Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконною бездіяльності Відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної соціальної допомоги «Дітям війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії, зобов'язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної соціальної допомоги «Дітям війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є «дитиною війни», відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, однак Відповідач вказану соціальну допомогу не нарахував та не виплатив, тому позивач просить суд визнати незаконною бездіяльність Відповідача, що призвела до порушення права позивача на 30 "о підвищення його пенсії з 2006 року по теперішній час. передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»: зобов'язати Відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 2006 року до теперішньою часу: зобов'язати Відповідача виплачувати позивачу пенсію у подальшому, з дати винесення рішення суду з урахуванням підвищення на 30 % від мінімальної пенсії за віком як дитині війни; поновити строк позовної давності за даним позовом (2006-2008). як пропущений з поважних причин; провести попереднє судове засідання у письмовому провадженні у відсутності позивача, а також провести судовий розгляд по суті справи у письмовому провадженні за відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення на позов, відповідно до яких просить розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст. 11 Ц11К України, су д розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON], має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням № 127623 та знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя. Згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» позивач, як «дитина війни», має право на державну соціальну допомоги. зокрема, на підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Законом України 489-V ні : 19.12.2006р. "Про Державний бюджет України на 2007рік», зокрема пунктом 12 статті 71. було зупинено па 200" рік дію статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни та статтею III установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих. на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007рік» щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону. Після прийняття Конституційним Судом України вказаних рішень знову почали діяти положення статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни. Тобто з часу прийняття цього рішення у позивача відновилось право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність Отже, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 відповідач був зобов'язаний нараховувати та сплачувати підвищення до пенсії в розмірі, встановленому статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни, редакції закону від 18.11.2004 року. Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір немає. За таких обставин положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною перше статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкод застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи льгот пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, і передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за в|ком. Отже, вирішуючи даний спір суд приходить до висновку, що при розрахунку розміру доплати до пенсії передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет У краї на відповідний рік. із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Аналогічні правовідносини склалися в 2008 році, 2009 році, оскільки зміни до статті 6 вищезазначеного Закон що внесені пунктом 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесенні: ,м; до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 визнані неконституційними рішенням Конституційного \\ України від 22.05.2008 № Ю-рп'2008. Після прийняття Конституційним Судом України вказаних рішень знову почали діяти положення статі Закону про соціальний захист дітей війни. Тобто з часу прийняття цього рішення у позивача відновилось право ш підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У зв'язку з вищевикладеним позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконною бездіяльністю [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови у виплат: щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, зобовязання Відповідач здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми щомісячної соціальної державної допомоги дитині війни у с з 09.07.2007 року по 3 1.12.2007 року га з 22.05.2008 року по день винесення рішення є обгрунтованими та такими о підлягають задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок недоплаченої суми щомісячної соціальної допомоги дитині війни за 2006 рік є необгрунтованими, оскільки у 2006 року норми законодавства щодо виплати соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині вію ^ Конституційним судом України не визнані неконституційними. Виходячи зі змісту ст. З ЦПК України, захисту підлягають існуючі порушені права, свободи та інтереси особи *\\ї тому майбутні правовідносини не можуть бути вирішені заздалегідь. Тому позовні вимоги [PERSON] щодо зобов'язання відповідача виплачувати пенсію у подальшому дати винесення рішення суду з урахуванням підвищення на 30 % від мінімальної пенсії за віком як дитині війни, вчини дії на майбутнє, суд залишає без задоволення.

Outcome: partial