Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , просить визнати удаваною довіреність , видану відповідачем 27. 10. 2010 року і посвідчену приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу , на право розпоряджатися ( керувати , поставити на облік в органах ДАІ, продати , обміняти , заставити , позичити , здати в оренду ) належний [PERSON]А . автомобіль марки MERCEDES BENZ 210 D 1995 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER]. Просить застосувати до цього правочину правила договору купівлі продажу та визнати за нею право власності на вказаний автомобіль з моменту укладення усного договору купівлі продажу , а саме з 27. 10. 2007 року. Також просить зобов»язати Костопільський МРЕВ ДАІ УМВС України в Рівненській області застрахувати спірний транспортний засіб за нею. Підтримавши позов в суді [PERSON] просить позов задоволити в повному обсязі . Відповідач [PERSON] А, заявою від 21. 10. 2010 року позовні вимоги [PERSON] визнав повністю , просить справу слухати у його відсутність . Вислухавши пояснення позивачки , представника позивачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного . Судом встановлено , що 27. 10. 2007 року [PERSON] видав на ім»я [PERSON] та [PERSON] довіреність , яка була посвідчена нотаріально , на право розпоряджатися належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ РВС № 267453 , виданого Сарненським МРЕВ , автомобілем марки MERCEDES BENZ 210 D 1995 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER] . Довіреність видана строком на 3 роки до 27. 10. 2010 року. Позивачка [PERSON] своє звернення до суду з позовом пояснила тим , що 27. 10. 2007 року фактично придбала у [PERSON] вказаний автомобіль , сплативши йому 30000 грн. Між нею та продавцем була досягнута домовленість про видачу на її ім»я довіреності з метою ухилення затрат при оформленні договору купівлі продажу та постановки транспортного засобу на облік. Вказує , що оформлення вказаної довіреності є удаваним право чином , який приховував договір купівлі продажу , який був насправді вчинений. Оскільки термін довіреності закінчується , позивачка просить визнати за нею право власності на автомобіль , який був придбаний нею на законних підставах , з додержанням вимог чинного законодавства і її діями не порушуються права , свободи чи інтереси інших осіб. Крім того , представник позивача пояснив , що визнання права власності на спірний автомобіль за [PERSON] є необхідним в зв»язку з страховим випадком та передбачуваною виплатою страхового платежу власнику автомобіля , яким насправді є саме позивачка. Як вбачається зі ст.. 235 ЦК України за удаваним право чином сторони умисно оформляють один право чин , але між ними насправді встановлюються інші правовідносини . За удаваним право чином права та обов»язки сторін виникають , але не ті , що випливають зі змісту правочину. В разі вчинення правочину з метою приховування іншого правочину суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати , що сторонами вчинено саме цей правочин , та вирішити спір із застосуванням норм , що регулюють цей право чин. Приймаючи до уваги пояснення позивачки та визнання позову відповідачем , суд приходить до висновку про те , що між [PERSON] та [PERSON] дійсно була досягнута домовленість щодо купівлі продажу автомобіля , належного відповідачеві. Отже , суд визнає , що довіреність , яку 27. 10. 2007 року [PERSON] видав на ім»я позивачки на право розпоряджатись належним йому автомобілем дійсно є удаваною . Оскільки судом визнано , що фактично між сторонами вчинено саме договір купівлі продажу , то вирішити даний спір слід із застосуванням норм , що регулюють цей право чин . Беручи до уваги наведене , суд приходить до висновку , що позов не підлягає до задоволення , оскільки позивачкою не доведені обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог . На підставі наведеного , ст.. 1167 , 23 ЦК України ,

Outcome: dismissed