Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

[PERSON] , діюча в інтересах неповнолітніх дочок [PERSON]. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання правочину договору купівлі-продажу квартири № 73 у будинку №30 на мікрорайоні 5 Зарічний у м. Кривому Розі , укладений між її колишнім чоловіком [PERSON]С.(батьком неповнолітніх дочок, який 29 лютого 2008 року помер) та [PERSON] недійсним. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її колишній чоловік [PERSON] як інвалід 2 групи отримав квартиру, яка в подальшому була ним приватизована та 2005 році продана відповідачу [PERSON] У 2008 році колишній чоловік помер, вона своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Вважає, що на момент укладення договору купівлі-продажу 07 жовтня 2005 року колишній чоловік [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не керував ними, оскільки з 1999 року перебував на обліку у КП «Псиневрологічний диспансер», тому що страждав органічним стійким розладом особистості, у зв'язку з чим неодноразово перебував на лікуванні, зловживав спиртними напоями, за станом здоров'я не міг працювати, конфліктував з оточуючими людьми. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити посилаючись на ті самі підстави. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] проти вимог заперечували, вважають , що на момент укладення спірного договору [PERSON] психічними хворобами не страждав. Додатково [PERSON] пояснив , що він та його дружина надавали допомогу [PERSON] , оскільки він іноді проходив лікування у психоневрологічному диспансері, вони його навідували, оскільки були друзями. Після придбання квартири у [PERSON] надали йому дозвіл залишитись проживати та бути зареєстрованим у ній, надавали дружню допомогу в отриманні пенсії, готували їжу. Представник третьої особи Комісії з питань захисту прав дитини позовні вимоги [PERSON] підтримали , просили позов задовольнити. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] надала суду письмові пояснення , які підтвердила у судовому засіданні. Відповідно до її пояснень при укладенні спірного правочину у неї не виникало будь-яких сумнівів щодо наданих документів . вони були оформленні згідного законодавства , також при спілкуванні з [PERSON] сумнівів щодо адекватності поведінки та дієздатності не було. Крім цього . станом на момент посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу, нотаріусами не витребувались довідки з переліком зареєстрованих осіб за адресою відчужуваного майна, закон, який вимагає попередню згоду органів опіки та піклування при вчиненні будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна . право власності на яке або право користування яким мають діти, набрав чинності 01 січня 2006 року, тобто після укладення спірного правочину. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, проаналізувавши наявні докази, також письмові пояснення, приходить до висновку, що заявлений позов [PERSON] підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить з наступного. Матеріалами справи встановлено, позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в установленому законом порядку 01 жовтня 1998 року. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. ( а.с. 18). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження (а.с. 11), де батьком дітей вказаний [PERSON] Ордером на житлове приміщення №59 підтверджується, що 27 серпня 2003 року [PERSON] отримав квартиру, яка розташована за адресою: квартира №73 у будинку № 30 на мікрорайоні 5 Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, яку в подальшому приватизував. 07 жовтня 2005 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу належної йому квартири №73 у будинку №30 на мікрорайоні 5 Зарічний у м. Кривому Розі з [PERSON], який зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». Дані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу квартири а.с.61 та інформаційною довідкою а.с.7. Довідкою МСЕК №3 м. Кривого Рогу підтверджується, що з 01.07.2007 року [PERSON] являється інвалідом 2 групи з встановленим діагнозом: контузія і ушкодження пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку в Афганістані, послідуючий переогляд в червні 2008 року (а.с. 14) 29 лютого 2008 року [PERSON] помер , що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 15). Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, діючи в інтересах неповнолітніх дочок [PERSON], [PERSON], проте отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів.(а.с. 10) У судовому засіданні оглянута та досліджена медична карта №115297 хворого [PERSON], яка була витребувана КП « Психоневрологічний диспансер», де [PERSON] перебував на обліку з серпня 1999 року. Відповідно до даних медичної карти при житті [PERSON] перебував на обліку у вказаному закладі з грудня 1999 року з діагнозом : наслідки черепно-мозкової травми, психопатизація особистості, з 2006 року - органічний розлад особистості внаслідок контузії. На підставі вказаної медичної карі и та матеріалів цивільної справи , що були направлені на експертизу до комунального підприємства « Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня», була проведена амбулаторна посмертна судово-психіатрична експертиза на [PERSON] Відповідно до висновків експертизи [PERSON] на момент укладення та підписання договору 07 жовтня 2005 року мав хронічне стійке захворювання у вигляді органічного розладу головного мозку складного генезу ( контузія головного мозку . хронічна алкогольна інтоксикація), виражений психоорганічний синдром. За своїм психічним станом 07 жовтня 2005 року на момент складення і підписання договору купівлі - продажу з [PERSON] [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Медичні документи ( а.с. 22) підтверджують , що [PERSON] під час виконання інтернаціонального обов'язку у Афганістані отримав травму , внаслідок чого у жовтні 1985 року проходив лікування з діагнозом: контузія, струс головного мозку з незначними клінічними проявами, опіки обличчя та кисті, у зв'язку з чим був поставлений на облік у психіатра у листопаді 1999 року з діагнозом : наслідки черепно-мозкової травми, психопатизація особистості, з 2006 року - з діагнозом: органічний виражений розлад особистості внаслідок контузії. З наданих суду медичних документів вбачається , що перенесені [PERSON] контузії головного мозку . тривале зловживання спиртними напоями з формуванням на цьому фоні таких змін зі сторони психіки , як зниження пам'яті та інтелекту, зниження професійних спосібностей, що підтверджується службовими характеристиками, втрата соціальних адекватних та родинних зв'язків, призвело до неодноразової госпіталізації в психіатричну лікарню та оформленню групи інвалідності по психічному захворюванню, спостереженню психіатром по місцю проживання. Суд приходить до висновку, що на момент укладення договору купівлі-продажу [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. У ході судового розгляду справи судом допитані свідки [PERSON], [PERSON]. які суду пояснили , що при житті психічний стан померлого [PERSON] був ненормальний, він зловживав спиртними напоями, неодноразово лікувався у психоневрологічному диспансері, при зустрічі не впізнавав знайомих людей, постійно потребував сторонньої допомоги. Допитаний лікар-психіатр Криворізького психоневрологічного диспансеру , який лікував хворого [PERSON], пояснив у судовому засіданні, що з 2000 року лікував покійного [PERSON], який неодноразово госпіталізувався у заклад як планово . так і у невідкладних випадках, готував його документи для встановлення інвалідності після отриманої травми струсу головного мозку у 1985 році ( ДР Афганістан). Допитана свідок [PERSON] пояснила . що за проханням сестри покійного [PERSON], яка проживала за кордоном, вона надавала йому допомогу, а саме : готувала їжу, отримувала його пенсію та сплачувала комунальні платежі, навідувала під час перебування у лікувальних закладах. Вважала за необхідне надавати допомогу, оскільки знала, що [PERSON] був інвалідом,перебував на обліку у психоневрологічному диспансері, тому й потребує сторонньої допомоги. Пояснення свідків , допитаних у судовому засіданні , повністю узгоджуються з матеріалами справи та доказами , дослідженими у судовому засіданні. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Оцінюючи пояснення свідка [PERSON]Б.( дружини відповідача) суд приходить до висновку, що відповідач та свідок знали про стан [PERSON] Дана обставина підтверджується також показаннями свідка [PERSON]. яка підтвердила, що після продажу належної йому квартири [PERSON] і надалі залишався в ній зареєстрованим та фактично проживав, оскільки іншого житла в нього не було. ( а.с. 9) Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] суд враховує висновки судово-психіатричної експертизи та інші докази . які підтверджують доводи позивача про те, що на момент укладення договору він не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними. Суд погоджується з позивачем , що встановлені правовідносини підпадають під дію ст. 225 ЦК України і тому спір підлягає вирішенню в порядку цієї статті. Відповідно до ст. 203 Цивільного Кодексу України особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент , коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та ( або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи . а в разі її смерті - за позовом інших осіб , чиї цивільні права або інтереси порушені. Розподіляючи судові витрати між сторонами суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні , на користь якої ухвалено судове рішення, присуджуються усі понесені нею судові витрати з іншої сторони.

Outcome: approved