overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, заявили, що 29 березня 2009 року померла їхня мати [PERSON]. За час життя 06.02.1998 року вона зробила заповіт на спадкове майно в рівних частках на обох дітей [PERSON] та [PERSON], яке складається з житлового будинку , земельної ділянки, які розташовані по вул. Шевченка 10 в с.Дяківці Літинського району. Але вони не можуть оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та Державного акту на земельну ділянку. Тому змушені звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що 29.03.2009 року померла його мати [PERSON] Ще за життя вона зробила заповіт на своє майно на нього та його брата [PERSON] Після її смерті вони обоє вступили в управління спадковим майном, однак не можуть його оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок та Державний акт на земельну ділянку. Просить визнати за ним право власності на його долю спадкового майна. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просить позов задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.9) видно, що [PERSON] померла 29.03.2009 року. Із копії заповіту (а.с.10) в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зробила заповіт на своїх дітейЖовмір І.М. та [PERSON] Із копії свідоцтв про народження (а.с.11-12) видно, що [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON] Копія технічного паспорту (а.с.17-21) та довідка (.а.с.16) вказує, що житловий будинок в с.Дяківці по вул.Шевченка 10 Літинського району належить [PERSON] Із архівної виписки (а.с.14) встановлено, що [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,42 га, вартість якої згідно довідки про грошову оцінку (а.с.13) становить 11913 гривень. Довідка з Літинської державної нотаріальної контори (а.с.15) вказує, що спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] та [PERSON] фактично отримали право власності на спадщину, але не можуть її оформити через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008 року, свій шлюб зареєстрували в Дашковецькій сільській раді Літинського району Вінницької області, актовий запис № 04. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що сімейне життя не склалося по тій причині, що вони не підходять один одному по характеру, У чоловіка інші погляди на сімейне життя, у них виникають сварки та скандали по різним причинам. Просить шлюб розірвати, оскільки не бажає жити з ним за таких обставин. Спору щодо спільно нажитого майна не мають. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, пояснила, що сімейне життя не склалось по вищевикладеним обставинам. Просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без нього, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд має право ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5) видно, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із копії свідоцтва про народження (а.с.6) судом встановлено, що сторони мають спільну дитину. Враховуючи ту обставину, що мір до поновлення сімейних відносин ніхто із них не приймав, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з названою позовною заявою , в якій вказувала, що 14 лютого 1987року вона з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу вони мають двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, останнім часом між ними виникають сварки та відсутня сімейна злагода. Протягом тривалого часу шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 лютого 1987 року Переяслав - Хмельницьким міським відділом РАЦС, актовий запис № 28. У попередньому судовому засіданні позивач повністю підтримала свої вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до Ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 14 лютого 1987 року сторони уклали шлюб , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис Переяслав -Хмельницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану за № 28 (а.с.5). Від шлюбу вони мають двоє дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сімейно-шлюбні стосунки сторони не підтримують та спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після реєстрацією шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

9 серпня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що 22 квітня 2004 року зона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], Оскільки останні проживають з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач коптів на утримання своїх дітей надавати не бажає, позивачка просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 250 грн, на кожну дитину відповідного віку з дня подачі заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач не з`явилися згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено обов»язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд задовольняє позов повністю. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вищевикладеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

26 липня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачкою 27 квітня 1996 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області та залишити проживати з матір»ю їх неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через постійні сварки, що негативно впливають на виховання дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, а відповідачка позов визнала. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявностідля того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересамодного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що визнання відповідачкою позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд задовольняє позовповністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 06 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Масевицькій сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №12. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON],[INFO]. За час перебування в шлюбі між ними виникали сварки по причині зловживання відповідачем алкогольних напоїв. Перебуваючи у стані алкогольного спяніння відповідач часто вчиняв бійки, на прохання припинити все, відповідач не реагує. Вважає, що сімя розпалась, зберегти її не можливо. Просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідач матеріально не забезпечує сім'ю, постійно приходив додому у нетверезому стані. На протязі останніх місяців проживає у своєї матері. Вона втратили почуття любові та поваги. Зберігати сімю не бажає, просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що у всьому винна позивач так як вона не готувала їсти, не прала. Крім того вважає, що якби її мати не втручалася у їхні стосунки, то все було б добре. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази приходить до висновку, що позов обгунтований і підлягає задоволенню. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2006 року (а.с. ). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьком вказаний відповідач, матір'ю- позивач (а.с. ). Стосунки з відповідачем до теперішнього часу розладилися через непорозуміння і несумісність характерів. Сторони, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає . За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстровано 11 грудня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис №228. Мотивуючи позов, у позовній заяві вказує на те, що мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] .За час подружнього життя втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними постійно виникають сварки , створились ворожі стосунки. Шлюбні відносини припинені , спір про поділ майна відсутній. Примирення не можливе . У судове засідання позивач не з'явився. Просить розглянути справу за його відсутності . Позов підтримував . Не заперечував проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача в судове засідання . Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст.76 ЦПК України. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 11 грудня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис №228 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від позивача не надходило до суду відомостей про зміну шлюбного прізвища . На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить шлюб розірвати, вважає відновлення подружніх стосунків між сторонами по справі, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, але надала суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає та просить справу розглянути за її відсутності. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених сі. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 29 липня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини сторони припинили з листопада 2009 року по причині втрати почуттів любові один до одного. Відповідно до ч.І ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне житія подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому позов необхідно задовольнити, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач пред'явив позов до відповідача і просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 28.09.200,9 року, посилаючись на те, що він із поважних причин пропустив відповідний строк. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву в якій позов підтримав і просив його задовольнити посилаючись на те, ще пропустив в зв'язку хворобою та перебуванням на лікуванні. Відповідач та третя особа до суду не з'явились направили листи в якому позов визнали та не заперечують щодо його задоволення. Сул, вислухавши позивача,, та дослідивши матеріали справи встановив наступне. 28.09.2009 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина щодо її майна. Позивач являється спадкоємцем померлого за заповітом. В установлений законом позивач пропустив строк для подачі заяви про прийнятеє спадщини до державної нотаріальної контори з поважних причин. Державним нотаріусом державної нотаріальної контори позивачу було г.;::ь::озо відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв'язку з тим, ще вів пропустили шестимісячний строк для звернення в нотаріальну контору по питанню прийняття спадщини. Одне?: з період з 22.01.2010 року по 07.04.2010 року в зв'язку з хворобою [PERSON]І перебувала на лікуванні і тому пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з цим позивач звернувся з позовом до суду. суді встановлено, що позивач будучи спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, відповідно до вимог ст.1270 ЦК України не звернув до нотаріальної контори по питанню і прийняття спадщини в установлений законом строк - шість місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Причиною несвоєчасного звернення до нотаріальної контори є перебування на лікуванні. Вказану причину суд визнає як поважну причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору протягом трьох місяців з дня набрання рішення суду законної сили. З огляду на обставини справи, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. На підставі ч.З ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання. Мотивуючи тим, що він навчається в академії митної служби України на денній формі навчання. З 2005 року батьки разом не проживають він знаходиться на повному утримані матері. Батько добровільної допомоги на його утримання та навчання не надає, має постійний заробіток, неповнолітніх дітей на його утримані не має, стягнень по виконавчим листам з нього не проводяться. Відсутність достатніх коштів ставить під загрозу його навчання, що й вимусило звернутися до суду. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка син продовжують навчання і у зв'язку цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій свої вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд стягнути на свою користь аліменти. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позов визнає в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Правовідносини, між батьками та повнолітніми дітьми пов'язаних з обов'язком батьків утримувати їх під час продовження навчання регулюються ст. 199,200 СК України. Судом встановлено, що позивач навчається на денній формі економічного факультету Академії митної служби України до липня 2013 року. Знаходиться на повному матеріальному утримані своєї матері. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на навчання позивачу хоча за законом батько зобов'язаний утримувати дітей, які продовжують навчання. Згідно ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, звільненої від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та ЗО грн. за інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач ВАТ « Запоріжжяобленерго» в особі центральних районних електричних мереж звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за використану електроенергію. У заяві вказав, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON], користується електроенергією на підставі особового рахунку № 515105051, але обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у звязку з чим виник борг у сумі 1220 гривень 53 копійок за період з 28.02.2005 року по 28.08.2009 року. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за використану електроенергію у розмірі 1220 гривень 53 копійок, а також судові витрати. В судове засідання представник ВАТ Запоріжжяобленерго в особі центральних районних електричних мереж не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявилася, причину неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом установлено, що в за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON] та користується електроенергією на підставі особового рахунку № 515105051. Згідно п.19 правил користування електричною енергію для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п.20 правил користування електричною енергію для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку, внаслідок чого з період з 28.02.2005 року по 28.08.2009 року утворилася заборгованість у сумі 1220 гривень 53 копійок, що підтверджується розрахунком. Відповідно до платіжних доручень № 6564,6646 від 26.05.2010 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 51 гривень на користь держави та витрати на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 30 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved