Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивачем, [PERSON], поданий до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, комунального лікувально-профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня», у якому позивач просить стягнути з комунального лікувально-профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня» на її користь суму завданої їй майнової шкоди у розмірі 1 883 (одну тисячу вісімсот вісімдесят три) гривні 00 копійок. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові зазначила про те, що «з 2003 року вона працювала заступником головного лікаря з економічних питань комунального лікувально - профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня» (далі КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ»). 31 грудня 2008 року по КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ» було видано наказ головного лікаря № 120 «Про зміну найменування посади заступника головного лікаря з економічних питань на посаду економіста». Зазначеним наказом з 02 січня 2009 року її, [PERSON], заступника головного лікаря з економічних питань незаконно перевели на посаду економіста. Дії головного лікаря щодо її переводу з однієї посади на іншу з погіршенням істотних умов праці вона оспорила в суді. Рішеннями Семенівського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2009 року та Апеляційного суду Чернігівської області від 05 серпня 2009 року наказ головного лікаря КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ» № 120 від 31 грудня 2008 року визнано незаконним. Судові рішення з 05 серпня 2009 року набрали законної сили. Однак, головний лікар КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ» [PERSON] замість того, щоб виконати рішення суду і поновити її в займаній посаді, став чинити всілякі перешкоди для її нормального життя та продовжувати порушувати її права. Він не поновлював її в займаній посаді, продовжував незаконно називати економістом та не виплачувати в повному обсязі заробітну плату, у зв'язку з чим вона змушена була знову звертатись до суду припинити дії [PERSON], які порушували її права та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи. Апеляційний суд Чернігівської області вищезазначені її вимоги до КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ» задовольнив повністю та своїм рішенням від 25 червня 2010 року зобов'язав комунальний лікувально-профілактичний заклад «Семенівська центральна районна лікарня» скасувати наказ від 31 грудня 2008 року № 120 «Про зміну найменування посади заступника головного лікаря з економічних питань на посаду економіста», а також стягнути з КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ» на її користь різницю в заробітній платі за час виконання нею нижче оплачуваної роботи за період з 02 січня 2009 року по 31 січня 2010 року в сумі 12 075 (дванадцять тисяч сімдесят п'ять) гривень 77 копійок. Відстоюючи свої права та свободи, оспорюючи при цьому неправомірні дії головного лікаря КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ» [PERSON] нею були понесені витрати, які вона зробила для відновлення своїх порушених прав. Такими витратами є: витрати на поїздку 11 червня 2010 року до м. Чернігова для участі в судовому засіданні Апеляційного суду Чернігівської області у справі за її позовом до КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ», які складаються з витрат на проїзд в обох напрямках в сумі 70 (сімдесят) гривень та витрат на харчування, які відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 663 від 23 квітня 1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон» оплачуються за рахунок добових в сумі 30 (тридцять) гривень; витрати, які вона зазнала у зв'язку з тим, що 11 червня 2010 року для поїздки до м. Чернігова для участі в судовому засіданні Апеляційного суду Чернігівської області була змушена брати на роботі відпустку без збереження заробітної плати. За її розрахунками її середній одноденний заробіток в червні 2010 року становив - 133 (сто тридцять три) гривні 45 копійок; витрати на правову допомогу, яку вона отримувала в ході розгляду її позову до КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ» в розмірі 1650 ( одна тисяча шістсот п'ятдесят) гривень. Таким чином, виходячи з вимог ст. 22 ЦК України неправомірними діями головного лікаря КЛПЗ «Семенівська ЦРЛ» їй завдано майнової шкоди у розмірі 1883 (одна тисяча вісімсот вісімдесят три) гривні 45 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що він просить задовольнити позов повністю за обставин, викладених позивачем у позовній заяві. У судове засідання представник відповідача - комунального лікувально - профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня» [PERSON] не з»явилась, але надала до суду письмову заяву, згідно даних якої в суд з»явитися не може, просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON] В»ячеслав Іванович у судове засідання не з»явився у зв»язку з тяжкою хворобою, що підтверджується відповідною медичною довідкою. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю за наступних обставин. За результатами розгляду цивільної справи за наданих сторонами доказів, які досліджені у судовому засіданні, судом встановлено, що позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача - комунального лікувально - профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня» грошові кошти за витрати відповідача на поїздку для участі в судовому засіданні Апеляційного суду Чернігівської області 11 червня 2010 року, одноденний заробіток позивача за 11 червня 2010 року, коли позивач перебувала у відпустці без збереження заробітної плати у зв»язку з участю у судовому засіданні, тобто витрати позивача, що пов»язані з явкою до суду, та витрати на правову допомогу в ході розгляду позову позивача до комунального лікувально - профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня». Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що пов»язані з явкою до суду, належать до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, які в свою чергу відносяться до судових витрат. Витрати, пов»язані з розглядом справи, визначені в ч. 3 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України, і їх розподіл здійснюються судом відповідно до вимог, установлених ст. ст. 88, 89 вказаного Кодексу. Крім того, суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині (п. 6 ч. 1 ст. 214, п. 4 ч. 1 ст. 215 Цивільного процесуального кодексу України). У разі не вирішення судом питання про судові витрати суду, що ухвалив рішення за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове рішення у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, види, зміст судових витрат, порядок їх розподілу судом та оскарження ухвал суду з цього питання в цивільному судочинстві регулюються та підпорядковані нормам Цивільного процесуального кодексу України. Згідно зі змістом зазначених положень Цивільного процесуального кодексу України вирішення судом питання про судові витрати відбувається лише в порядку, визначеному відповідними нормами вказаного процесуального закону. Отже, витрати, зазначені позивачем [PERSON] у позові, понесені нею у зв»язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справи у порядку цивільного судочинства, процесуальним законом віднесено до судових витрат, вона відшкодовується в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, не є шкодою в розумінні ст. 1166 Цивільного кодексу України і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди. Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed