Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

У вересні 2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування витрат, понесених на виготовлення і встановлення металевої споруди. Позивач вказував на те, що він проживає у житловому будинку №48/1 по пров. Шевченка у м.Миколаєві. По сусідству з ним у житловому будинку №50 по пров.Шевченка проживає [PERSON], яка доводиться матірю та бабусею відповідачів [PERSON] і [PERSON] відповідно. Відповідачі щоденно ставлять свій автомобіль в гаражі [PERSON], ворота якого знаходяться поряд з його хвірткою та коли вони відкриті заважають йому виходити з двору. У звязку з чим він на вулиці навпороти межі між домоволодіннями №48/1 і №50 по пров.Шевченка у м.Миколаєві встановив металеву огорожу. Посилаючись на те, що 15 жовтня 2008 р. [PERSON] зрізав встановлену ним огорожу, просив суд стягнути з відповідачів понесені ним витрати на виготовлення і встановлення огорожі у сумі 436 грн, або зобовязати відповідачів встановити нову металеву огорожу. Ухвалою суду до участі у справі в якості третіх осіб залучено [PERSON], яка є власником житлового будинку по пров.Шевченка,50 та Миколаївську міську раду. В судовому засіданні позивач уточнив вимоги позову, остаточно просив суд стягнути з відповідачів понесені ним збитки на виготовлення і встановлення огорожі у сумі 436 грн. з яких 220 грн. становить вартість металевих труб, 60 грн. понесені ним витрати на доставлення металевих труб за місцем його проживання, 50 грн. - вартість робіт по виготовленню металевої огорожі, 60 грн.- вартість використаного будівельного матеріалу-цементу для встановлення огорожі. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнав. Посилаючись на те, що металеву огорожу він зрізав правомірно, оскільки позивач встановив її на вулиці загального користування без належного дозволу, до того ж металева огорожа перешкоджала йому користуватися гаражем, а демонтовану огорожу він повернув позивачу, просив в позові відмовити. Відповідач [PERSON], третя особа [PERSON] та представник третьої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2008 р. [PERSON] на вулиці навпроти межі між його житловим будинком та будинком, який належить [PERSON] на земельній ділянці, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, самовільно встановив металеву огорожу. 15 жовтня 2008 р. відповідач [PERSON] демонтував огорожу. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями самого відповідача в судовому засіданні, а також постановою інспектора СДІМ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 31.10.2008 р. про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК України за зверненням [PERSON] за відсутністю в діях [PERSON] складу злочину. У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] слід задовольнити частково, стягнувши з винної особи відповідача [PERSON] на користь позивача вартість металевих труб, з яких було виготовлено огорожу, яка, згідно наявних у матеріалах справи доказів, становить 220 грн. Що стосується інших вимог позивача про відшкодування йому збитків, понесених ним на доставлення металевих труб, а також на виготовлення та встановлення огорожі, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не грунтуються на нормах закону. Так у відповідності ст.83 ЗК України вулиці відносяться до земель комунальної власності та відповідно до ст.13 Закону України» Про благоустрій населених пунктів» є обєктами благоустрою населених пунктів та територією загального користування. Згідно ст.16 зазначеного Закону на обєктах благоустрою забороняється виконувати земляні, будівельні та інші роботи без дозволу, виданого в установленому порядку, самовільно встановлювати обєкти зовнішньої реклами, торговерльні лотки, павільони, кіоски тощо. Як вбачається з матеріалів справи позивачем 15 жовтня 2008 р. самовільно було встановлено на вулиці загального користування металеву огорожу навпроти межі домоволодінь. Погодження на встановлення тимчасової металевої огорожі по межі домоволодінь по пров.Шевченка,50 було видано [PERSON] виконавчим комітетом Миколаївської міської ради лише 18 серпня 2010 р. Таким чином, на користь позивача підлягає відшкодуванню лише шкода, що складає вартість металевих труб, з яких було виготовлено огорожу. Твердження відповідача про те, що демонтовану огорожу було повернуто позивачу, спростовуються матеріалами цивільної справи. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача і держави слід стягнути судові витрати.

Outcome: partial