Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частку жилого приміщення, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, просить суд визнати за нею права власності на 3/5 частин з 1/2 частини житлового будинку № 27 по вул. Тираспольській в м. Білгород - Дністровському Одеської області, що на підставі договору купівлі - продажу серії ВСІ № 381976 від 12 серпня 2005 року зареєстровано 23 листопада 2005 року в КП «Білгород - Дністровське бюро технічної інвентаризації» на її колишнього чоловіка [PERSON] та розташованого на земельній ділянці розміром 600 кв.м, що складається в цілому з: житлового будинку житловою площею 54, 3 кв.м., загальною площею 97,4 кв.м. літ. «А», підвалу шлакобетонного літ. «В»,вбиральні дерев'яної літ. «Д». гаражу цегельного літ. «Є», бані цегельної літ. «Ж», вбиральні деревяної літ. «З», споруд 1-3, 5-8. І, а інші 2/5 частини з цієї А частини зазначеного житлового будинку залишити у власності [PERSON], вказуючи, що з 15 червня 1997 року, вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають дитину доньку - [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 грудня 2008 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. 12 грудня 2009 року на підставі вказаного рішення їй було видане свідоцтво про розірвання шлюбу. Після розлучення, дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. За час перебування в шлюбі з відповідачем 12.08.2005 року вони на спільно нажиті кошти придбати у [PERSON] А частину житлового будинку № 27 по вул. Тираспольській в м. Білгород - Дністровському Одеської області. Зазначене підтверджується договором купівлі - продажу частини житлового будинку від 12.08.2005 року. Після придбання у власність зазначена частина житлового будинку була зареєстрована в КП «Білгород - Дністровське БТІ», при цьому як і в договорі купівлі - продажу власником придбаної частини житлового будинку при її реєстрації був зазначений тільки її колишній чоловік [PERSON]. Вказування в правовстановлюючих документах власником тільки відповідача було обумовлено між ними з причини економії часу та коштів і більш спрощеного оформлення документів. Після придбання 1/2 частини зазначеного житлового будинку вона та відповідач стали проживати в цій частині будинку. Враховуючи те, що вказана частина житлового будинку придбана ними у період шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя. Після розірвання шлюбу з відповідачем, останній перестав піклуватися про матеріальне забезпечення сімї, не піклується про дитину, ухиляється від сплати аліментів на неї. Таким чином, враховуючи, що неповнолітня дитина проживає з нею, просить суд відступити від принципу рівності та визнати за нею права власності на 3/5 частини з 1/2 частини житлового будинку. Позивачка у судовому засідання свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не сповістив, про що свідчить повідомлення, яке є в матеріалах справи. Зі згоди позивачки, що підтверджується заявою позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивачку, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 15.06.1997 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який 05 грудня 2008 року був розірваний, /л.с. 8-9/ Під час шлюбу ними придбана 1/2 частина житлового будинку № 27 по вул. Тираспольській в м. Білгород - Дністровському Одеської області на підставі договору купівлі - продажу серії ВСІ № 381976 від 12 серпня 2005 року та зареєстрована 23 листопада 2005 року в КП «Білгород - Дністровське бюро технічної інвентаризації», яка є їх спільною сумісною власністю. /л.с. 12-17/ Так як, на час придбання 1/2 частини житлового будинку позивачка з відповідачем знаходилися в зареєстрованому шлюбі, частина житлового будинку за згодою сторін була оформлена на імя відповідача, тобто на ім'я [PERSON]. Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку / доходу/. ч.2 ст. 60 СК України, передбачено, що вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Відповідно до ч. 3 вищевказаної статі за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як встановлено в ході судового розгляду справи, вищевказане майно сторони придбали у шлюбі, воно є сумісною власністю подружжя, тому підлягає розділу, ніяких перешкод для розділу майна не має. У звязку з тим, що з позивачкою проживає неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від сплати аліментів, збільшити частку майна позивачки, визнавши за нею права власності на 3/5 частини з 1/2 частини житлового будинку № 27 по вул. Тираспільській в м. Білгород - Дністровському Одеської області, залишивши у власності відповідача 2/5 частини з ? частини житлового будинку № 27 по вул. Тираспільській в м. Білгород - Дністровському Одеської області. На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги позивачки обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved