Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на що 11.07.2006р., він був прийнятий на роботу до Кредитної спілки «Вітязь-Н» на посаду інспектора кредитного за наказом №131-К від 11.07.2006р. Під час виконання ним його посадових обовязків, він завжди суворо дотримувався вимог трудового законодавства, посадової інструкції, сумлінно виконував вказівки керівництва. Однак, з листопада 2008р. КС «Вітязь-Н» припинило виплату заробітної плати позивачу, у звязку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі склала 20000грн.00коп. До того ж, ним неріалізовано відпустку у розмірі 58 днів (за дво роки пять місяців), що складає 5437грн.50коп. Крім того, відповідно до індексу зростання цін (який складає 7,64%) своєчасно не сплаченої заробітної плати та нереалізованої відпустки сума складає 1943грн.43коп. Також, вважає, що йому повинні компенсувати затримку виплати заробітної плати в сумі 18000грн.00коп. Крім того, вважає, що протиправними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 250000грн.00коп. Просить стягнути з КС «Вітязь-Н» на його користь 45380грн.93коп. заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі та невикористаній відпустці, а також 250000грн.00коп. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач доповнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з КС «Вітязь-Н» на його користь 45380грн.93коп. заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі та невикористаній відпустці, а також 250000грн.00коп. моральної шкоди, допустити негайне виконання рішення суду про присудження та виплату йому заробітної плати, але не більш ніж за один місяць та накласти арешт на майно відповідача, банківські рахунки та касу. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, у відсутності представника відповідача, за наявними матеріалами в справі. З пояснень позивача та досліджених матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працював в КС «Вітязь-Н» на посаді заступника голови з 11.07.2006р., що підтверджується довідкою вих. №1127 від 03.06.2009р., виданою КС «Вітязь-Н» та записом в трудовій книжці позивача, його заробітна плата складала 2000грн.00коп. на місяць. Заробітна плата не сплачувалась з листопада 2008р. Відповідно до довідки, вих.№ 1269 від 27.01.2010р., [PERSON] в 2009р. дійсно зарплата в КС «Вітязь-Н» не виплачувалась. Відповідно до наказу №7-к від 10.09.2009р. [PERSON] звільнено з займаної посади заступника Голови Правління з 10.09.2009р. за згодою сторін згідно ст.36 п.1 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення на його користь 45380грн.93коп. заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі та невикористаної відпустки. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає сума витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.00коп., та судовий збір в розмірі 51грн.00коп. В задоволенні інших позовних вимог суд вважає необхідним відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial