Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-27 00:00:00

29.03.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до свого чоловіка [PERSON] О.П. і його брата [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що у період шлюбу під час спільного проживання вони придбали автомобіль ВМW 750, 2005р.випуску, який у червні 2009 року оформили на імя позивачки. Як вказала [PERSON], 12.02.2010р. вона видала доручення на автомобіль [PERSON], 24.02.2010р. той звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та в той же день нотаріально посвідчив довіреність, якою доручив [PERSON] продати вищевказаний автомобіль. 28.02.2010р. у м.Києві на Автомобільній товарній біржі даний автомобіль був проданий [PERSON] за 30грн., тоді як ринкова вартість цього автомобіля була визначена в розмірі 151259грн.24коп. На думку позивачки, вона була позбавлена належного їй автомобіля у результаті зловмисної домовленості між відповідачами, оскільки їх дії були направлені на заволодіння цим майном з метою виключення його з майна подружжя, спір про розділ якого на теперішній час між ним існує. Посилаючись на викладені обставини і ст.232 ЦК України, [PERSON] просила визнати вищевказаний договір купівлі-продажу автомобіля недійсним. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON]М - позов підтримали. [PERSON] та представник його та [PERSON] - [PERSON] - позов не визнали, посилаючись на безпідставність доводів [PERSON] про визнання спірного договору недійсним на підставі ст.232 ЦК України. Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. [PERSON] і [PERSON] з 25.08.2007р. по 25.05.2010р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6, 45)/ У період шлюбу вони придбали автомобіль ВМW 750, 2005р.випуску, який 12 червня 2009 року був оформлений на імя позивачки (а.с.12-13). 12 лютого 2010р. [PERSON] видала доручення строком на три роки, якою уповноважувала [PERSON] представляти її інтереси в усіх компетентних органах, установах і організаціях, повязані з експлуатацією і продажем належного їй на праві власності автомобіля ВМW 750, 2005р.випуску, з правом передовіри (а.с.31). В цей же день [PERSON] видав доручення строком на три роки, якою уповноважував [PERSON] і [PERSON] представляти інтереси [PERSON] в усіх компетентних органах, установах і організаціях, повязані з експлуатацією і продажем належного їй на праві власності автомобіля ВМW 750, 2005р.випуску (а.с.32). Вищевказані доручення були посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровими номерами 933 і 959. 28.02.2010р. на Автомобільній товарній біржі м.Києва за № 55/929 був зареєстрований договір купівлі-продажу автомобіля ВМW 750, 2005р.випуску, який був укладений між [PERSON] та [PERSON], від імені якої на підставі доручення діяв [PERSON] (а.с.7-11). Згідно цього договору та поясненням [PERSON], автомобіль був ним придбаний за 30грн. Відповідно до Звіту № 7405 від 02.03.2010р. про експертну оцінку колісного транспортного засобу вартість спірного автомобіля складає 151259грн.24коп. (а.с.14-15). З пояснень позивачки вбачається, що довіреність [PERSON] вона давала з метою отримати гроші від її продажу як частину у спільному майні подружжя, оскільки на той час між ними існував усний договір про добровільний розподіл спільного майна, між тим ніяких грошей від продажу спірного автомобіля вона до теперішнього часу не отримала [PERSON] та представник його і [PERSON] - [PERSON] - не заперечували той факт, що гроші за проданий автомобіль позивачці не передавали. Заява [PERSON] про скасування довіреності, виданої на імя [PERSON] на розпорядження спірним автомобілем, посвідчена 02.03.2010р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1548 (а.с.26), та її заява про скасування згоди, наданої [PERSON] на продаж нерухомого майна, що є їх спільною сумісною власністю, посвідчена 11.03.2010р. приватним нотаріусом Миколаївського міськогонотаріального округу [PERSON]А за реєстровим номером 218 (а.с.27), підтверджують доводи позивачки про наявність між сторонами спору про розділ майна подружжя. З пояснень сторін також випливає, що на теперішній час даний спор є предметом судового розгляду. Викладені обставини свідчать про наявність умислу у діях [PERSON] - представника позивачки на підставі довіреності при укладанні спірного договору, який діяв з метою виключення вказаного майна зі спільного майна подружжя, усвідомлював це та бажав настання вказаних негативних для [PERSON] наслідків. З пояснень [PERSON] вбачається, що саме [PERSON] розповів йому пропродаж автомобіля та умови цього продажу, для чого він поїхав у м.Київ, де підписав необхідні документи, повязані з реєстрацією спірного договору купівлі-продажу, та заплатив [PERSON] 30грн. Вказані обставини підтверджують наявність домовленості [PERSON] з [PERSON], через що виникли несприятливі наслідки для позивачки. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсними. На підставі викладеного, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідно до ч.1 ст.232 ЦК України вимоги [PERSON] про визнання недійсним вищевказаного договору купівлі-продажу автомобіля ВМW 750, 2005р.випуску є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати - відшкодування судовогозбору у сумі по 4грн.25коп. з кожного та відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі по 60грн.00коп. з кожного.

Outcome: approved