overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідач, будучи власником квартири [ADDRESS] в Приморському районі міста Маріуполя, зобовязаний приймати участь в оплаті експлуатаційних витрат по утриманню будинку та прибудинкової території. Однак в період з липня 2007 року по вересень 2010 року відповідач оплату не здійснює, у звязку із чим виникла заборгованість в сумі 1146 грн. 44 коп. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті експлуатаційних витрат по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 1146 грн. 44 та понесені судові витрати у вигляді сплаченого збору за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з клопотанням, в якому він просив розглянути справу у його відсутності, в зв'язку з чим суд розглянув справу без його участі відповідно до п. З ч. 1 ст. 169 ЦПК України. Відповідач на неодноразові виклики суду в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, тому суд за клопотанням представника позивача розглянув справу заочно, без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, позовні вимоги вважає обґрунтованими та позов задовольняє частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі № 40, яка розташована у будинку № 102 по пр. Нахімова в Приморському районі міста Маріуполя. Як слід з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Прийшовши до висновку про обґрунтованість позовних вимог, суд згідно ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені відповідним платіжним дорученням судові витрати в сумі ЗО гривень та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те факт, що її племінник [PERSON], 01.07.1982р.н., з дитинства страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, у звязку з чим перебувала на обліку в психіатричній лікарні. Стверджує, що внаслідок психічної хвороби племінник не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує постійної сторонньої допомоги. У звязку з наведеним, заявник просить суд визнати її племінника [PERSON], 01.07.1982р.н. недієздатним, та встановити над ним опіку, призначивши заявника опікуном. В судовому засіданні заявник уточнила вимоги та просила суд визнати її племінника [PERSON], 01.07.1982р.н. обмежено дієздатним, та встановити над ним піклування, призначивши заявника піклувальником, при цьому пояснила, що вона є прямою тіткою [PERSON], інших родичів останній не має. На сьогодні інших осіб, які проживали б з ним та піклувались про нього не має. Представник Відділу опіки та піклування виконкому Дніпровського району м. Херсона проти задоволення заяви не заперечував та підтримав її у повному обсязі. Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.2 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її обмежено дієздатною. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON], 01.07.1982р.н. є рідним племінником заявника [PERSON]. Згідно паспорту серія МР№294329 [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. З пояснень заявника вбачається, що її племінник страждає психічним захворюванням, та в обмеженій мірі може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно довідки Херсонської міської психоневрологічної поліклініки №1063/16 від 01.06.2010 року, [PERSON], 01.07.1982р.н. знаходиться на обліку в ХПНП з приводу хронічного психічного захворювання. Згідно висновку судово психіатричної експертизи №512 від 19.07.2010 року, [PERSON], 01.07.1982р.н. страждає вродженою розумовою відсталістю в ступені легкою дебільністю з емоційно вольовою нестійкістю. Зазначене захворювання істотно впливає на його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними. Рекомендується визнати його обмежено дієздатним із установленням піклування. Таким чином, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, в якій вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO]. 02.02.1996 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. На підставі рішення суду з [PERSON] на користь заявника стягнуто аліменти. [PERSON] як неплатник аліментів знаходиться у розшуку з 08.10.2007 року. Визнання її колишнього чоловіка безвісно відсутнім необхідно заявнику для отримання державної соціальної допомоги на дитину, тому просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, просила суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи, за довіреністю [PERSON], не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, яка не заперечувала проти задоволення вимог заявника, суд встановив, що заявник з 30.09.1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу серії І-КГ№282289, видане Дніпровським ЗАГС м.Херсона. 02.02.1996 року шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КГ №086520, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції міста Херсона від 25.03.2004 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO],про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КГ №117834, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції міста Херсона від 25.03.2004 року. З довідки, видної начальником сектора ГІРФО Дніпровського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області вбачається, що [PERSON] знаходиться у розшуку як неплатник аліментів з 08.10.2007 року. З 17.03.1993 року по теперішній час [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] гуртожиток, про що свідчить довідка адресно-довідкового сектора ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 31.08.2010 року. Згідно ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи вищевказане, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що в місці постійного проживання [PERSON], яким є: м.Херсон, вул.Миру,33 гуртожиток, протягом року немає відомостей про місце його перебування, заявником не надано.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

25.05.2010 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18.10.2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюб у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між ним було розірвано. На підставі виконавчого листа №2-2415/2004 від 30.06.2004 року відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 80 грн. щомісячно. На теперішній час позивачці стало відомо, що матеріальне становище відповідача поліпшилося, дохід збільшився, а розмір аліментів,який сплачує [PERSON] є мізерним та не забезпечує належного утримання дитини. Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі виконавчого листа на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], з 80 грн. на ? частини від його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Судом встановлено, що 18.10.2002 року між позивач та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідно до актового запису №552 від 02.06.1998 року про народження [PERSON] до [PERSON] є батьками [PERSON]. 17.10.2003 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 30.06.2010 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 80 грн. щомісячно, починаючи з 03.06.2004 року та до його повноліття. На підставі зазначеного рішення 30.06.2004 року судом було видано виконавчий лист №2-2415/2004 про примусове стягнення з відповідача аліментів. З довідки про склад сім'ї від 16.06.2010 року, виданої Комишанською селищною радою вбачається, що [PERSON] мешкає разом з позивачкою. Враховуючи, що матеріальний стан платника аліментів поліпшився, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до повноліття сина, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстрований 24 липня 2005 року виконкомом Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району, актовий запис № 05. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що під час подружнього життя сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини сторони припинили більш ніж пів року тому мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Майнового спору у сторін немає. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, ис порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

ВАТ Укртелеком звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу за надання телекомунікаційних послуг. Позивач зазначав, що 25.11.2005 року між ВАТ Укртелеком і відповідачем [PERSON] було укладено договір № 1971 про надання послуг електрозвязку. Всупереч Правил користування місцевим телефонним звязком, затверджених постановою КМУ №720 від 09.08.2005 року, п. 5 п.1 ст. 33 ЗУ Про телекомунікації, відповідач не вносить плату за надані йому послуги, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.02.2009 року по 30.06.2009 року у сумі 1 363,75 грн. Посилаючись на викладене просили стягнути з відповідача борг за телекомунікаційні послуги в розмірі 1 363,75 грн. за період з 01.02.2009 року по 30.06.2009 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила суд про його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.27). Судом встановлено, що 25.11.2005 року між ВАТ Укртелеком і відповідачем [PERSON] було укладено договір № 1971 про надання послуг електрозвязку. Всупереч вимоги даного договору відповідач порушує строки сплати коштів за телекомунікаційні послуги, у звязку з чим за період з 01.02.2009 року по 30.06.2009 року виник борг у сумі 1 363,75 грн. (а.с. 7-9). За таких обставин суд приходить до правильного висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи батьком дитини матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча в змозі та зобовязаний таку допомогу надавати. В судове засідання від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та стягнення на утримання сина аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни. За постановою Кролевецького районного суду від 16 січня 2009 року, було визнано протиправною бездіяльність управлінння ПФУ в Кролевецькому районі щодо не нарахування та невиплати їй підвищення до пенсії, як дитині війни і зобовязано нарахувати та виплатити недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 квітня 2008 року. Однак, починаючи з 22 травня 2008 року і до цього часу відповідач продовжує ігнорувати вимогу Закону України «Про соціальний захист дітей війни» про виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і з 22 травня 2008 року виплачує підвищення до пенсії в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, чим порушує гарантовані державою права на соціальний захист. Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними положення п.41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Відповідно до розрахунку, зазначеного у позові, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів, встановлених відповідними Законами про Державний бюджет України, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2008 рік з травня по грудень - 780 грн. 40 коп., за 2009 рік з січня по грудень 1240 грн. 20 коп., за 2010 рік - з січня по липень 1125,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач\~звернувся в суд із позовом до\~[PERSON] про відшкодування\~збитків завданих внаслідок порушення\~правил користування електричною енергією, мотивуючи свої вимоги тим, що проведеною перевіркою працівниками району електричних мереж\~23 березня 2010 року в господарстві відповідача виявлено\~відсутність пломб держповірки,, що є порушенням Правил користування електроенергією, в результаті чого державі спричинено матеріальні збитки в сумі\~1630 гривень 57 копійок, а тому просить задовольнити позов. Представник Кіцманського РЕМ позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав. Заслухавши\~представника Кіцманського району електричних мереж, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем від електромережі Кіцманського РЕМ, його особовий рахунок № 28/460. Із досліджених в судовому засіданні: розрахунку, по акту № 8-3064 від\~23 березня 2010 року та акту про порушення\~правил користування електричною енергією\~побутовим абонентом вбачається, що відповідач зобовязаний відшкодувати Кіцманському РЕМ збитки завдані внаслідок порушення\~Правил користування електричною енергією\~для населення в сумі\~1630 гривень, 57 копійок,\~які в добровільному порядку не сплачує. Відповідно до ч. 1\~ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживча (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. \~\~ Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка\~її завдала. На підставі\~ст. ст.\~714,\~1166,\~1192 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони 10 жовтня 2009 року уклали шлюб, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. Донька перебуває на утриманні позивачки, відповідач не надає матеріальної допомоги по її утриманню, позивачці одній важко матеріально забезпечувати дитину, тому вона змушена звернутись з вказаним позовом до суду. Позивачка у судове засідання надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце роз-гляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.3) у сторін по справі народилася донька [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №099700 від 10.10.2009 року (а.с.4), сторони по справі уклали шлюб 10 жовтня 2009 року у виконкомі Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. З довідки, виданої Глибоківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.5), вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться донька [PERSON], 25.01.2010 року на-родження. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 21 червня 2010 року. За таких обставин, суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, до повноліття доньки, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції,а.з. 158. Від подружнього життя сторони мають одну дитину - [PERSON] , 25.03. [INFO]. Позивачка 18.08.2010 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що тривалий час подружні стосунки з чоловіком не підтримують, проживають окремо, відповідач сплачує дитині аліменти, примирення заперечує, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, давши аналогічні пояснення , зазначені у позові. Категорично заперечила примирення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив мотиви позову, позов визнав, примирення заперечив. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони на протязі трьох років подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть , проживають окремо різними сімями , а тому, оскільки розлад в сім*ї носить стійкий характер, сторони категорично заперечують примирення, отже подальше збереження сімї є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, т.я. подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому шлюб слід розірвати. Витрати при оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на відповідача, позивачку від оплати звільнити.

Outcome: approved