Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право на житло в квартирі [ADDRESS] в [PERSON] на підставі ст.107ЖК України та ст.405 ЦК України. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири, відповідачі не проживають в його квартирі з грудня 2007року, переїхали на постійне місце проживання до матері колишньої дружини [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час розгляду справи позивач уточнив підстави позову, просить визнати відповідачів втративши право на житло у зв 'язку з переїздом на інше постійне місце проживання, на підставі ст.107 ЖК України. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічними позовами про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою та вселення, мотивуючи тим, що позивач почав зловживати спиртними напоями, вчиняв сварки, вигнав їх з жилого приміщення, в лютому 2010року дружину [PERSON] та сина - [PERSON]Е, а в квітні 2010року - дочку [PERSON], поставив в двері ще один замок, чим створив перешкоди в користуванні житлом. В судовому засіданні сторони свої позовні вимоги підтримали, позивач заперечив проти зустрічних позовів, відповідачі не визнали первісний позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд дійшов висновку про відмову в позові [PERSON] та задоволення зустрічних позовів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 1987 року, шлюб розірваний 30.11.2009 року. (а. с.З) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повнолітні діти подружжя. [PERSON] є власником 44/100 частин жилого будинку № 41 по вул.. Чкалова в м.Бердичеві (квартира № 2) на підставі договору дарування від 16.07.2001 року (а.с.4,45), в квартирі зареєстровано чотири особи: позивач, колишня дружина - [PERSON], син - [PERSON], дочка - [PERSON] 0.Е.(а.с.5) В даний час в квартирі проживає лише позивач, відповідачі проживають [INFO] у матері [PERSON] Даного факту ніхто не заперечив. Згідно з актом перевірки паспортного режиму від 14.05.2010 року, який складено паспортистами ВЖРЕП № 6, відповідачі за місцем реєстрації не проживають з грудня 2007року.(а.с.6) Факт проживання відповідачів без реєстрації по вул..Шевченка, 18/2, в кв. № 25 в м.Бердичеві стверджується актом ПП „Житлоремекс 2" від 29.07.2010року.(а.с.18) Свідок [PERSON]- батько позивача, суду пояснив, що роки 3-4 тому його онук [PERSON] викрав з його гаража огорожу, потім з хати зникло золото, за це батько сварився з сином, тому мати відправила його жити до своєї матері, потім пішла сама, онука пішла з хати пізніше, тому що батько відмовився подарувати їй свою частину будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що відповідачі не проживають більше 2 років, дочка була до весни 2010 року, як вони уходили він не бачив, сварок не чув, не бачив позивача в нетверезому стані, в будинок до них жодного разу не заходив. Свідок [PERSON]-мати відповідачки [PERSON] пояснила, що в лютому 2009року до неї прийшов онук [PERSON], якого вигнав з дому батько, через тиждень прийшла дочка, була побита, в квітні прийшла жити онука [PERSON]. Вона має одну кімнату, умови для проживання для всіх відсутні. Зять поставив другий замок і вони не можуть попасти в хату. Аналогічні пояснення дала суду свідок [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] і [PERSON] працювали у школі № 2, між ними були добрі стосунки, влітку 2008 року разом були у відпустці, робили в хаті ремонт. Потім [PERSON] бачили з синцями, в лютому 2009 року вона розповіла, що чоловік вигнав її з дітьми з будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він дружить з [PERSON], до квітня 2010року вона проживала по вул.. Чкалова, він проводив її додому, вона розповідала, що батько з нею свариться, мати ї брат з 2009 року проживають у баби, в квітні зателефонувала, плакала, сказала, що їде до баби. Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.07.2010року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст..ст. 129,296 КК України по факту конфлікту, який мав місце 29.06.2010року між ним та [PERSON], яка прийшла до нього в будинок щоб забрати комп 'ютер, стіл та ліжко для дочки. Постановлено притягнути його до амінвідповідальності за ст.. 173-2 ч.І КУпАП.(а.с.37) Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім "і власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку(квартири) не позбавляє їх права користуватись займаним приміщенням. З пояснень сторін та досліджених по справі доказів вбачається, що сім 'я проживала в спірній частині будинку з 1998року, відповідачі є членами сім 'ї власника квартири і мають рівні з ним права користування жилим приміщенням. Розірвання шлюбу між подружжям не позбавляє колишню дружину та дітей користуватись житловим приміщенням. Відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття членів сім "ї наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, він втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Аналогія цього закону може бути застосована до спірних правовідносин сторін по справі. На ствердження вибуття особи з спірного жилого приміщення суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім "ї в іншому місці, перевезення майна в інше житлове приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Позивачем не доведений факт вибуття відповідачів на інше постійне місце проживання. З досліджених доказів вбачається, що [PERSON] іншого постійного житла не має, проживає з дітьми у матері в однокімнатній квартирі, після розірвання шлюбу спільне майно подружжя не ділили, крім особистих речей відповідачі з квартири нічого не забирали. Відповідач не допускає їх до квартири, що стверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи, вчиняє сварки, про що пояснили суду свідки [PERSON], [PERSON] та інші. Крім того, позивач поставив в двері квартири ще один замок, ключ від якого не надав відповідачам, чим перешкоджає їх проживанню та користуванню квартирою Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачі не втратили права користування житлом в спірній квартирі та підлягають вселенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved