overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що підставою припинення шлюбу є непорозуміння між ними, різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам його сина. У звязки з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки. У теперішній час примирення неможливе, тому позивач просить розірвати шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, на позовних вимогах наполягав. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, заперечень проти позову не має. Та просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Писарська». Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21 жовтня 2005 року, який зареєстрований у Червонознамянській сільській раді Іванівського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис №25. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через конфлікти та непорозуміння, у звязку з чим шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше зберігання шлюбу між сторонами стало суперечити їхнім інтересам. Перед зверненням до суду сторони домовилися, що син залишиться проживати з [PERSON], а [PERSON] буде брати участь у його вихованні і матеріальному утриманні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів стягнутих з відповідача на її користь за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що рішенням Гайворонського районного суду № 2-601 від 27.08.2008 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 150 гривень на місяць. В даний час шлюб між ними розірвано, відповідач з сім'єю не проживає, сплачує аліменти в розмірі 150 гривень на місяць, що становить дуже незначну суму і тому не вистачає навіть на найнеобхідніше, що потрібно для утримання дитини, в зв'язку з чим просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача по 300 гривень на місяць. В судовому засіданні позивач підтримала позов повністю та пояснила, що дитина пішла в перший клас. Крім речей першої необхідності - одягу, взуття, продуктів харчування, їй потрібно ще всебічно розвиватися, відвідувати гуртки. Тих коштів, які сплачує відповідач недостатньо для нормального розвитку дитини, а тому вона просить стягувати з нього аліменти у більшому розмірі -по 300 гривень на місяць. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково у розмірі 200 гривень та пояснив, що на даний час працює, інших прибутків не має. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини, здоровий, працездатний, а тому необхідно збільшити розмір аліментів на користь позивача, стягнутих за рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі від 22.09.1990 року, та мають дітей доньку Анну, [INFO], сина [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що на протязі спільного сімейного життя відповідачка його зраджувала, через що шлюбні відносини між подружжям припинені і примирення між сторонами неможливе. За вказаних обставин позивач просив розірвати шлюб із [PERSON] Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та показав, що після того, як дружина влаштувалась на роботу, почала зраджувати його, через що сімейні стосунки погіршились, однак він намагався зберегти шлюб, та дружина свою поведінку не змінила. На даний час питання щодо утримання неповнолітнього сина не врегульовані. Наданий судом строк для їх примирення не вплинув на рішення позивача, так як його дружина не бажає змінювати своє ставлення до нього. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що вона не бажає розлучатися із чоловіком заради дітей, хоча він ображає її, та у чоловіка погіршились відносини із сином. Відповідач має намір зберегти шлюбні стосунки із позивачем. В судовому засіданні встановлено, що відділом ЗАГС Лебединського райвиконкому Сумської області 22 вересня 1990 року, актовий запис № 235, зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом уживались заходи для збереження сімї, і за клопотанням відповідача сторонам надавався термін для примирення, однак у наданий судом строк сторони не примирились. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ст.56 СК України). Таким чином, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що відсутні підстави для покладення на позивача обовязку збереження сімї, оскільки судом зясовані фактичні взаємини подружжя, причини поданого позову, і судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

21.04.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 45\~705,61грн., а також судових витрат, мотивуючи тим, що останні не виконують належним чином зобовязання по виплаті кредиту, який їм було надано позивачем. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив, просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість по кредитному договору в розмірі 61056,73грн., а також понесені судові витрати. У судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Миколаївського РУ ПриватБанку та [PERSON] був укладений кредитний договір №253825 cred від 03.10.2008р., відповідно до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 45\~000,00грн. на термін до 26.03.2010 року включно. Згідно вказаного договору відповідачу [PERSON] відкрито кредитний картковий рахунок № 4405885221493130 від 03.10.2008року. При цьому погашення заборгованості [PERSON] зобовязався здійснювати щомісячними платежами за графіком погашення кредиту та відсотків. Відсоткова ставка 31,5% річних, відсоткова ставка по простроченому кредиту 63% річних. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує, не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 16.08.2010 року складає 61\~056,73 грн., у тому числі: -Заборгованість по простроченому кредиту 41238,86грн; -Заборгованість по простроченим відсоткам 15\~402,91грн.; -Штраф 4414,96грн. Таким чином, відповідно до ст.ст.525,526ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, у судовому засіданні встановлено, що з метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, були укладені договори поруки від 03.10.2008року між ПриватБанком і [PERSON] Вікторвною, між ПриватБанком і [PERSON]. Згідно п.2 зазначеного договору поруки відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в повному обсязі на суму основного боргу, а також відсотків за користування кредитом, сплати комісії і пені. Відповідно до вимог ст.543ЦК України у разі солідарного обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання обовязків в повному обсязі від усіх боржників разом. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що після розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі [PERSON]. Відповідач вимоги позову визнав, вважав що примирення неможливим. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 02.11.2002 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В сімї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню, державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу підлягає стягненню з обох сторін. Після розірвання шлюбу позивачці присвоїти прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача подала суду письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, де просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 5815 грн. 76 коп. договором кредиту №71-05/08КД від 14 травня 2008 року, а також документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 63,87 грн. та витрат в розмірі 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що наведені позивачем у позовній заяві обставини його довірителькою визнаються і не оспорюються. Оскільки обставини справи сторонами визнані і не оспорюються, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні, без зчясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

У квітні 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. На обґрунтування своїх вимог представник позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № hmkwga00007666 від 26.07.2007 [PERSON] отримала кредит у розмірі 16688,00 доларівСША зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.07.2017. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядоку, встановленому кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором сторони уклали договір іпотеки № hmkwga00007666 від 26.07.2007, відповідно до якого відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 34,8 кв.м., який розташований за адресою: Хмельницька область, м. Красилів, вул.Центральна (Леніна), буд. 101. Відповідач умов кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 22.03.2010 року має заборгованість в розмірі 13768,20 доларів США. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки: будинок та земельну ділянку зрозташованими на ній будівлями шляхом їх продажу, а також виселити з житлового будинку відповідача зі зняттям її з реєстраційного обліку. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач також у судове засідання нез'явилася. надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про 2 задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17.06.2009 року помер її батько [PERSON], який проживав та був зареєстрований в с .Комарівка Макарівського району, вул.Леніна, 102. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлого є вона та дружина померлого [PERSON] Остання від спадщини відмовилась на її користь. Спадщину після смерті померлого батька вона прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Оскільки її право на спадкове майно не визнається, вона звернулась з позовом до суду та просила визнати за нею право власності на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Комарівської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівськє БТІ»- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 17.06.2009 р. помер батько позивачки [PERSON], який проживав в [INFO],вул .Леніна, 102. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлого за законом є позивачка та дружина померлого [PERSON], яка від спадщини відмовились на користь позивачки. Позивачка спадщину прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правоустановчих документів на спадкове майно. Спадкове домоволодіння належало померлому [PERSON] на підставі запису №242 в погосподарській книзі №3 Комарівської сільської ради за 2006-2010 р. р.. А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04.08.2009 року помер її чоловік [PERSON], який проживав та був зареєстрований в с .Липівка Макарівського району, вул.Кузьменка,6. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається також з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлого є вона та їхні діти [PERSON] та [PERSON], яким померлий заповів своє майно. Останні від спадщини відмовились на її користь. Спадщину після смерті померлого чоловіка вона прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Оскільки її право на спадкове майно не визнається, вона звернулась з позовом до суду та просила визнати за нею право власності на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав.. Представник відповідача - Липівської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув,просив справу слухати в його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 04.08.2009 р. помер чоловік позивачки [PERSON], який проживав в [INFO]. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається також з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлого за законом є вона, за заповітом- діти померлого [PERSON] та [PERSON], які від спадщини відмовились на користь позивачки. Позивачка спадщину прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правоустановчих документів на спадкове майно. Спадкове домоволодіння належало померлому [PERSON] на підставі запису №70 в погосподарській книзі Липівської сільської ради за 2006-2010 р. р.. А тому право власності на дане нерухоме майно може, бути визнане за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в зв'язку з хворобою він не встиг у встановлений законом термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась 15.12.2009 після смерті заповідача [PERSON] Просить суд визначити йому додатковий строк у 1 місяць, необхідний для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 21.09.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 04.08.2000 року. Від даного шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживають з позивачем. Позивач просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що їх стосунки з відповідачем припинилися з 2008 року, шлюб носить формальний характер, він не приділяє уваги ні їй ні дітям. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що примирення між ними не можливе, не проживають однією сімєю з вересня 2010 року, діти залишаються мешкати з позивачкою. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Як вбачається зі свідоцтва про одруження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської рай адміністрації виконкому Одеської міськради від 04.08.2000 року, актовий запис № 386 ( а.с.5), сторони уклали шлюб 04.08.2000 року. Згідно до свідоцтва про народження виданого Нерубайської сільської Радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 64, у сторін 13.08.2001 року народився син [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження виданого Нерубайської сільської Радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 11, 17.01.2003 року народився син [PERSON] (а.с. 6). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спору про поділ майна, що є спільною власністю, у сторін немає. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 25 лютого 2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у ленінському відділі реєстрації актів громадського стану Полтавського міського управління. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня прєдявлення позову та до повноліття дитини. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 25 лютого 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved