Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 30 квітня 1994 року помер її син [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді 1/8 частини незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пролетарська, буд. № 44. Позивач [PERSON] є спадкоємцем по закону першої черги, та вважає себе такою, що прийняла спадщину, адже як до смерті свого сина так і після його смерті проживає у спадковому будинку. В цей час позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті сина, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що спадковий будинок є незакінчений будівництвом. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 30.04.1994р., на зазначене вище спадкове майно. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Представник третьої особи - Ізмаїльського МБТІ в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, та просить справу розглянути без представника Ізмаїльського МБТІ. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 30 квітня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом реєстрації актів громадянського стану від 03.05.1994 року, серія І-ЖД № 007294. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: 1/8 частина незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пролетарська, буд. № 44. [PERSON] була матірю померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.10.1969 р., актовий запис № 898, тобто являється спадкоємицею першої черги, інших спадкоємців не має. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач постійно як до смерті спадкодавців та і після їх смерті, мешкає у спадковому будинку та доглядає за його належним житловим станом, тобто вона фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості через ту обставину, що спадковий житловий будинок є незакінчений будівництвом. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved