІК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі - 40813,29 гривень, а також судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 30 червня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №06.55/09-СК згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі - 38721,60 гривень зі сплатою 25% річних в строк до 29 червня 2010 року. Відповідач своїх зобовязань не виконав, та станом на 01 червня 2010 року загальна сума боргу становить - 40813,29 гривень. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, в своїх поясненнях спираючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, судом встановлені наступні обставини: 30 червня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №06.55/09-СК, відповідно до змісту якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі - 38721,60 гривень зі сплатою 25% річних, на строк до 29 червня 2010 року (а.с. 6-11). Позивач виконав свої зобовязання належним чином, однак відповідач своїх зобовязань не виконала, утворивши заборгованість по кредиту у загальному розмірі - 40813,29 гривень станом на 01 червня 2010 року. Добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені письмовими доказами, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу . В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним. 25 вересня 2004 року у виконкомі Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №28. Шлюб для сторін є першим. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що на протязі останніх років подружнього життя між подружжям відсутнє взаємопорузуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, постійно виникають сварки, скандали в зв'язку з різними поглядами на життя, не змогли створити нормальних сімейних стосунків. В результаті вона втратила почуття поваги та любові до відповідача і з липня 2009 року вони припинили шлюбні відносини. В теперішній час примирення між ними неможливе, тому вона просить розірвати шлюб. За розірвання шлюбу в органах РАЦС, на її думку має платити відповідач так як він винен у припинені сімейних відносин. Місце проживання неповнолітнього сина просить визначити з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоч про день та місце слухання справи був повідомлений своєчасно, про що свідчить розписка про отримання телеграм. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з липня 2009 року і з того часу проживають окремо, на примирення не згодна. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104, 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 10 лютого 2006 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 02. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільною господарства. Подружні стосунки припинили та мешкають окремо. Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Позивач на примирення не згодна тому звернулася до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити та пояснила що шлюбні стосунки з відповідачем припинились у липні 2009 року, з тою часу проживають окремо, на примирення категорично не згодна, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, вважає що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку за згодою позивача. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 лютого 2006 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 02, що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серії 1-ВЛ № 029368, виданим 28 березня 2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області. Сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження Серії 1-ВЛ № 035889, видане Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області, запис №08, від 04 квітня 2006 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтуються на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Оплату державної реєстрації розірвання шлюбу у розмірі 17 гривень, покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою 09 серпня 2010 року. В судовому засіданні в обгрунтування своїх вимог заявниця послалась на наступне. [INFO] померла - [PERSON] . За життя, 26 вересня 1997 року в Комінтернівський державній нотаріальній конторі Одеської області [PERSON] . склала на ім`я заявниці заповіт, яким заповідала їй все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і їй буде належати на день смерті. У заповіті помилково вказано прізвище « [PERSON] », а той час, як правильно має бути «[PERSON]» . При оформленні права власності на житловий будинок в правовстановлюючих документах заявника було виявлено розбіжності в написанні прізвища, у зв`язку з чим йому рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Представник Комінтернівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, однак надав до суду заяву, в якій порушує клопотання про розгляд справи щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] . Вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. [INFO] померла - [PERSON] . За життя, 26 вересня 1997 року в Комінтернівський державній нотаріальній конторі Одеської області [PERSON] склала на ім`я заявниці заповіт, яким заповідала їй все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і їй буде належати на день смерті. У заповіті помилково вказано прізвище « [PERSON] », а той час, як правильно має бути « [PERSON] » . В паспорті громадянина України його прізвище вказано « [PERSON] », а у заповіті, яке складено 26 вересня 1997 року в Комінтернівський державній нотаріальній конторі Одеської області вказано прізвище „[PERSON]". Згідно зі ст. 256 п.6 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При таких обставинах суд вважає, що від встановлення факту належності правовстанавлюючого документу заявнику залежить виникнення, зміна або припинення її майнових прав. На підставі п.6 ст.256, 258 ЦПК України, суд

Outcome: approved