Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування будинку недійсним. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 28 грудня 2004 року, приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу [PERSON], був посвідчений договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Лугова, буд. 21 м. Старобільськ Луганської області. Позивач [PERSON] вважає, що вказаний договір дарування укладений в порушення закону, шляхом обману, про які свідчать наступні обставини: безпосередньо, перед складанням і посвідченням договору дарування житлового будинку, зять позивача [PERSON] [PERSON], заявив їй, що о 19 годині йому будуть дзвонити. Через деякий час, по мобільному телефону роздався посилений звуком дзвінок, в якому звучали погрози, що в неї відберуть будинок, а її віднесуть на цвинтар. 28 грудня 2004 року, зять нагадав [PERSON] про дзвінок, а також запропонував, з метою збереження її будинку, подарувати його онучці [PERSON] При цьому, зять, дочка та онучка позивача [PERSON] запевнили її, що договір дарування, який був підписаний о 23 годині 28 грудня 2004 року. В подальшому, позивач зрозуміла, що ніхто в неї будинок не мав права забирати, спектакль з дзвінком був організований її зятем [PERSON], щоб змусити її скласти договір дарування. Твердження про те, що договір дарування буде тимчасовим, було також брехнею, бо коли вона стала вимагати повернути їй будинок, то їй було заявлено, що будинок їй буде повернуто через три роки, а потім було заявлено, що через 5 років. На останню вимоги позивача, повернути їй будинок, вона одержала відповідь, що будинок вона ніколи не отримає. Позивач [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача з проханням розірвати договір дарування житлового будинку, на що обіцяли це зробити, але цього не зробили та продовжували обманювати позивача. Тому позивач [PERSON] вважає, що строк звернення до суду з заявою, вона пропустила з поважних причин, і цей строк підлягає поновленню. У судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила суд поновити строк для звернення до суду з позовною заявою та визнати недійсним договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Лугова, буд. 21 м. Старобільськ Луганської області, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу [PERSON] 28 грудня 2004 року за реєстраційним № 4089. Крім того, просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати при зверненні до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] підтримав у повному обсязі, та просив суд поновити строк для звернення до суду з позовною заявою та визнати недійсним договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Лугова, буд. 21 м. Старобільськ Луганської області, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу [PERSON] 28 грудня 2004 року за реєстраційним № 4089. Крім того, просив суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені нею судові витрати при зверненні до суду. У судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі, пояснивши, що ні одна обставина на яку посилається позивач [PERSON], не була підтверджена протягом судового засідання. На момент укладання договору дарування, позивач мала намір укласти договір дарування житлового будинку і це відповідало її волі, що було підтверджено в присутності приватного нотаріуса. У звязку з цим, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON], позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі, та також пояснила, що ні одна обставина на яку посилається позивач [PERSON], не була підтверджена протягом судового засідання. На момент укладання договору дарування, позивач мала намір укласти договір дарування житлового будинку і це відповідало її волі, що було підтверджено в присутності приватного нотаріуса. У звязку з цим, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Старобільського нотаріального округу [PERSON], вважав позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, пояснивши, що 28 грудня 2004 року, приблизно о 17 годині в присутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], був укладений договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Лугова, буд. 21 м. Старобільськ Луганської області. Цей договір було укладено без будь-яких погроз, примусу чи насильства. Про те, що договір укладався о 23 годині, позивач [PERSON] не надала підтверджень. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він є зятем позивача [PERSON] На дні народження доньки - відповідача [PERSON], позивач обявила, що подарить їй свій будинок. Після чого, вони пішли до приватного нотаріуса та оформили договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Лугова, буд. 21 м. Старобільськ Луганської області. Про дзвінки з мобільного телефону, він не знає, оскільки на той час його не було в Старобільському районі. В нотаріальну контору він не приходив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є донькою позивача [PERSON] На дні народження відповідача [PERSON], позивач обявила, що подарить їй свій будинок. Після чого, вони пішли до приватного нотаріуса та оформили договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Лугова, буд. 21 м. Старобільськ Луганської області. [PERSON] прописана у вищевказаному будинку, і витрати по утриманню будинку несе саме вона. Питання про місце проживання позивача [PERSON] не вирішувався. Також свідку відомо, про те, що [PERSON] два роки після того, як вона подарувала будинок [PERSON], хотіла його продати. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Діючим Цивільним законодавством України, поновлення строків позовної давності звернення до суду не передбачено. У судовому засіданні було встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого 28 грудня 2004 року приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним № 4089, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями, розташований за адресою: вул. Лугова, буд. 21 м. Старобільськ Луганської області. Згідно ч. ч. 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В судовому засіданні було встановлено, що на момент укладання договору дарування, позивач [PERSON] мала намір укласти договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Лугова, буд. 21 м. Старобільськ Луганської області, і це відповідало її волі, та було підтверджено в присутності третьої особи - приватного нотаріуса [PERSON] Позивач [PERSON] посилається на те, що у відповідності ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий договір визнається судом недійсним та у відповідності ч. 1 ст. 231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Але, в судовому засіданні позивач [PERSON] не надала доказів в підтвердження того, що договір дарування житлового будинку був укладений під впливом обману та насильства, і у суду не має підстав визнавати договір дарування житлового будинку недійсним. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування будинку недійсним, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 203, ч. ч. 1-3,5,6 ст. 215, 230,231, ЦК України,

Outcome: dismissed