Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

У вересні 2010 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним. Позивачка вказує на те, що між нею та відповідачами 03 вересня 2002 року було укладено договір купівлі-продажу квартири № 5, розташованої у будинку № 11 по вул.. Рєпіна в м. Нова Одеса Миколаївської області, який був зареєстрований на Універсальній Товарній Біржі «Ріко-Альянс» та Вознесенському бюро технічної інвентаризації. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але нотаріально договір не був завірений. Посилаючись на викладене, позивачі просили про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним. Позивач у судовому засіданні позов підтримали, просили про його задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, належним чином були повідомлені про час і дату слухання справи. До суду надійшли заяви [PERSON], [PERSON] про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про причини своєї неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з'явилася, заяв про бажання взяти участь при розгляді справи суду не надала. Відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала та пояснила, що на момент укладення договір купівлі-продажу квартири № 5, розташованої у будинку № 11 по вул.. Рєпіна в м. Нова Одеса Миколаївської області, між її батьками [PERSON] та [PERSON] та позивачкою вона була неповнолітньою і продаж квартири відбувся без отримання на це згоди органу опіки та піклування, проте під час укладення зазначеної угоди її права як неповнолітньої порушені не були, оскільки в подальшому її батьками було придбано приватний будинок, житлова площа якого значно перевищувала житлову прощу проданої квартири. Претензій до позивачки не має, оскільки їй достовірно відомо, оскільки її права порушено не було. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 03 вересня 2002 року був укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON], який діяв також і як законний представник неповнолітньої [PERSON] ([INFO]) та [PERSON], [PERSON] продали, а іванова [PERSON], яка діяла від свого імені купила квартиру № 5, розташованої у будинку № 11 по вул.. Рєпіна в м. Нова Одеса Миколаївської області. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачі передали зазначену квартиру у власність позивача, а остання прийняла нерухоме майно і сплатила за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано ТБ «РІКО-Альянс» в журналі реєстрації біржових угод 03 вересня 2002 року за № 2-149. Придбану за договором квартиру № 5, розташованої у будинку № 11 по вул.. Рєпіна в м. Нова Одеса Миколаївської області позивач зареєструвала на праві власності в Вознесенському бюро технічної інвентаризації та ніким не ос порений. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. При цьому, суд також враховує, що строки звернення до суду сторонами не оспорюються. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved