Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків у вигляді інфляції у розмірі 19 849,5 гривень та 3 % річних в сумі 7 171,34 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що відповідно до рішень Київського районного суду на користь позивачки з відповідача було стягнуто заборгованість за договором позики та збитки у вигляді інфляції. В звязку з несвоєчасним виконанням своїх обовязків по поверненню боргу та збитків на цей час відбулося знецінення суми заборгованості відповідача перед позивачкою, що змусило останню звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно з п. 4 ст. 169, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що з відповідача на користь позивачки було стягнуто 49500,00 грн. боргу за договором позики. Вказане підтверджується заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-6576 від 08.12.2006 року, яке набрало законної сили 19.12.2006 року. Також, з відповідача на користь позивачки стягнуто суму індексу інфляції за несвоєчасне повернення боргу за договором позики в розмірі 15048,00 грн. Вказане підтверджується заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-3383/2007 від 04.12.2007 року, яке набрало законної сили 15.12.2007 року. 29.01.2009 року борг у розмірі 49500,00 грн., визнаний заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-6576 від 08.12.2006 р., відповідачем сплачено на користь позивачки у повному обсязі. Означене підтверджується постановою № В-7/75 від 30.01.2009 року про закінчення виконавчого провадження. Також, 29.01.2009 року борг у розмірі 15048,00 грн., визнаний заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-3383/2007 від 04.12.2007 р., відповідачем сплачено на користь позивачки у повному обсязі. Означене підтверджується постановою № В- 7/67 від 30.01.2009 року про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, борг у розмірі 49500,00 грн. та збитки в розмірі 15048,00 грн., підтверджені рішеннями Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2006 року та від 04.12.2007 року відповідно, фактично були отримані позивачкою лише 29.01.2009 року. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняття кредитором, у результат якого припиняються права та обовязки сторін зобов'язання. Таким чином, саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання до того часу, коли буде здійснене виконання рішення, та не позбавляє кредитора права на отримання за рішенням суду боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи встановлені в судовому засіданні факти, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. З урахуванням встановлених обставин, на підставі ст.ст. 599, 612, 625 ЦК України,

Outcome: approved