Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Буського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON] Позов мотивує тим, що з відповідачкою 06 березня 2009 року шлюб розірвано. Відповідачка вдруге вийшла заміж та народила третю дитину, на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні двох малолітніх дітей, які з ним проживають. Просить суд стягнути на утримання дітей 1/3 частину від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. В судове засіданні позивач з»явився, підтримав заявлений ним позов. Суду додатково пояснив, що оскільки він не працює, а відповідачка отримує кошти за народження третьої дитини, тому зобов»язана надавати кошти ще на двох дітей. В судове засідання відповідачка з»явилась, заперечила проти задоволення позову. Суду додатково пояснила, що діти зареєстровані за її місцем проживання, дітей вона повністю забезпечує всім необхідним. На даний час повністю дітей зібрала до школи. Відповідач ніде не працює, діти рідко в нього бувають. Вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтв про народження дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком дітей зазначений [PERSON], матір»ю [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06 березня 2009 року, актовий запис № 27. Судом встановлено, що діти зареєстровані і переважну більшість часу проживають з мамою, [PERSON] Позивач в судовому засіданні про встановлену обставину судом не заперечував, а підтвердив про дійсність такої ситуації. [PERSON] офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Як роз»янив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в п. 17 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. З ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184) СК України і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] після народження третьої дитини, [PERSON], [INFO], оформила допомогу по догляду за дитиною досягнення нею трирічного віку. В силу п.п. 10, 12 п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків та інших осіб», що утримання аліментів не провадиться з одноразової допомоги при народженні дитини, допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Ураховуючи наведене, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] отримує допомогу від держави на утримання дитини і на такий вид допомоги не може бути проведено утримання аліментів, відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed