overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що 06.07.2007 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі сторони дітей не мають. Подружжя припинило шлюбно-сімейні стосунки, оскільки в сім»ї виникали протиріччя та непорозуміння. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про одруження, 06 липня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом РАЦС по м.Харкову № 2 Харківського МУЮ вчинено актовий запис № 673 (а.с.4). У шлюбі сторони дітей не мають. Судом встановлено, що подружжя припинило шлюбно-сімейні стосунки, оскільки в сім»ї виникали протиріччя та непорозуміння, спільного господарства сторони не ведуть, мешкають окремо. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, оскільки сімя існує формально і не може бути відновлена. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Заступник прокурора Харківської області звернувся до суду в інтересах [PERSON] до Державного підприємства "Завод ім. Малишева" про стягнення заборгованості з заробітної плати, посилаючись на те, що в ході перевірки прокуратурою області в порядку здійснення нагляду за додержанням і застосуванням законів щодо захисту прав і свобод громадян встановлено порушення відповідачем вимог трудового законодавства України щодо своєчасного одержання громадянами винагороди за працю. Зокрема, при звільненні [PERSON] з посади фрезерувальника цеху № 160 ДП "Завод ім.Малишева" не здійснено виплату всіх сум, що належать до сплати, а саме заборгованості з заробітної плати у сумі 2361,08 грн. У судовому позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги. Представник Державного підприємства "Завод ім. Малишева" у судове засідання не з»явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Як вбачається з копії наказу (розпорядження) № 29 від 11.02.2010 р. [PERSON] було звільнено з посади фрезерувальника цеху № 160 ДП "Завод ім.Малишева" на підставі ст.38 КЗпП України за власник бажанням (а.с.4). З довідки, наданої ДП "Завод ім.Малишева", судом встановлено, що сума кінцевого розрахунку, не виплаченого позивачеві при звільненні складає 2361,08 гр. (а.с.3). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги заступника прокурора Харківської області в інтересах [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити той факт, що 22 червня 2010 року в смт. Биківка Романівського району помер його батько [PERSON]. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати смерть останнього. Встановлення даного факту йому потрібно для зняття померлого з реєстрації по місцю проживання. У судове засідання заявник не з»явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Биківської селищної ради в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи зазначену заінтересовану особу було повідомлено належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 256 п. 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В матеріалах справи міститься повідомлення слідчого Романівського PB УMBС України в Житомирській області про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті [PERSON] [INFO], яка наступила 22.06.2010 року. Згідно довідки Биківської селищної ради Романівського району Житомирської області, [PERSON] помер 22 червня 2010 року і похований на місцевому кладовищі. Згідно повідомлення відділу РАЦС Романівського районного управління юстиції Житомирської області, даний орган не може провести реєстрацію смерті [PERSON] через відсутність медичних документів про смерть останнього. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість зняти [PERSON] з реєстрації за місцем проживання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою із 2003 року. Подружнє життя з відповідачкою не склалося і тому з квітня 2004 року вони припинили подружні відносини та спільне проживання. Проте офіційно шлюб було розірвано 04 квітня 2008 року. У червні поточного року позивачу стало відомо, що 14.04.2008р. у відповідачки народилася дитина - син [PERSON], батьком якої, згідно актового запису № 257 від 05.06.2008р. та у свідоцтві про народження записали його. Посилаючись на те, що він не є фізіологічним батьком дитини, чого не оспорює і відповідачка, позивач просить суд виключити запис про нього як батька з актового запису про народження дитини зробленого в Книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги із наведених вище підстав, а відповідачка їх визнала повністю та вказує, що позивач дійсно не є біологічним батьком її сина [PERSON], 14.04.2008 року, оскільки таким являється інша особа. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], які визнані відповідачкою [PERSON] є законними та грунтуються на вимогах ст. 136 Сімейного кодексу про те, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 04.04.2008р, а народження дитини зареєстровано 05.06.2008р., внаслідок чого і було виконано запис про позивача - як батька за правилами ст. 122 СК України (а.с.6- 7). Однак з рішення суду про розірвання шлюбу та пояснень самих сторін вбачається, що [PERSON] разом, як подружжя не проживають з квітня-травня 2004 року, шлюбних відносин не підтримують та відповідачка в категоричній формі запевнила, що біологічним батьком сина [PERSON] є інша особа, а не [PERSON] (а.с. 13). Таким чином у судовому засіданні доведено відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, а тому позов підлягає до задоволення, а відомість про [PERSON], як батька [PERSON] [INFO] - виключенню з актового запису № 257 від 05.06.2008р. (а.с. 7). За таких обставин суд визнає достатніми законних підстав для задоволення позову, що також не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. На підставі викладеного, ст. 136 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому зазначає, що відповідно до укладеного з відповідачем договором на користування електроенергією №94033048 від 18.09.2002р. він зобов'язаний своєчасно щомісячно сплачувати на користь позивача в особі Верхньодніпровського РЕМ грошові кошти за спожиту електроенергію в розмірі середньомісячного споживання за діючими в розрахунковий період тарифами. Тарифи на електроенергію встановлені НКРЕ України та відображені в особистому рахунку, відкритому за місцем проживання відповідача - в [ADDRESS]. Відповідач свої зобов'язання не виконує, в результаті чого станом на 16.06.2010р. утворилась заборгованість в сумі 70.63грн., що підтверджується особистим рахунком на ім'я відповідача та відсутністю документів про сплату боргу. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати, які він поніс в зв'язку із звернення до суду з позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, незважаючи на те, що про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи (а.с.14). Прийшла її родичка і повідомила, що заборгованість за електроенергію вже погашено. Представник позивача надав суду заяву, якою просить розглядати дану справу без його участі, також він повідомив, що на дату розгляду справи відповідач вже сплатила суму заборгованості, тому він просить стягнути з неї лише судові витрати в розмірі 81.00грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати, а саме : державне мито в розмірі 51.00грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн., всього - 81.00 грн. Оплату судових витрат при подачі позову позивачем підтверджено документально (а.с.1,2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду з вимогою і враховуючи уточнені позовні вимоги просить стягнути з [PERSON] заборгованість по квартирній платі та платі за обслуговування житла в розмірі 664,69 грн., а також витрати за інформаційно-технічне обслуговування у розмірі ЗО грн. посилаючись на те, що остання не сплачує кошти за користування та обслуговування житла. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, а тому справа розглядалася згідно з ч.4. ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу III ЦПК України (заочний розгляд). З пояснень представника позивача та досліджених по справі доказів встановлено наступне. Згідно довідки Переяслав-Хмельницької ЖЕК від 13.05.2010 року №1995 відповідач [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі також зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є членами сім'ї квартиронаймача. В силу ст.64 ЖК України, члени сім'ї квартиронаймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з останнім усіма правами і несуть всі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з зазначеного договору. Тобто відповідач по справі [PERSON] несе солідарну відповідальність по сплаті коштів за квартирну плату. Відповідачі своїми діями по вселенню та проживанню у вказаній квартирі взяли на себе обов'язок сплачувати кошти за користування та обслуговування житла. Отже, між відповідачами та Переяслав-Хмельницькою житлово-експлуатаційною конторою склалися договірні відносини. Відповідачі тривалий час не сплачують плату за користування та обслуговування житла. Станом на 01.06.2010 року у відповідачів утворився борг в сумі 2235,13 грн. Договір про реструктуризацію боргу не укладався. У зв'язку з тим, що відповідачі проживають окремо, між ними склалися неприязні стосунки Переяслав-Хмельницька житлово-експлуатаційна контора просить суд стягнути заборгованість не солідавно, а з кожного відповідача. 04.08.2010 року відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було сплачено свої частки заборгованості. Відповідно до ст.68 ЖК України наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Поскільки відповідачі зобов'язання в частині сплати за користування квартирою не виконують в порушення вимог статті 66 ЖК України, а також статей 509, 510, 526 ЦК України, то з них на користь позивача підлягає стягненню плата за дані послуги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в односторонньому порядку не виконала свій обов'язок, борг дійсно має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. В силу ст.8 8 ЦПК України стягнути із відповідача судові витрати. На підставі ст.ст.66, 68 Житлового кодексу України, ст.ст.509, 510, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду з вимогою і просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по квартирній платі та платі за обслуговування житла в розмірі 1601,49 грн., а також витрати за інформаційно-технічне обслуговування у розмірі ЗО грн. посилаючись на те, що останні не сплачують кошти за користування та обслуговування житла. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Відповідачі до суду не з'явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки не сповістили, а тому справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу III ЦПК України (заочний розгляд). З пояснень представника позивача та досліджених по справі доказів встановлено наступне. Згідно довідки Переяслав-Хмельницької ЖЕК відповідач [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач своїми діями по вселенню та проживанню у вказаній квартирі взяв на себе обов'язок сплачувати кошти за користування та обслуговування житла. Отже, між відповідачем та Переяслав-Хмельницькою житлово-експлуатаційною конторою склалися договірні відносини. Відповідач тривалий час не сплачує плату за користування та обслуговування житла. Станом на 01.06.2010 року у відповідачів утворився борг в сумі 1601,49 грн. Договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідно до ст.68 ЖК України наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Поскільки відповідачі зобов'язання в частині сплати за користування квартирою не виконують в порушення вимог статті 66 ЖК України, а також статей 509, 510, 526 ЦК України, то з них на користь позивача підлягає стягненню плата за дані послуги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі в односторонньому порядку не виконали свій обов'язок, борг дійсно має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. В силу ст.88 ЦПК України стягнути із відповідача судові витрати. На підставі ст.ст.66, 68 Житлового кодексу України, ст.ст.509, 510, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна - жилого будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в м.Олександрія по вул.Світловодська, 76, виділивши їй 2/3 частини, а відповідачеві 1/3 частину цього будинку. До початку розгляду справи представник позивача змінив позовні вимоги, прохаючи визначити за позивачем та відповідачем право на частку, зокрема, за [PERSON] визнати право власності на ? частину зазначеного будинку без її виділу в натурі. При цьому представник позивача пояснив, що 29 грудня 1978 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Перебуваючи у шлюбі, вони збудували спірний жилий будинок. Правовстановлюючі документи на нього оформлені на відповідача. Сторони не дійшли згоди стосовно визначення часток у праві спільної сумісної власності. Враховуючи, що майно, придбане під час шлюбу, являється спільною сумісною власністю подружжя, а частки дружини та чоловіка за законом є рівними, просить визнати за кожним право власності на ? частину будинку. Відповідач позов визнав та пояснив, що будинок дійсно побудовано в період шлюбу. Не тільки дружина, але й він дбав про його технічний стан, на даний час проживає в ньому і має рівне право на нього поряд з [PERSON] Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб, а тому суд, виходячи з законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову повністю. Суд встановив, що сторони одружились 29 грудня 1978 р. В період шлюбу впродовж декількох років збудували жилий будинок № 76 по вул.Світловодська м.Олександрії, який є обєктом права спільної сумісної власності сторін, що підтверджується даними про реєстрацію шлюбу між сторонами та свідоцтвом про право власності на жилий будинок з надвірними будівлями, виданого 17 грудня 2009 р. На даний час в будинку проживає відповідач [PERSON] Орієнтовна ринкова вартість будинку 20\~000 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Однак сторони не бажають виділу їх частки в натурі. Позивач наполягає на зміні правового статусу майна та визначення ідеальних часток у ньому. Ідеальна частка може бути визначена на підставі домовленості між подружжям або ж за рішенням суду, що випливає зі змісту ст.67 СК України. У разі визначення ідеальних часток майно набуває статусу спільного часткового майна. В звязку з предявленням позову позивач поніс судові витрати на суму 253 грн. 34 коп. Враховуючи те, що він в судовому засіданні змінив свої вимоги, прохаючи визнати право власності на меншу частку, то суд присуджує йому з другої сторони витрати відповідно до зміненої ціни позову, тобто 220 грн. На підставі ч.1 ст.60, ч.1 ст.70 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те. що з 20 жовтня перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу 0?. 03.2008 року народився син [PERSON]. Сімейне життя не склалося, на даний момент вона з відповідачем не проживає та відновлювати шлюбні стосунки з чоловіком не бажає, дитина знаходиться на її повному утриманні, батько у вихованні сина та матеріальному забезпеченні участі не приймає. Відповідач до суду не з'явився, однак надіслав до суду телеграму, в якій позовні вимоги визнає та просить суп розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. елерони по даній справі з 2.0 жовтня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина Геннадій, [INFO]. Сімейне життя між сторонам не склалося, сторони разом не проживають,шлюбних відносин не підтримують та відновлювати не бажають, Неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, проти чого не заперечує і відповідач. Спору щодо майна між сторонами не виникає. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, крім того, встановлено, що відповідач дитину матеріально не забезпечує, участі увихованні сина не приймає. Обовязок батьків утримувати дітей закріплений в ст. 180 Сімейного кодексу України відповідачем проігнорований. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

що [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO] і посилається на те, що відповідач, як батько, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у звязку з чим вона одноосібно неспроможна належним чином її утримувати. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти на дитину у заявленому позивачкою розмірі, однак не згоден з тим, що він не надає допомоги на дитину. Заслухавши пояснення сторін, які дали згоду на вирішення спору в попередньому судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з ухваленням рішення в попередньому судовому засіданні на підставі ст. 130 ЦПК У країни. Як вбачається з пояснень сторін вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на дочку у встановленому законом порядку. Вказаного відповідач не заперечував, згоден сплачувати аліменти. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких вимог закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що відповідач зобовязаний виконувати встановлений законом батьківський обовязок, а тому він повинен сплачувати аліменти на дочку в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку до виповнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою де просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який 11.10.2007 року був зареєстрований виконкомом Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за №6. Від шлюбу мають одну дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог повідомила, що протягом останнього року у них з відповідачем погіршилися стосунки, вони не знаходять порозуміння, тому перестали проживати разом, подружніх стосунків не підтримують, і за таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи. Заслухавши позивачку і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, у них немає взаєморозуміння в сімї, і за таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Після розірвання шлюбу необхідно залишити позивачці прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved