overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на будівлю корівника молочнотоварної ферми № 1, розташовану по вул.Леніна, 27, с.Литвинівка Біловодського району Луганської області. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час, дату та місце слухання повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 27 серпня 2009 року було укладено договір купівлі-продажу майна (а.с.6), між позивачем по справі [PERSON] та ТОВ «Литвинівська МТС», а саме будівлі корівника молочнотоварної ферми № 1, розташованої по вул.Леніна, 27, с.Литвинівка Біловодського району Луганської області. Відповідно до умов цього договору позивач передав товариству грошові кошти на суму 2500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № ЛС-260210 від 28 серпня 2009 року (а.с.5), і прийняв придбане майно (акт приймання-передачі обєкту нерухомості від 27 серпня 2009 року (а.с.7). У грудні 2009 року позивач по справі звернувся до КП «Біловодське БТІ» з заявою про державну реєстрацію вказаної будівлі. Своєю відповіддю державний реєстратор відмовив в реєстрації будівлі на підставі того, що договір, в порядку статті 657 ЦК України 2003 року, не було нотаріально посвідчено і даний договір не був зареєстрований в органах держави. Відповідно до ч.З ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Тому, у відповідності до ст.392 ЦК України, відмова КП «Біловодське БТІ» в реєстрації вище вказаної будівлі судом визнана безпідставною, а даний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та просить суд про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який помер 03.11.2009, оскільки вона пропустили встановлений законом 6-ти місячний строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме незадовго до смерті батька поховала чоловіка 13.10.2009 року, і знаходилась у дуже тяжкому моральному стані. Відповідачка проти позову не заперечує. Представник Першої держнотконтори в судове засідання не зявився, заперечень не надав, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 03.11.2009 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС № 159399. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1\\4 частки квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після його смерті стали позивачка та відповідачка [PERSON] Крім того, 01.09.2005 року батько позивачки склав заповіт, посвідчений Першою держнотконторою, нотаріусом [PERSON], за № 2-1559, згідно якого [PERSON] все своє майно заповідав своїй дочці [PERSON] Однак позивачка протягом встановленого 6-ти місячного строку не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у звязку з тим, що незадовго до смерті батька позивачка поховала свого чоловіка 13.10.2009 року, і була в дуже тяжкому моральному стані. Крім того, у звязку зі смертю батька, її мати, відповідачка по справі, потребувала стороннього догляду, тому вона не могла її залишати надовго. Зважаючи на наведене, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає за необхідне визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а саме протягом 2 місяців з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.1992 року, який зареєстрований Старобільським рай ЗАГС Луганської області за актовим записом № 143. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на сімейне життя, втрати взаємоповаги один до одного та почуття любові, що призвело до розладу і фактичного припинення сімейних відносин. Майнового спору немає. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1992 року, який зареєстрований Старобільським рай ЗАГС Луганської області за актовим записом № 143, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони обоє категорично наполягають на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сімї неможливим, на примирення не згодні, спору про майно не заявляють. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний її батьком. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст. ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача держмито в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей, котрі дають право суду звільнити його від сплати держмита. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України. Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] предявила позов до Насташинської сільської ради і просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], яка померла 12 січня 2010 року, посилаючись на ті обставини, що вона є спадкоємцем за заповітом майна своєї матері, проте не може оформити свої права на спадкове майно, оскільки вона хворіла, а також погіршився стан здоровя її сина, який хворіє на епілепсію, в звязку з чим вона не подала у встановлений строк заяву про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явилася. Згідно поданої заяви, позивач підтримує свої вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав, а також просить справу розглядати без її участі. Насташинська сільська рада Галицького району в судове засідання представника не направила, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи. Згідно направленого суду листа від 14 вересня 2010 року №62 Насташинська сільська рада погоджується з позовними вимогами і не заперечує щодо розгляду справи без участі представника. В звязку з цим, справа розглядається з урахуванням положень ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши представлені на обгрунтування позовних вимог докази, суд вважає, що в звязку із визнанням вимог відповідачем, позов підлягає до задоволення Судом встановлено, що 12 січня 2010 року у с. Насташине Галицького району померла [PERSON], яка все належне їй майно заповіла позивачу. Складений [PERSON] заповіт не змінювався і не скасовувався. На день смерті [PERSON] належав житловий будинок по вул. Д.Галицького, 5 у с.Насташине Галицького району Наведені факти підтверджуються Свідоцтвом про народження позивача серії VI-УР № 734639 від 30 листопада 1964 року та Свідоцтвом про її одруження серії I-HM № 388444 від 7 листопада 1987 року; Свідоцтвом про одруження батьків позивача серії ІІ-УР № 927154 від 28 лютого 1964 року; Заповітом, вчиненим 01 жовтня 2009 року [PERSON] на користь [PERSON] і цього ж дня посвідченим секретарем виконавчого комітету Насташинської сільської ради; Свідоцтвом про смерть серії 1 - НМ №105164 від 12 січня 2010 року; Свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 15 листопада 2000 року. Крім цього відповідачем на визнання доводів позивача направлено суду відзив на позов. В звязку з наведеним та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, викладене у адресованому суду відзиві, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо причин пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу, через що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав чи законних інтересів інших осіб, а тому підлягає прийняттю судом. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1217, 1233, 1270, 1272 п. З ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] предявила позов до Тустанської сільської ради і просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], яка померла 03 листопада 2007 року, посилаючись на ті обставини, що вона є спадкоємцем за заповітом майна своєї матері, проте не може оформити свої права на спадкове майно, оскільки вона хворіла, а також перебувала у стресовому стані після смерті матері, в звязку з чим вона не подала у встановлений строк заяву про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилася. Згідно поданої заяви, позивач підтримує свої вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав, а також просить справу розглядати без її участі. Тустанська сільська рада Галицького району в судове засідання представника не направила, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи. Згідно направленого суду листа від 06 вересня 2010 року №112 Тустанська сільська рада погоджується з позовними вимогами і не заперечує щодо розгляду справи без участі представника. В звязку з цим, справа розглядається з урахуванням положень ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши представлені на обгрунтування позовних вимог докази, суд вважає, що в звязку із визнанням вимог відповідачем, позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 03 листопада 2007 року у с. Тустань Галицького району померла [PERSON], яка все належне їй майно заповіла позивачу. Складений [PERSON] заповіт не змінювався і не скасовувався. Наведені факти підтверджуються: Свідоцтвом про народження позивача серії II - НМ №308588 від 18 лютого 1980 року та Свідоцтвом про її одруження серії І - НМ №039413 від 26 квітня 1997 року; Свідоцтвом по одруження батьків позивача серії II - НМ №674210 від 6 листопада 1949 року; Заповітом, вчиненим 30 липня 2003 року [PERSON] на користь [PERSON] і цього ж дня посвідченим секретарем виконавчого комітету Тустанської сільської ради: Свідоцтвом про смерть серія І - НМ №058748 від 05 листопада 2007 року; довідкою Тустанської сільської ради за №284 від 30 липня 2010 року. Крім цього відповідачем на визнання доводів позивача направлено суду відзив на позов. В звязку з наведеним та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, викладене у адресованому суду відзиві, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо причин пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу, через що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав чи законних інтересів інших осіб, а тому підлягає прийняттю судом. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1217, 1233, 1270, 1272 п. З ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі ? части з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця з моменту звернення до суду до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. Позивач у судовому засіданні змінила позовні вимоги, просила стягнути аліментів на своє утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривен до досягнення донькою трьох років, оскільки позивачка невпевнена, що відповідач буде у подальшому мати постійну роботу та постійний доход. Відповідач у судовому засіданні надав заяву, у який погодився з розміром аліментів на утримання дружини 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON], [PERSON] перебувають у зареєстрованому Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції шлюбі, актовий запис №383. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст.184 СК України у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] предявила позов до Новоскоморохівської сільської ради і просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON], який помер 22 листопада 2006 року, посилаючись на ті обставини, що вона є спадкоємцем за заповітом майна свого батька, проте не може оформити свої права на спадкове майно, оскільки вона хворіла, в звязку з чим вона не подала у встановлений строк заяву про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилася. Згідно поданої уповноваженим представником заяви, позивач підтримує свої вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав, а також просить справу розглядати без її участі. Новоскоморохівська сільська рада Галицького району в судове засідання представника не направила, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи. Згідно направленого суду листа від 16 вересня 2010 року №481 Новоскоморохівська сільська рада погоджується з позовними вимогами і не заперечує щодо розгляду справи без участі представника. В звязку з цим, справа розглядається з урахуванням положень ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши представлені на обґрунтування позовних вимог докази, суд вважає, що в звязку із визнанням вимог відповідачем, позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22 листопада 2006 року у с. Підшумлянці Галицького району помер [PERSON], який все належне йому майно заповів позивачу. Складений [PERSON] заповіт не змінювався і не скасовувався. Наведені факти підтверджуються: Свідоцтвом про народження позивача серії ЯЭ №757135 від 27 жовтня 1956 року та Свідоцтвом про її одруження серії І - НМ №266711 від 13 вересня 1975 року; Заповітом, вчиненим 15 грудня 1998 року [PERSON] на користь [PERSON] і цього ж дня посвідченим секретарем виконавчого комітету Новоскоморохівської сільської ради; Свідоцтвом про смерть серії І - НМ №037455 від 23 листопада 2006 року; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ №077636 від 02 вересня 2005 року. Крім цього відповідачем на визнання доводів позивача направлено суду відзив напозов. В звязку з наведеним та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, викладене у адресованому суду відзиві, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо причин пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу, через що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав чи законних інтересів інших осіб, а тому підлягає прийняттю судом. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1217, 1233, 1270, 1272 п. З ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку Єву, [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання позовної заяви до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач наполягла на заявлених позовних вимогах, обгрунтовуючи їх тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є малолітні діти - син [PERSON], [INFO] та донька Єва, [INFO], відповідач матеріальної допомогу на утримання дітей не надає. В даний час вона не працює, її майновий стан не дає змоги для нормального матеріального утримання дітей, в звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання малолітніх дітей. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити про проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України про визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження 1 ЕД № 112728, виданим відділом РАЦС Новопсковського РУЮ Луганської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1 ЕД № 236419, виданим відділом РАЦС Новопсковського РУЮ Луганської області та доньку Єву, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1 ЕД № 126633, виданим відділом РАЦС Новопсковського РУЮ Луганської області. Згідно пояснень позивача вона мешкає в с. Новопсков, кв. Тепличний, 32/20 Луганської області і на її утриманні знаходяться неповнолітні діти, син [PERSON] та донька Єва. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, матеріальне становище позивача не дає змоги для утримання дітей, в звязку з чим позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання малолітніх дітей між позивачем та відповідачем немає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу батька дитини,

Outcome: approved