Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 27 вересня 2010 року з позовом до відповідача гро розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона [PERSON] (дошлюбне прізвище - Мартиненко) [PERSON] уклала шлюб з відповідачем 21 жовтня 2006 року, який був зареєстрований відділом РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 395. Зазначений шлюб у сторін перший. Спільне життя не склалося у зв"язку з відсутністю взаєморозуміння, відповідач все більше уваги приділяє друзям. Всі намагання позивачки та розмови щодо збереження сім"ї закінчувались сваркою. З березня 2009 року подружжя проживає окремо, на даний час позивачка зустріла іншого чоловіка, з яким має намір створити нову сім"ю. За таких умов вважає відновлення шлюбних відносин вважає неможливим, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Від даного шлюбу спільних дітей з відповідачем немає, спору відносно спільно нажитого майна, також немає. Розірвати шлюб з відповідачем в органах РАГС, він відмовляється. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні своїх позовних вимог, посилаючись на те, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, адже вона фактично створила іншу сім»ю, а з відповідачем вони не проживають однією сім »сю з 2009 року, тому примирення між ними не можливе. Позивач також прохала суд не стягу вати на її користь з відповідача судові витрати, про що подала письмову заяву. Відповідач позов визнав та зазначив, що примирення між ними дійсно не можливе, дітей від шлюбу вони не мають і спору щодо розподілу майна також не мають, мешкають за різними адресами, подружніх стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть, тому сім»я фактично розпалася у 2009 році. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для тс о законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом з»ясовано, що сторони з 21 жовтня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що вчинено актовий запис №395, підтвердженням чого є свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Шлюб, як у позивача так і у відповідача - перший. До шлюбне прізвище позивача - «Мартиненко», про що свідчить ксерокопія свідоцтва ппо її народження. У даному шлюбі, у сторін дітей не має. У судовому засіданні судом достовірно встановлено, що сторони, створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався у 2009 році; подружні стосунки припинились: спільне господарство не ведеться, мешкають сторони за різними адресами, позивач фактично перебуває у цивільному шлюбі з іншим громадянином. Із пояснень сторін, судом було з»ясовано, що спору що до розподілу сумісно нажитого майна у шлюбі, між позивачем та відповідачем, не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя шляхом збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них. Згідно до п. 6 ч.І ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а також сплачено (судовий збір) державне мито. Однак, як вже вище було вказано у судовому засіданні, позивачем було заявлено, про те, щоб не стягувати на її користь з відповідача, судові витрати. Відносно даної вимоги, суд розглядає її заяву в порядку положення ст. 11 ЦПК України.

Outcome: approved