overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований 20.07.2002 відділом РАГС Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №217. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO] Шлюбні стосунки між сторонами припинені, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сімейне життя з відповідачкою не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сімя розпалася остаточно, примирення з відповідачкою не можливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Спір майнового характеру врегульований. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 20.07.2002 відділом РАГС Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №217. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та, посилаючись на ті самі підстави, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та дату судового засідання належним чином повідомлена, заява про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти: припинення шлюбних відносин між сторонами, суперечності спільного життя та збереження шлюбу інтересам позивача та їх дитини. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, що говорить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Харківміськгаз звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що відповідач проживає в квартирі № 17 будинку № 46 В по вул. Командарма Уборевича в м. Харкові, є абонентами ВАТ Харківміськгаз, отримують природний газ для користування газовими приладами, але не сплачують за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.01.1998 р. по 01.04.2010 р. у сумі 646 грн. 48 коп. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є абонентом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Харківміськгаз. Сума заборгованості за послуги газопостачання за період з 01.01.1998 р. по 01.04.2010 р. у сумі 646 грн. 48 коп. Згідно ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України наймач житла зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Наведені докази вказують на обґрунтованість заявленого позову і про можливість його задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

[PERSON] працювала у відповідача. З 24.04.09 року по 31.11.09 року відповідач заробітну плату не виплатив. У зв'язку з чим прокурор звернувся до суду з заявою в інтересах позивача та в судовому засіданні просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 4301 грн.. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позивач та представник - помічник Бердянського міжрайонного прокурора Слинько І.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач свого представника в судове засідання не направив. Про день, місце та час слухання справи повідомлений, причин неявки суду не повідомив - у справі поштове повідомлення про отримання повістки-виклику. Справу розглянуто заочно згідно вимог Глави 8 ЦПК України. Аналізуючи подані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задовільненню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 115, 116 КЗоП України заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. При звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується висновком бухгалтерської експертизи та вироком Бердянського міськрайонного суду від 23 квітня 2010 року в кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] за ст. 172 ч. 1 КК України, та становить 4124 гривні 35 копійок. 9285,05 грн.. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Житлово будівельного кооперативу № 86 «Освіта» до [PERSON], про стягнення боргу з комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог представник позивача та позивач в позовній заяві посилалися на те, що відповідачка є членом сімї члена Житлово будівельного кооперативу № 86 «Освіта» - [PERSON], яка померла 26.07.2006 року та зареєстрована у [INFO]. У звязку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг за період часу з листопада 2007 року по 26.04.2010 року виникла заборгованість у розмірі 7894,29 грн. На підставі викладеного, просили суд: ●стягнути з [PERSON] на користь Житлово будівельного кооперативу № 86 «Освіта» - 7894,29 грн заборгованості за комунальні послуги; ●стягнути з [PERSON] на користь Житлово будівельного кооперативу № 86 «Освіта» - 450, 00 грн вартості юридичної допомоги; ●стягнути з [PERSON] на користь Житлово будівельного кооперативу № 86 «Освіта» - 198,94 грн. судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилася, обставини справи підтвердила. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є членом сімї члена Житлово будівельного кооперативу № 86 «Освіта» - [PERSON], яка померла 26.07.2006 року та зареєстрована у [INFO]. У звязку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг за період часу з листопада 2007 року по 26.04.2010 року виникла заборгованість у розмірі 7894,29 грн. Ст..145 ЖК України передбачено, що члени сім'ї, які проживають разом з членом житлово-будівельного кооперативу, мають рівне з ним право користування жилим приміщенням. Якщо член житлово-будівельного кооперативу помер, члени його сім'ї, які проживали разом з ним, зберігають право користування жилим приміщенням за умови вступу до кооперативу одного з них. Повнолітні члени сім'ї члена кооперативу зобов'язані брати участь в оплаті витрат по експлуатації і ремонту будинку та квартири. Правилами ст.149 ЖК України передбачено, що права і обов'язки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім'ї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу, що також знаходить своє відображення у статуті Житлово будівельного кооперативу № 86 «Освіта». Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення 7894,29 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ст..79 ЦПК України, також на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у сумі 450,00 грн відповідно до квитанції № 55. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача - 198,94 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП „Теплотранссервіс заборгованість за використану теплову енергію в сумі 5910,18 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Ак. Грушевського, 5А/8, квартиронаймачем (власником) якого є [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №33212). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 01 травня 2010 року за ним утворилася заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 5910,18 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. Тому суд, зясувавши думку представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи про що постановив ухвалу. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Ак. Грушевського, 5А/8, квартиронаймачем (власником) якого є відповідач [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №33212). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 01 травня 2010 року за ним утворилася заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 5910,18 грн. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач (власник) зобов′язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, сума боргу, яку слід стягнути на користь КП РМР „Теплотранссервіс за невиконання умов договору за отримані послуги теплопостачання та підігріву води становить 5910,18 грн. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП „Теплотранссервіс заборгованість за використану теплову енергію в сумі 5364,32 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Є.Коновальця, 9/62, квартиронаймачем (власником) якого є [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №48125). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 01 травня 2010 року за ним утворилася заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 5364,32 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. Тому суд, зясувавши думку представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи про що постановив ухвалу. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Є.Коновальця, 9/62, квартиронаймачем (власником) якого є відповідач [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №48125). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 01 травня 2010 року за ним утворилася заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 5364,32 грн. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач (власник) зобов′язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, сума боргу, яку слід стягнути на користь КП РМР „Теплотранссервіс за невиконання умов договору за отримані послуги теплопостачання та підігріву води становить 5364,32 грн. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

АТ „ДельтаБанк" звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що між ТОВ .„Український промисловий банк", правонаступником якого є АТ „ДельтаБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір. У забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідачі належним чином не виконують взятих на себе зобов'язань за договором кредиту та поруки, тому просили стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитом, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Про причини неявки суд не повідомили. Про слухання справи повідомлені належним чином. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно матеріалів справи 15.01.2008 року ТОВ „Український промисловий банк", правонаступником якого є АТ „ДельтаБанк" та [PERSON] уклали кредитний договір згідно з яким позивач зобов'язувався надати 6000 грн., а відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування (а.с. 6-8). Вказаний договір забезпечувався договором поруки від 15.01.2008 року, укладеним між ТОВ „Український промисловий банк", правонаступником якого є АТ „ДельтаБанк" та [PERSON] (а.с. 10). Сума заборгованості відповідачів підтверджується розрахунком (а.с. 17). Відповідачі в порушення вимог ст. 526 ЦК України не виконують взятих на себе зобов'язань, тому заборгованість по кредиту підлягає стягненню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

АТ „ДельтаБанк" звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що між ТОВ „Український промисловий банк", правонаступником якого є АТ „ДельтаБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір. У забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідачі належним чином не виконують взятих на себе зобов'язань за договором кредиту та поруки, тому просили стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитом, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Про причини неявки суд не повідомили. Про слухання справи повідомлені належним чином. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно матеріалів справи 22.01.2008 року ТОВ „Український промисловий банк", правонаступником якого є АТ „ДельтаБанк" та [PERSON] уклали кредитний договір згідно з яким позивач зобов'язувався надати їй 11000 грн., а відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування (а.с. 6-8). Вказаний договір забезпечувався договором поруки від 22.01.2008 року, укладеним між ТОВ „Український промисловий банк", правонаступником якого є АТ „ДельтаБанк" та [PERSON] (а.с. 10). Сума заборгованості відповідачів підтверджується розрахунком (а.с. 17). Відповідачі в порушення вимог ст. 526 ЦК України не виконують взятих на себе зобов'язань, тому заборгованість по кредиту підлягає стягненню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

У січні 2010р. Прокурор м. Миколаєва, який діє в інтересах держави, в особі ММР звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідачка самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0018га під будівництво прибудови до квартири [ADDRESS] без відповідних дозволів, що є порушенням чинного законодавства. Оскільки, відповідачка відмовилась самовільно зайняту земельну ділянку, позивач просив суд, зобовязати [PERSON] звільнити зазначену ділянку та привести її у придатний для використання стан, повернувши за належністю ММР та стягнути матеріальну шкоду у розмірі 214,51 грн. Представник ММР в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні вважала, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] самовільно зайняла під фундамент земельну ділянку площею 0,0018га для будівництва прибудови до квартири [ADDRESS] без належного дозволу. Факт самовільного зайняття земельної ділянки встановлено в ході перевірки додержання вимог Земельного Кодексу України державним інспектором з контролю за використанням і охороною земель у м. Миколаєві та підтверджується Актами від 09.12.2009р., 05.11.2009р., 05.10.2009р. перевірки дотримання вимог земельного законодавства, протоколами про адміністративне правопорушення від 05.10.2009р., 05.11.2009р. та постановами про накладення адміністративного стягнення від 05.10.2009р., 05.11.2009р. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється . Відповідачка в добровільному порядку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку відмовилася. Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Миколаївській області було проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок самовільного зайняття вищевказаної земельної ділянки, на підставі методики, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. № 963, яка складає - 214,51 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 13,14,125,212 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Буського РУЮ, Львівської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 95. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя у них не склалось у звязку з тим, що вони різні люди та мають різні характери, не розуміють один одного через що в сім»ї виникають постійні сварки. Сторони не проживають разом та не підтримують подружніх відносин. Вважає збереження сімї неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З пояснень позивача вбачається, що сторони припинили подружні відносини, тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, зясувавши фактичні взаємини сторін, причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін. Сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за необхідне позов задоволити.

Outcome: approved