Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаними вище позовними вимогами до відповідача [PERSON] Посилалася на те, що 12 листопада 2008 року вона позичила відповідачу [PERSON] під розписку гроші в сумі 15000 євро строком до 22 вересня 2009 року. На підтвердження отримання коштів між ними було укладено договір позики. У встановлений договором строк відповідач борг їй не повернув. Просила стягнути з відповідача на її користь вказаний вище борг в сумі 15000 євро, що за офіційним курсом Національного Банку України становить 144000 грн., відсотки за користування коштами 18999 євро, що становить 182\~390 грн. 40 коп. та судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася судом про місце та час розгляду справи. Однак надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Судове засідання просила провести у її відсутності. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який не зявився в судове засідання, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач неодноразово не зявлявся в судові засідання без поважних причин, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 12 листопада 2008 року [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] гроші в сумі 15000 євро строком до 22 вересня 2009 року. На підтвердження отримання коштів відповідач [PERSON] власноручно написав розписку від 12.11.2009 року (а.с.4). Крім того, між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 12.11.2008 року було укладено договір позики (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, згідно ч.2 ст 1049 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням річних від суми боргу. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] борг за вказаним вище договором позики в розмірі 15000 євро в строк до 22.09.2009 року позивачці не повернув. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, тощо. Враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що борг за договором позики від 12 листопада 2010 року в розмірі 15000 євро, що за офіційним курсом Національного Банку України становить 144 000 грн., а також відсотки за користування позикою в сумі 18999 євро, що за курсом НБУ складає 182\~390 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] в повному обємі. Крім того, суд вважає, що, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 120 грн. понесені останньою у звязку із зверненням до суду з даним позовом та на користь держави судовий збір в сумі 3263 грн. 90 коп.

Outcome: approved