Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Акціонерний банк «Діамант» (далі - АБ «Діамант») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначав, що 14 грудня 2007 року між АБ «Діамант» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 0001785. Відповідно до умов зазначеного договору банк відкрив [PERSON] з 14 грудня 2007 року до 11 грудня 2009 року кредитну лінію з встановленням ліміту кредитування у розмірі 40 000 грн. Кредитні кошти надані позичальнику зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 26,00%. За цим договором позичальник сплачує банку комісію у розмірі 0,6% від встановленого на день укладення цього договору ліміту кредитування, яка становить 240 грн. - щомісячно, 25 календарного числа місяця. Посилаючись на те, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, просив стягнути з відповідача 27 208 грн. 57 коп. заборгованості за кредитним договором, 1 867 грн. 71 коп. заборгованості по процентам, 447 грн. 98 коп. заборгованості по сплаті комісії. 7 867 грн. 85 коп. штрафу, 1 663 грн. 31 коп. пені за прострочку виконання зобов'язань за договором. У судовому згісіданні представник позивача підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідачка своє право на участь у судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. і ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 14 грудня 2007 року між АБ «Діамант» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 0001785 (далі - договір) (а.с. 8-13). Відповідно до умов зазначеного договору банк відкрив [PERSON] з 14 грудня 2007 року до 11 грудня 2009 року кредитну лінію з встановленням ліміту кредитування у розмірі 40 000 грн. (п. 1.1. договору). Згідно з п. 1.4. договору кредитні кошти надані позичальнику зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 26,00%. За цим договором позичальник сплачує банку комісію у розмірі 0,6% від встановленого на день укладення цього договору ліміту кредитування, яка становить 240 грн. - щомісячно, 25 календарного числа місяця (п. 1.5. договору). Згідно з п. 2.2.1. договору протягом строку користування кредитом, щомісячно, 25-го календарного числа місяця, позичальник зобов'язався сплачувати кредитодавцю у вказаному в п. 1.4. цього договору розмірі проценти за користування кредитом, нараховані по 24 календарне число місяця. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] свої зобов'язання за договором кредиту не виконує. Сума заборгованості за кредитним договором складає: 27 208 грн. 57 коп. заборгованості за кредитним договором, 1 867 грн. 71 коп. заборгованості по процентам, 447 грн. 98 коп. заборгованості по сплаті комісії. Виходячи з наведеного, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Пунктом 4.1 договору передбачено, що за несвоєчасне повернення фактично отриманих позичальником кредитних коштів згідно цього договору та/або за несвоєчасну сплату процентів за користування ними та/або за несвоєчасне погашення інших платежів, належних до сплати позичальником за цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі діючої на період виникнення прострочення подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої (несвоєчасно сплаченої) суми за кожний день прострочення, а також сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 50% від суми невиконаних/несвоєчасно виконаних зобов'язань. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з розрахунками, наданими позивачем, пеня за прострочку виконання зобов'язань за кредитним договором складає 1 663 грн. 31 коп., штраф - 7 867 грн. 85 коп. Виходячи з наведеного, сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з [PERSON] на користь АБ «Діамант» у повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 390 грн. 55 коп. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи е розмірі 30 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved