Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з останнього аліменти на утримання дитини сторін сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною віку повноліття. Свої вимоги вона мотивує тим, що на протязі тривалого часу між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та вирішення важливих питань сімї та побуту, що негативно вплинуло на подружні стосунки, а тому за таких обставин сім'я сторін практично не існує, спільне проживання між сторонами припинено , відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами погодився. Судом встановлено, що 18 жовтня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували відділом реєстрації актів громадянського стану Краснопільського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис №68 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.6) На даний час спільне проживання між сторонами припинено, головною причиною припинення шлюбних стосунків є те, що на протязі тривалого часу між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та вирішення важливих питань сімї та побуту, що негативно вплинуло на подружні стосунки. За час окремого проживання сторони ніяких стосунків не підтримують, а тому шлюб існує лише формально. Дитина сторін проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4), відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає хоча працює, має постійний заробіток, інвалідом не являється, інших утриманців не має і спроможний виплачувати аліменти. Тому позивачка звернулася в суд з позовом. Заходи вжиті судом для примирення сторін позитивних наслідків не дали, тому суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і зберегти її в подальшому неможливо. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Суд вважає, що подальше сімейне проживання і збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча за станом здоровя спроможний це робити, інвалідом не являється, працює, має постійний заробіток, інших утриманців не має, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення позивачки до суду з даним позовом. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судових витрат. Згідно ст.81 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., оскільки в справах про стягнення аліментів дані витрати стягуються після розгляду справи судом.

Outcome: approved