Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

27.09.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказувала, що перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач з сімєю не проживає та в добровільному порядку матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу та витрати на надання правової допомоги. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітнього сина в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області 17.02.1995 року (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 21.09.2010 року за № 2267 дитина проживає за адресою: [INFO] разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 27.09.2010 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а також на користь позивачки витрати по оплаті юридичної допомоги адвоката в сумі 100 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved