Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

В Рівненський міський сул з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних з утриманням нерухомого майна звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги зменшила. Остаточно просить сул стягнути з відповідача на її користь 920,72 грн. в рахунок відшкодування витрат по утриманню квартири [ADDRESS] за період з 01 січня 2009 року по ЗО березня 2111 року, згідно договорів про надання комунальних послуг та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився. Пре день час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесенню розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], її сину - відповідачу [PERSON] та дочці [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про право власності на житло, виданим 08 червня 1998 року Департаментом міського господарства Рівненської міської ради, згідно з наказом від 08 червня 1998 року №223 з якого вбачається, що квартира в [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно записів у будинковій книзі та на підставі довідки ЖКП «Галицьке» №421 від 09 квітня 2010 року всі вищезазначені співвласники зареєстровані за вказаною адресою. За згодою співвласників, позивачем [PERSON] 27 грудня 2005 року укладений договір з ЖКП «Галицьке» про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій; 12 березня 2 008 року укладено договір з КТП «Комуненергія» про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води; 14 березня 29008 року укладено договір з МКП «Рівневода» про надання населенню послуг водопостачання та водовідведення; 18 жовтня 2006 року укладено договір із ВАТ «Рівне газ» про надання послуг з газопостачання; 31 березня 2004 року укладено договір з Рівненською дирекцією «Укртелеком» про надання послуг електрозвязку. На виконання передбачених умов договорів та взятих на себе зобовязань, позивач регулярно проводить оплату комунальних послуг та послуг електрозвязку, що стверджується дослідженими в судовому засіданні квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг. Однак відповідач, з лютого 2008 року не приймає участі у витратах, повязаних з утриманням квартири та отриманих житлово-комунальних послугах. На даний час позивач перебуває у тяжкому матеріальному становищі і не спроможна нести всі витрати по утриманню квартири за себе та свого повнолітнього сина - відповідача по справі, який є працездатним і взмозі працювати та отримувати заробітну плату. Виходячи із рівності часток усіх співвласників квартири, відповідач зобовязаний сплатити третину суми за отримані послуги. Зокрема, як вбачається з досліджених в судовому засіданні квитанцій, позивач сплатила за період з 01 січня 2009 року по ЗО березня 2010 року: 404,39 грн. за утримання будинку та при будинкової території ЖКП «Галицьке»; 1761,31 грн. за надання послуг з централізованого опалення; 197,64 грн. за надану гарячу воду; 203,27 грн. за холодну воду; 273,83 грн. за газопостачання; 398,79 грн. за послуги електрозвязку. В свою чергу, відповідач повернув позивачу лише 160,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по утриманню квартири, і його частка (1\\3), яка підлягає відшкодуванню позивачу станом на день розгляду справи судом становить 920,72 грн. Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.1Е4 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад здійснюється за рахунок засобів житлово-комунальних підприємств, а у випадку недостатності цих засобів - за рахунок державного бюджету. Оскільки основним джерелом отримання коштів на виконання даних функцій є плата за утримання будинків і прибудинкових територій, то невиконання власниками квартир (будинків) обовязку по сплаті даних платежів не дає змоги житлово-комунальним підприємствам належним чином виконувати покладені на них функцій і прямо порушує інтереси держави. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Розрахунковим періодом оплати є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Відповідно до п.п.17, 29 "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року за №2246, в редакції від 09 квітня 2008 року №34 6 споживач зобовязаний своєчасно, не пізніше 10 числі наступного місяця вносити плату за надані послуги з газопостачання. У разі не оплати наданих послуг з газопостачання, газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання. Припинення газопостачання не звільняє споживача від обовязку оплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Споживач енергії зобовязаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, як вимагає ч.2 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року та п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року. Споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією у відповідності до ч.3 ст.2б Закону України «Про електроенергетику». Статтею 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги та статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що споживачі питної води зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду і водовідведення відповідно до встановлених тарифів. Відповідно до ст.63 Закону України "Про телекомунікації" послуги операторами звязку України надаються "Споживачам" за умови дотримання "Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг", затверджених Постановою КМУ 09 серпня 2005 року №720. Відповідно до ст.52 6 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.54 4 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок має право на зворотну вимогу до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки яка припадає на нього. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, якою при подачі позову до суду було сплачено державне мито в розмірі 141,00 грн. згідно квитанції №123 від 309 червня 2010 року та квитанції №К111\\К\\144 від 20 квітня 2010 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30,00 грн. згідно квитанції №К111\\К\\145 від 20 квітня 2010 року, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved