Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить встановити факт прийняття спадщини його батьком [PERSON] після смерті його батька (діда [PERSON]) [PERSON], померлого [INFO], встановити факт прийняття спадщини ним після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], та визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,2 кв.м. - літера «А», з надвірними спорудами: сарай - літера «Б», вбиральня - літера «В», цистерна - «І», огорожа - «№ 1». Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що в вересні 2010 року звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про оформлення спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], однак нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини, в зв'язку з тим, що ним пропущено строк на прийняття спадщини, відсутній документ, підтверджуючий факт прийняття спадщини його батьком [PERSON] після смерті його батька (діда позивача) [PERSON], а також свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано на ім'я [PERSON] після його смерті. Нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутися до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини його батьком [PERSON] після смерті його батька (діда позивача) [PERSON], встановлення факту прийняття спадщини позивачем після смерті батька [PERSON], а також визнання за позивачем права власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав і пояснив, що на момент смерті спадкодавця він був неповнолітнім, в зв'язку з чим не мав можливості оформити спадкове майно, в теперішній час він є повнолітньою особою та бажає мати можливість розпоряджатись належним йому 1 майном, як це передбачено ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України. Однак, існують перешкоди, які не дають йому можливості оформити право власності на спадкове майно в Біляївській державній нотаріальній конторі Одеської області, в зв'язку з чим він звернувся з позовом до суду. Представник відповідача до попереднього судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, якою він позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та просив справу розглянути у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши заяву відповідача про визнання позову, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження (повторного) від 08.09.2010 р. серія [NUMBER], є сином [PERSON] (а.с.7). [PERSON], згідно із відомостями, які містяться у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00005059291 від 08.09.2010 року, є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до свідоцтва про смерть від 12.08.1997 року, серія [NUMBER], дід позивача - [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). На момент смерті, згідно із записом в погосподарській книзі № 18 особистий рахунок [NUMBER], стор. 53 за 1980 рік (а.с.21-26) та технічного паспорту від 10.12.2007 року (а.с.13-17), дід позивача - [PERSON] був власником житлового будинку загальною площею 48,3 кв.м, з надвірними спорудами, що знаходились за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується довідкою Усатівської сільської ради від 09.09.2010 р. № 916 (а.с.11). Крім того, на ім'я [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі № 18 виконкомом Усатівської сільської ради 05.06.2008 року також було видано Свідоцтво [NUMBER] про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Під час життя та після смерті діда позивача, його батько та бабка позивача починаючи від народження та до смерті були прописані та проживали у будинку [ADDRESS], що належав [PERSON] Це підтверджується відмітками в домовій книзі для прописку громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] (а.с.23-24), довідками виконкому Усатівської сільської ради від 09.09.2010 р. № 1861 (а.с.27), № 1866 (а.с.30) та від 16.09.2010 р. № 974 (а.с.20). Суд вважає, що оскільки [PERSON] помер до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, то правовідносини щодо реалізації його спадкоємцями права на спадщину, відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК 1963 р.), так як спадщина відкрилась та була фактично прийнята [PERSON] до набрання чинності ЦК України 2003 року, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Частиною 1 ст. 524 ЦК 1963 р. встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК 1963 р.). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст.527 ЦК 1963р.). Відповідно до положень ст. 548 ЦК 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В свою чергу згідно із ст. 525 ЦК 1963 р., часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 і ч.2 ст. 549 ЦК 1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та такі дії були вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже судом встановлено, що відповідно до норм чинного на той час законодавства, батько та бабка позивача стали спадкоємцями майна [PERSON] за законом в рівних долях, придбали спадщину, вчинивши дії по її прийняттю, так як з моменту відкриття спадщини фактично вступили в управління та володіння спадковим майном - що є підтвердженням факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO]. Тобто, будинок [ADDRESS], належав батькові та бабці позивача з моменту смерті його діда. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.09.2001 р. серія [NUMBER] (а.с.19). Після смерті батька позивача, він та його бабка були зареєстровані, проживали та господарювали у будинку [ADDRESS], протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини фактично вступили у володіння цім спадковим майном. У зв'язку з цим позивач та його бабка набули право власності на частку батька позивача у зазначеному будинку в рівних долях, як спадкоємці за законом. Факт прийняття позивачем та його бабкою спадщини після смерті [PERSON] також підтверджується відмітками в домовій книзі для прописку громадян, що мешкають в буд. [ADDRESS] (а.с.25-26), довідками виконкому Усатівської сільської ради від 09.09.2010 р. № 1864 (а.с.28) № 1866 (а.с.З0) та від 16.09.2010 р. № 974 (а.с.20). Після цього, 26.08.2002 р. бабка позивача - [PERSON], також: померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.08.2002 року серія [NUMBER] (а.с.20). Відповідно до ч. 2 ст. 529, ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК 1963 р., враховуючи викладені вище обставини, а також відсутність інших спадкоємців за законом та заповітом, позивач після смерті спадкодавців вступив в володіння будинком, в якому мешкала його родина, та став його єдиним власником. Проте, як неповнолітня особа, позивач не мав необхідного обсягу дієздатності для управління цим майном, а тому здійснював це через свого опікуна [PERSON], призначеного на підставі рішення виконавчого комітету Усатівської сільської ради від 02.10.2002 р. № 129 (а.с.31). В вересні 2010 року позивач звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про оформлення спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], однак нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини (а.с.32), в зв'язку з тим, що ним пропущено строк на прийняття спадщини, відсутній документ, підтверджуючий факт прийняття спадщини його батьком [PERSON] після смерті його батька (діда позивача) [PERSON], а також свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано на ім'я [PERSON] після його смерті. Нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутися до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини його батьком [PERSON] після смерті його батька (діда позивача) [PERSON], встановлення факту прийняття спадщини позивачем після смерті батька [PERSON], а також визнання за позивачем права власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO], факт прийняття спадщини позивачем після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], є за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,2 кв.м. - літера «А», з надвірними спорудами: сарай - літера «Б», вбиральня - літера «В», цистерна - «І», огорожа - «№ 1».

Outcome: approved