overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд за участю заінтересованої особи Війтівської сільської ради, про встановлення факту набуття права власності на житловий будинок при житті померлими. В заяві стверджує, що 14.08.1998 року померла його мати [PERSON], 10.03.2010 року помер [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина на належне їм майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Війтівка Бершадського району Вінницької області по вул.7 зїзду Рад, 89. Він являється спадкоємцем за законом майна померлих [PERSON] та [PERSON] і фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, але оформитись в правах спадкоємця не має можливості, в звязку з тим, що померлі при житті не оформили та не зареєстрували право власності на належні їм частини житлового будинку. Оскільки вирішення даного питання можливе тільки в судовому порядку то він звернувся в суд з цим позовом і просить постановити рішення, яким встановити факт, що померлі 14.08.1998 року [PERSON] та 10.03.2010 року [PERSON] при житті набули право спільної власності в рівних долях на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Війтівка Бершадського району Вінницької області по вул.7 зїзду Рад, 89. Заявник подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі і просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Війтівської сільської ради [PERSON] подав заяву в якій не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] і просить слухати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, із наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна померлих [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] при житті не оформили та не зареєстрували право власності на належний їм житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Війтівка Бершадського району Вінницької області по вул.7 зїзду Рад, 89. В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно, [PERSON] позбавлений можливості оформитись в правах спадкоємця. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з цією заявою стверджуючи, що 22.06.1993 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований в с.Маньківка Бершадського району Вінницької області по вул.Набережна,17. Він являється чоловіком померлої [PERSON], спадкоємцем першої черги за законом належного їй майна і спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але оформитись в правах спадкоємця не має можливості, в звязку з тим, що померла при житті не оформила та не зареєструвала право власності на належне їй нерухоме майно. Оскільки вирішення даного питання можливе тільки в судовому порядку то він звернувся в суд з цим позовом і просить постановити рішення, яким встановити факт, що померла [PERSON] при житті набула право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований в с.Маньківка Бершадського району Вінницької області по вул. Набережна,17. Від [PERSON] надійшла заява в якій вона підтримує заявлені вимоги і просить розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причину своєї неявки, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] являється чоловіком померлої 22.06.1993 року [PERSON] і спадкоємцем першої черги за законом, який претендує на її майно. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] при житті не оформила та не зареєструвала право власності на належну їй частину житлового будинку, що розташований в с.Маньківка Бершадського району Вінницької області по вул.Набережна,17. Через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане майно, [PERSON] позбавлений можливості оформитись в правах спадкоємця. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Козятинський міжрайпрокурор в інтересах ВАТ „АК Вінницяобленерго підпорядкованої структурної одиниці „ Козятинські електричні мережі предявив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості повязаної з без обліковим використанням електроенергії за самовільне підключення в сумі 582 гривні 51 копійку, посилаючись на те, що 29.01.2010 р. було виявлено, пошкодження приладу обліку. Спожита таким чином електроенергія не враховувалась та не оплачувалася. Для засвідчення порушень контролерами СО "Козятинські ЕМ" ВАТ "АК Вінницяобленерго» складено акт, про порушення Правил користування електроенергією для населення № 021978 від 29.01.2010 р., який був підписаний контролерами та споживачем. Так, нарахування проведено з 29.09.2009 року по 29.03.2010 року за період шести місяців, сума завданих збитків склала: 582 грн. 51 коп. по акту № 021978 від 29.01.2010 року. Прокурор підтримала позовні вимоги в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву в які зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить стягнути заборгованість з відповідача і справу слухати у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, про що свідчать розписки, а тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних в справі доказів, постановивши заочне рішення. Суд, заслухавши прокурора, взявши до уваги письмову заяву представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Встановлено, що [PERSON]. за місцем свого проживання в [INFO], допустив порушення ПКЕЕН, а саме 29.01.2010 року, було виявлено пошкодження приладу обліку, що підтверджується актом № 021978 від 29.01.2010 р, іншими матеріалами справи. Згідно п.53 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999р. № 1357, зі змінами від 26 вересня 2001 року № 1275, в разі виявлення розкрадання електроенергії побутовим абонентом, електропостачальна організація проводить перерахунок плати за користування електроенергією в межах строку позовної давності, а останнього зняття показань лічильника, чи відключення до дня складення акту працівниками РЕМ. В силу ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. А тому, з [PERSON] слід стягнути на користь ВАТ „АК Вінницяобленерго в особі підпорядкованої структурної одиниці „ Козятинські електричні мережі 582 гривні 51 копійку завданих збитків за без облікове споживання електричної енергії. Крім того, з відповідача слід стягнути судові витрати, а саме: та 30 гривень за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та 51 гривню державного мита на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 09 червня 1973 року, шлюб зареєстрований Кіровоградським міським бюро реєстрації актів цивільного стану, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану 09.06.1973 року зроблений актовий запис № 899. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через те, що сімейні відносини погіршилися, протягом довгого часу в сімї немає взаєморозуміння. Сімейні стосунки припинили в травні 2010 року, примирення між ними неможливе. Відповідач у судове засідання зявилася, позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Зясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Сторони в судовому засіданні зазначили про неможливість примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Спір стосовно розподілу спільно нажитого майна між сторонами відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 07 лютого 2009 року, шлюб зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 648. Сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], який народився 28.07.2009 року. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через те, що протягом довгого часу в сімї немає взаєморозуміння, сумісно не проживають, спільно домашнього господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Сімя носить формальний характер. Відповідач у судове засідання зявився, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Зясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Сторони в судовому засіданні зазначили про неможливість примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Спорів щодо розподілу спільно нажитого майна, та стосовно встановлення місця проживання малолітньої дитини між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги по водопостачанню і водовідведенню, і свої доводи мотивує тим, що відповідачі у справі мешкають в квартири № 1 в будинку № - 19 по вул. Запорожця в смт. Володимирівка, Волноваського району, Донецької області і відповідно до правил надання населенню послуг по водопостачанню і водовідведенню. затвердженими Постановою KM України від 30.12.1997 року за № - 1497 і затвердженими постановою Волноваської райгосадминистрации від 15 грудня 1999 року, відповідачам в справі були надані згідно графіка послуги по водопостачанню і водовідведенню, а відповідачі зобов'язалися щомісяця робити оплату за надані послуги. Відповідачі ухилилися від оплати, за одержані послуги, і утворилася заборгованість по оплаті за послуги з 1.06.2006 року і по 01.05.2010 року у сумі 459.30 гривен, що позивач і просить стягнути з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтвердив у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, про причину неявки суд не інформували, тому причину неявки позивачів суд визнав не поважною. Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. З пояснень представника позивача свідчить, що між сторонами в усній формі був укладений договір, що підтверджується видачею відповідачам абонентської книжки, про надання позивачем послуг відповідачам по водопостачанню і водовідведенню згідно графіка, а відповідачі зобов'язані щомісяця робити оплату за отримані послуги. Відповідачі від послуг не відмовилися, але самоусунулися від оплати за отримані послуги. З розрахунку заборгованості по оплаті за водопостачання і водовідведення, що є наявною у справі вбачається, що борг у відповідачів по справі складає на 1.05 2010 року 459.30 гривен. Про те, що позивач звертався до відповідачів, з приводу погашення боргу підтверджується претензією № 335, що є наявною у справі. Відповідачі заперечення на позов не надали, що дає суду підстави визнати, що позов визнали. З заявою у відповідності з ч.З ст. 267 ЦК України відповідачі до суду не зверталися. Аналіз приведених судом доказів, свідчать про те, що між сторонами була усна угода згідно якої позивач надавав відповідачам послуги по водопостачанню і водовідведенню а відповідачі зобов'язані були робити щомісяця оплату за отримані послуги, від чого відповідачі самоусунулася і станом на 1.05.2010 року утворилася заборгованість у сумі 459,30 гривен, що свідчить про те, що відповідачі заподіяли позивачу збиток на зазначену суму, тому позов підлягає задоволенню на підставі ст. 1166 ЦК України. Підлягає стягненню з відповідачів в доход держави і держмито в сумі 51 гривня і ІТО 30 гривень на користь позивача. На підставі ст. 1166 ГК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 20.07.2007 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 302, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині того, що відповідач допустила подружню невірність, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Позивач у судовому засіданні свої вимоги, викладені у позові підтримав, та додатково пояснив суду, що шлюб у нього перший, донька після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. При цьому пояснила, що шлюб у неї перший, після розірвання шлюбу їх спільна дитина буде проживати з нею. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Валуйська». На пропозицію суду про надання строку для примирення сторони категорично відмовились, так як вважають, що відновити шлюб неможливо і їх подальше спільне життя негативно позначитися на інтересах дитини. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 20.07.2007 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції складений актовий запис № 302. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Шлюбні відносини між [PERSON] і [PERSON] припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів в її користь на утримання дочки [PERSON],23.06.2000 р.нар., мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 23.06.2000 р. Рішенням Снятинстького районного суду за березень 2006 р. присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі 150 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 02.11.2006 р. рішенням Снятинського райсуду зменшено розмір стягуваних аліментів на утримання дочки з 150 грн. на 100 грн., оскільки у відповідача є ще на утриманні дочка [PERSON]. Зважаючи на те, що відповідач їздить на роботу за кордон в Чехію, а позивачка не взмозі сама утримувати дочку на присуджені судом кошти, а тому змушена була звернутися в суд із позовом в якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання дочки [PERSON], стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 400 грн. Позивачка в судовому засіданні зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі 300 грн. до досягнення дочкою повноліття. Відповідач позов визнав, згідний на стягнення із нього аліментів в твердій грошовій сумі 300 грн. на утримання дочки [PERSON], до досягнення останньою повноліття. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд прийшов до такого висновку по слідуючих міркуваннях : - із пояснень позивачки, вбачається, що у відповідача збільшився дохід, проти чого не заперечує останній, а тому суд вважає, що відповідно до вимог ст. 192 СК України в відповідача в якійсь мірі змінилось матеріальне становище, а тому суд вважає, що позов слід задоволити і стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 300 грн., щомісячно до повноліття дочки. На підставі ст. 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина у зв'язку з навчанням. Причиною звернення до суду послужило те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, 26.11.2003 року шлюб між ними розірвано. У шлюбі у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. В даний час син повнолітній та навчається у Надвірнянському коледжі національного транспортного університету. Син навчається на денній формі навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. В судове засідання позивач не з»явилась, від неї поступила заява, де вона зменшила позовні вимоги та просить постановити рішення про стягнення в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у зв'язку з навчанням в розмірі 300 грн. до закінчення ним навчання, тобто по 1.07.2012 року. Відповідач допитаний по судовому дорученню позов визнав, не заперечує проти стягнення аліментів, але в розмірі 250 грн. Суд , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей, якщо вони продовжують навчання. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 26.11.2003 року шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. В даний час [PERSON] повнолітній та навчається у Надвірнянському коледжі національного транспортного університету, на денній формі навчання до 1.07.2012 року, про що свідчить довідка Надвірнянського коледжу національного транспортного університету від 26.05.2010 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач може сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. На підставі ст.ст.182, 198, 199, 200, СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою в якій просить встановити факт належності нагород мотивуючи тим, що її покійний чоловік [PERSON] будучи учасником бойових дій у ВВв отримав орден "За мужність" а також нагороджений "Медаллю Жукова", орден "Вітчизняної війни", що стверджується орденськими книжками до даних орденів, однак в посвідченнях даних нагород і в орденській книжці "Медаль Жукова" та в військовому квитку, помилково записано ім'я її покійного чоловіка "Йосафат" замість"Йосип". В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила суд заяву задовольнити, встановити, що орден "За мужність" відповідно до орденської книжки серія АТ 037312 та орден "Вітчизняної війни" № 607250, "Медаль Жукова", посвідченні для ветеранів війни - учасників бокових дій серія АБ 079893 від 29.08.1996 р., військовий квиток НК №0792663 від 13.08ГГ963 р., які видані на Стефурака Йосипа Ілліча належать [PERSON] [INFO], який помер 02 липня 2010 року. Представник зацікавленої особи проти заяви не заперечує, про що подав до суду заяву. Суд заслухавши показання представника заявниці, дослідивши і перевіривши докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення зі слідуючих мотивів: як видно із показань заявниці, копії свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про народження, що ім'я покійного чоловіка [PERSON], отже в ордені "За мужність" відповідно до орденської книжки серія АТ 037312 та ордені "Вітчизняної війни" № 607250, "Медаль Жукова", посвідченні для ветеранів війни - учасників бойових дій серія АБ 079893 від 29.08.1996 р,, військовому квитку НК №0792663 від 13.08.1963 р. помилково записано його "Йосип". Оскільки встановлення факту належності нагород необхідно заявниці для отримання надбавок до пенсії, то даний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Тому суд на підставі ст.256 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved