overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає те, що 26.11.2004 року зареєстрований шлюб між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області про що свідчить актовий запис № 579. Від спільного подружнього життя з відповідачем дітей не маємо. Свій позов обґрунтовує тим, що створити міцну та дружню сім?ю із [PERSON], не вдалося через протилежність характерів, поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння. Позивач та відповідач мають протилежне відношення до спільного подружнього життя, взаємних прав та обовязків чоловіка та дружини, і шлюбу взагалі. За таких обставин, що склалися, позивач не підтримує з [PERSON] подружніх стосунків, не веде спільного господарства та не проживає спільно з нею. Будь-яке примирення між позивачем та відповідачкою неможливе, оскільки позивач втратив до неї почуття любові, наміру зберігати шлюб не має. Розірвати шлюб в органах РАГСу відповідачка не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду з заявою в якій просить розірвати шлюб між ним та позивачкою. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та пояснила ………………. Суд вислухавши позивача, відповідача дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1- БК № 253324 від 26 листопада 2004 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.11.2004 року про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 579. Після одруження чоловіку та жінці присвоєно прізвища [PERSON]. Місце реєстрації та орган, що видав свідоцтво про одруження відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області. Спору майнового характеру у сторін немає, спільного господарства не ведуть. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння, спільно не проживають. Позивач проживає з іншою жінкою з якою має намір створити сім?ю . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, посилаючись на те, що дитина проживає з нею, але відповідач не допомагає матеріально. Сторони в попереднє судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені своєчасно, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач з позовом згоден, тому суд ухвалив виносити рішення при попередньому розгляді справи на підставі матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 04.10.2002 року. Від сумісного життя народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька чи матері, на користь одного з батьків, з ким проживає дитина. Оскільки, батько працездатний, він має можливість і зобов'язаний надавати допомогу на утримання дитини. Виходячи з вимог позивача, розміру прожиткового мінімуму, встановленому державою на утримання дітей, з засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає те, що 26.09.2008 року зареєстрований шлюб між сторонами Требухівською сільською радою Броварського району Київської області про що свідчить актовий запис №21. Від спільного шлюбу є син [PERSON] [INFO]. Свій позов обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Підставою стали ті обставини, що в сторін різні характери та погляди на життя , взаємні права та обовязки подружжя їх функції та роль в сім?ї, відповідальність за долю в сім?ї, крім того відповідач зовсім не цікавився думкою позивача в звязку з чим між сторонами ніколи не було взаєморозуміння. Відносини сторін стали дедалі напруженіші, що призвело до того, що сім?я розпалася. Відповідач почав зловживати спертими напоями та застосовувати фізичну силу до позивача. Сторони не підтримують подружніх стосунків не ведуть спільного господарства більше пяти місяців, кожен з них живе своїм окремим життям і веде свій бюджет, що свідчить про те що сімейні стосунки розірвано остаточно. За таких обставин зберігати сім?ю не доцільно оскільки шлюб носить формальний характер. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не зявився про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не повідомив суд про наявність поважних причин, які перешкоджають зявитися до суду, думку чи заперечення суду не надав . Суд вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І- ОК № 074475 від 26 вересня 2008 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.09.2008 року про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 21. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіку та жінці присвоєно [PERSON]. Місце реєстрації шлюбу Виконком Требухівської сільської рада Броварського району Київської області. Відповідно до свідоцтва про народження І-БК № 123592 від 11 березня 2009 року народився [PERSON] 21.02.2009 року про що в книзі реєстрації народжень 11.03.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 14. свідоцтво видане Виконкомом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області. Спору майнового характеру у сторін немає, спільного господарства не ведуть. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільний бюджет, між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння, спільно не проживають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послалася на те, що відповідач з сімєю не проживає і взагалі невідоме його місце перебування. . Відповідач в судове засідання не зявився., в силу ч.9 ст. 74 ЦПК України є належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 22 жовтня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матірю. Шлюбні відносини сторони припинили з 2008 року та до цього часу не підтримують. Спору про поділ майна не має. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послалася на несумісність характерів та втрати поваги один до одного. Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, про розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 23 квітня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матірю. Через несумісність характерів, постійні сварки, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили з січня 2010 року та до цього часу не підтримують. Спору про поділ майна не має. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

26.05.2010 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 01 січня 2008 року по 30 квітня 2010 року в сумі 3036.90 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що має право на таку надбавку відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а відповідач безпідставно відмовляє в її нарахуванні та виплаті. Позивач в судове засідання не з'явилась. Направила до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений . Надіслав заперечення у яких просить постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дитиною війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та довідкою УПФУ в Лугинському районі №3142/02 від 25.05.2010 року. Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Отже, такі дії відповідача щодо не нарахування та виплати надбавки до пенсії згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниє неправомірними. При стягненні коштів суд враховує, що дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було зупинено згідно Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» , а рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року її дія була поновлена. Тому стягнення повинно проводитись з моменту поновлення призупинених прав. Розмір мінімальної пенсії за віком становить: з 01.04.2008 року 481 грн., з 01.07.2008 року 482 грн., з 01.10.2008 року 498 грн., з 01.11.2009 року 573 грн., з 01.01.2010 року 695 грн. З врахуванням розміру мінімальної пенсії за віком сума заборгованості перед позивачем, за мінусом отриманих коштів, в період з 22 травня 2008 року по 30 квітня 2010 року становить: з 22.05.2008 р. по 30.06.2008 року 481 х 30% х 1 міс. 10 дн. = 190.84 грн. з 01.07.2008 р. по 30.09.2008 року 482 х 30% х 3 міс. = 433.80 грн. з 01.10.2008 р. по 31.10.2009 року 498 х 30% х 13 міс. = 1942.20 грн. з 01.11.2009 р. по 31.12.2009 року 573 х 30% х 2 міс. = 343.80 грн. з 01.01.2010 р. по 31.03.2010 року 695 х 30% х 3 міс. = 625.50 грн. з 01.04.2010 р. по 30.04.2010 року 706 х 30% х 1 міс. = 211.80 грн. 3747.94 1297.50 = 2450.44 грн. 1297.50 грн. - сума, виплачена позивачу за період з 22 травня 2008 року по 30 квітня 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач ПАТ „Полтавський турбомеханічний завод 23 липня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вул. Рєпіна, 14 в місті Полтаві, який знаходиться на балансі ПАТ „ПТМЗ. Позивач посилався на те, що відповідач зареєстрований, але протягом останніх 24 місяців в гуртожитку не проживає без поважних причин. Просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку за даною адресою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вважає, що відповідач без поважних причин відсутній в жилому приміщенні, втратив право на користування житлом. Відповідач в судове засідання за викликом суду не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань до суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, враховуючи згоду представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що гуртожиток по вулиці Рєпіна,14 в місті Полтаві знаходиться на балансі ПАТ „ПТМЗ. Відповідач [PERSON] знаходиться в гуртожитку на реєстраційному обліку, але не проживає протягом 24 місяців, тобто, понад встановлені стоки. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або член його сімї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Умовою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є відсутність особи без поважних на те причин. Дослідженими по справі доказами поважність причин відсутності відповідача за даною адресою не знайшла підтверджень, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Полтава, вул. Рєпіна,14. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає до стягнення на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн. 50 коп. та сплачене державне мито в сумі 8 грн.50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

31.08.2010 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\2 частини заробітку відповідача, щомісячно, так як відповідач після припинення шлюбних відносин допомоги на утримання дітей не надає. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав і проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

26.08.2010 року позивач звернувся з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між відповідачем та ним та посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] 30.10.2007 року недійсним та зобов»язати сторони повернути одна одній в натурі все те, що вони отримали внаслідок укладення вказаного договору, так як згідно умов зазначеного договору [PERSON] повинен був сплатити [PERSON] 95950 грн. до 18 години 30.10.2007 року, однак сплатив лише 65950 грн., а залишок в сумі 30000 грн. зобов»язався сплатити до 30.10.2008 року, однак до теперішнього часу не сплатив. Таким чином? відповідач порушив істотні умови договору і таким чином фактично договір купівлі-продажу не виконаний. В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. В попередньому судовому засіданні представник відповідача позов визнав і проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. ст. 215, 655, 691, 695 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

31.08.2010 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 250 грн. на кожну дитину, щомісячно, так як відповідач після припинення шлюбних відносин допомоги на утримання дітей не надає, а має нерегулярний мінливий заробіток. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав і проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

09 липня 2010 року позивач звернувсь до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки [PERSON] 768 грн. 05 коп. заборгованість за надані послуги по утриманню житла та прибудинкової території за період з 01.01.2009 року по 01.04.2010 року та понесених судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялась, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Письмових заперечень проти задоволення позову не подала. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає наявність фактів, якими обґрунтовувались вимоги, встановленою. При розгляді справи судом встановлено і це підтверджено довідкою КП "Служба замовника" від 16.02.2010 року № 565 (а.с. 6), що відповідачка проживає в [INFO] і є її власником. В період з 01.01.2009 року по 01.04.2010 року користувалась послугами по утриманню житла та прибудинкової території, які їй по місцю проживання надавав позивач. Нарахування суми на утримання житла та прибудинкових територій за вказаний вище період КП «Служба замовника» нараховувала на підставі рішення Броварського міськвиконкому № 464 від 24.10.2006 року. Як передбачено ст.ст.509, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.162 ЖК України та п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року № 5, плата за житло повинна вноситись щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця незалежно від відомчої належності житла і форми власності. Відповідачка свого обов'язку оплачувати одержані від позивача послуги, належним чином не виконувала і відповідно з наданим суду розрахунком має заборгованість по платежах у сумі та за період, які визначені позивачем. Позов обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

09 липня 2010 року позивач звернувсь до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] 629 грн. 20 коп. заборгованість за надані послуги по утриманню житла та прибудинкової території за період з 01.04.2009 року по 01.06.2010 року та понесених судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти задоволення позову не подав. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає наявність фактів, якими обґрунтовувались вимоги, встановленою. При розгляді справи судом встановлено і це підтверджено довідкою КП "Служба замовника" від 19.03.2010 року № 829 (а.с. 6), що відповідач проживає в [INFO] і є її власником. В період з 01.04.2009 року по 01.06.2010 року користувався послугами по утриманню житла та прибудинкової території, які йому по місцю проживання надавав позивач. Нарахування суми на утримання житла та прибудинкових територій за вказаний вище період КП «Служба замовника» нараховувала на підставі рішення Броварського міськвиконкому № 464 від 24.10.2006 року. Як передбачено ст.ст.509, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.162 ЖК України та п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року № 5, плата за житло повинна вноситись щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця незалежно від відомчої належності житла і форми власності. Відповідач свого обов'язку оплачувати одержані від позивача послуги, належним чином не виконував і відповідно з наданим суду розрахунком має заборгованість по платежах у сумі та за період, які визначені позивачем. Позов обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України,

Outcome: approved