Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «МГЗК» про відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що працював на ВАТ МГЗК Гірником очисного вибою з 1979 року. Під час роботи захворів хронічним захворюванням, 13.04.2010 року, згідно висновку МСЕК йому встановлено 3 групу інвалідності, 65 % втрати працездатності. В звязку з цим звільнився з роботи, не має змоги працевлаштуватися на нову роботу, втратив нормальні життєві звязки. Просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 72 000 гривень. В судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що під час роботи не завжди був забезпечений спеціальним одягом, засобами індивдуального захисту, в звязку з захворюваннями був змушений звільтися з роботи. Постійно знаходиться на лікуванні, що підтверджується амбулаторною картою. Представник відповідача ВАТ «МГЗК» [PERSON] позов не визнала та пояснила, що Позивач отримував пільги за роботу у шкідливих умовах праці, мав скорочену тривалість зміни, забезпечувався засобами індивідуального захисту. Позивач мав змогу звільнитися , коли почав хворіти, але бажав працювати для отримання підвищеної заробітної плати. Суд дослідив докази наданні позивачем та відповідачем. Суд приходить до наступного: Позивач [PERSON] працював у ВАТ «МГЗК» з липня 1979 року по квітень 2010 року підземним робітником очисного вибою, згідно копії трудової книжки. Під час роботи на підприємстві [PERSON] захворів захворюваннями - радикулопатія шийна та попереко-крижова з стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періатрозу, дФА ліктьових і колінних суглобів. Вегетативно- сенсорна полінейропатія рук помірно виражена з значним периферичним ангіодистонічним синдромом. Хронічне обструктивне захворювання легень, нейросенсорна приглухуватість, які визнанні професійними Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини. 15 березня 2010 року було складено Акт розслідування хронічного захворювання відповідно до якого причинами професійного захворювання є вплив на протязі трудової діяльності пилу, марганцю, несприятливого мікроклімату (підвищена вологість, рівень пилу). Згідно висновку МСЕК від 13.04.2010 року [PERSON] встановлено 65 % втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, працівник має право на відшкодування моральної шкоди, у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розслідування професійного захворювання неодноразово проходив курс лікування стаціонарно та амбулаторно в міській та обласній лікарнях. Данні обставини призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків, що призвело до моральних страждань. Так як Позивач захворів професійними захворюваннями з вини відповідача ВАТ «МГЗК», який не створив безпечні умови праці, то позивач потребує відшкодування моральної шкоди, заподіяну ушкодженням здоров'я. Не створення належних умов працівнику підтверджується Актом розслідування, в якому зазначені рекомендації комісії щодо запобігання професійних захворювань в майбутньому, а саме забезпечення контролю за використанням засобів індивідуального захисту,дотримання режиму праці та відпочинку. Зазначені рекомендації дають право вважати, що роботодавцем допускалася безконтрольність за використанням засобів індивідуального захисту та порушення режиму праці та відпочинку. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує моральні страждання, які спричинені [PERSON] професійним захворюванням - настання наслідків, встановлення 3 групи інвалідності, знаходження тривалий час на лікуванні, і приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 6500 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача ВАТ «МГЗК».

Outcome: partial