Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів ТОВ «Агрофірма «Джулинка» с.Джулинка, [PERSON] сільської ради та Бершадської районної державної адміністрації про встановлення факту членства у колективному сільськогосподарському підприємстві та захист права власності на земельну частку (пай) з тих підстав, що як стверджує, з 30 вересня 1994 року по 27 грудня 1996 року він працював в КСП Агрофірма «Джулинка» на посаді електромонтера, що підтверджується записом в трудовій книжці, довідкою, виданою ТОВ «Агрофірма «Джулинка» та трудовою книжкою. Відповідно до рішення загальних зборів КСП «Агрофірма «Джулинка», які відбулися 14 грудня 1995 року, було проведено розпаювання земель колективної власності. Під час розпаювання землі він був включений в списки, на його імя був виписаний сертифікат на право власності на землю, однак виданий йому він не був. Лише 8.04.2004 року на запит прокурора Бершадського району листом № 493 Бершадський районний відділ земельних ресурсів Вінницької області повідомив, що в 1996 році був розроблений проект паювання земель КСП «Агрофірми «Джулинка» і [PERSON] був включений в списки на отримання сертифіката на земельну частку (пай). В 2000 році при складанні списків на державний акт рішенням зборів уповноважених КСП «Агрофірми «Джулинка» від 1.02.2000 року було визнано, що [PERSON] в списки на отримання сертифіката на земельну частку (пай) включений помилково. Позивач вважає, що порушене його право на земельну частку. Просить встановити факт його членства в КСП «Агрофірма «Джулинка» з 30.09.1994 року по 27.12.1996 року і захистити його право на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримує свої позовні вимоги, стверджує, що в 1994 році він писав заяву про прийняття його в члени КСП, чи було таке рішення прийняте, і якщо не було прийняте, то чому, він не знає. Під час роботи підкорявся розпорядку роботи, встановленому в КСП для членів КСП і отримував заробіток, як член КСП. Просить встановити факт його членства в КСП «Джулинка з 30.09.1994 року по 27.17 1996 року та визнати за ним право на земельну частку (пай). Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Джулинка» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що хоча позивач і працював у КСП «Агрофірма «Джулинка» на час розпаювання земель, але членом КСП не був, права на земельну частку (пай) не набув. Тому просить в позові йому відмовити. Представник Бершадської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що згідно зі статутом КСП « Агрофірма «Джулинка» п. 2.2. прийняття в члени агрофірми проводиться правлінням агрофірми в присутності особи, яка подала заяву, з послідуючим затвердженням на загальних зборах уповноважених членів агрофірми. В члени агрофірми не приймаються громадяни, які залучаються для виконання тимчасових або сезонних робіт. Оскільки позивач не був членом КСП на час розпаювання землі, а працював по договору, то і не мав права на земельну частку (пай). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бершадського району сільський голова [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та про те, що позов визнає. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обємі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач на протязі з 30 вересня 1994 року по 27 грудня 1996 року був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Джулинка». Цей факт підтверджується трудовою книжкою позивача серії БТ-І № 6431716, виданій 20.09.1983 року, з котрої видно, що [PERSON] 30.09.1994 року на підставі протоколу №1 від 1.10.1994 року був прийнятий на роботу електромонтером цегельного заводу та МТФ №2 КСП «Агрофірма «Джулинка», при мінімумі вихододнів 275 днів в 1994 році він виробив 95 вихододнів, в 1995 році - 329 вихододнів, в 1996 році - 290 вихододнів, що зроблені на підставі книги обліку, звільнений з роботи 27.12.1996 року, протокол № 12 від 27.12.1996 року. Цей факт також підтверджується довідкою відповідача ТОВ «Агрофірма «Джулинка» від 2.03.2004 року, з котрої видно, що позивач був членом КСП «Джулинка» з 30.09.1994 року по 27.12.1996 року. Твердження представників ТОВ «Агрофірма «Джулинка» та Бершадської РДА про те, що позивач не був членом КСП у вищевказаний період суд оцінює критично, оскільки з вищенаведених письмових доказів вбачається, що [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства, підкорявся правилам внутрішнього трудового розпорядку КСП, отримував заробіток, як член КСП. Тому позов у частині встановлення факту членства позивача в колективному сільськогосподарському підприємстві є законним, обґрунтованим і таким , що підлягає задоволенню. Для позивача цей факт є юридичним фактом, оскільки дає можливість на отримання земельної частки (паю). Судом встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю КСП «Агрофірма «Джулинка» отримало 24.12.1995 року. Цей факт підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Бершадського району від 2.03.2004 року, цього факту не заперечують і сторони. Відповідно до ч.ч.1, 9 ст. 5 Земельного Кодексу України, в редакції, котра діяла на час виникнення спірних правовідносин, земля може належати громадянам на праві колективної власності, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства має право одержати свою частку землі в натурі. Статтею 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» гарантовано право члена КСП на отримання земельної ділянки в частині, що припадає на одного члена колективу. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, які працювали в ньому . Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що оскільки позивач був членом КСП на час отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю, був включений у списки, котрі додаються до цього акта, позов у частині захисту права позивача на земельну частку (пай) також є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 256 ч.2 ЦПК України, ст. 5 ЗК в ред. 1992 року, ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», п. 2 Указу Президента України від 8.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,

Outcome: approved