Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного територіально галузевого об «єднання Львівська залізниця 17 841 грн. 00 коп. завданої матеріальної шкоди, 25 000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.03.2008 року в м. Сколе пасажирський електропоїзд «Львів-Ужгород» травмував її дочку [PERSON] Дитина в тяжкому стані була доставлена у Сколівську ЦРЛ, [INFO] року внаслідок отриманих травм дочка померла. Так, на лікування дочки нею понесено витрати в розмірі 700 грн., однак будучи в шоковому стані вона не зберегла чеки, на одяг, в якому поховала дочку - 500 грн., замовлено надгробний пам»ятник вартість якого, згідно калькуляції становить 12715 грн., за домовину, хрест, подушку, накидку, вінок та корзину з написом сплатила 926 грн., за ретуальні послуги - 200 грн., за поминальний обід, службу в церкві та обід в 9 і 40 днів - 3000 грн. Втратою дочки їй завдано, також і моральної шкоди, яка полягає в стражданнях та переживаннях, які вона зазнала внаслідок травмування, а згодом і смерті дочки. В неї погіршився стан здоров»я, вона не може спати, втратила працездатність. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивачка та її представник дали пояснення аналогічні наведеним та доповнили, що смерть дитини для матері є важким ударом, який позивачка до сьоднішнього дня не може пережити та продовжує страждати. Просять позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та подав заперечення згідно якого, вважає заявлений позов необгрунтованим та таким, що суперечить вимогам законодавства з наступних підстав: по факту травмування [PERSON] Львівською міжрайонною транспортною прокуратурою проводилась перевірка в результаті якої встановлено, що травмування [PERSON] сталось внаслідок необережності потерпілої, а саме порушення п.2 «Правил безпеки на залізничному транспорті України». Крім того, позивачка не надала жодних доказів того, що шкода вчинена з вини відповідача, а також, тб що між протиправним діянням і настанням шкоди є причинний зв»язок. Щодо моральної шкоди, то позивачка не зазначила в чому полягає спричинена їй моральна шкода, якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю їй заподіяно цю шкоду саме зі сторони залізниці. Також, йому не відомо чи проводилась роз»яснювальна робота з дітьми у школі щодо правил поводження на залізниці, чи був знак заборони переходу або попереджувальний знак і чи була огороджена ділянка дороги, де стався наїзд. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Пунктами 2,4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03. 1992 року із наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Володільцем джерела підвищеної небезпеки вважається юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Частинами 1,2,5 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням, або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В судовому засіданні встановлено, що 04.03.2008 року біля 16 год. 55 хв. на 1596 км. 1 пк. Перегону Сколе-Гребенів Львівської залізниці пасажирським електропоїздом № 289 сполученням «Львів-Ужгород» травмовано неповнолітню [PERSON], яка з діагнозом черепно-мозкова травма була доставлена в Сколівську центральну лікарню, де [INFO] року від отриманих травм померла. Про те, чи проводилась роз»яснювальна робота з дітьми у школі щодо правил поводження на залізниці, чи був знак заборони переходу або попереджувальний знак і чи була огороджена ділянка дороги, де стався наїзд електропоїзда на потерпілу представник відповідача пояснити не може. 13.03.2008 року начальник СВ ЛВ на ст. Стрий ЛУ на Львівській залізниці УМВСУ на залізничному транспорті [PERSON]

Outcome: approved