Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» 17 серпня 2009 року звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] і ФОП [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат. Позивач в своєму позові посилалися на те, що 27 лютого 2008 року між ними та відповідачами було укладено кредитний договір та договори поруки і встановлено відсотки за користуванням цього кредиту, кредитні кошти відповідачам було надано, договір почав виконуватися. Але в порушення умов цього договору і закону відповідачі перестали виплачувати проценти по договору, утворилася заборгованість, в добровільному порядку погашення заборгованості не відбулося. Вважають вказане незаконним і просили розірвати договір, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 17483 грн. 04 коп. (1060 грн. заборгованість за кредитом, 5133.17 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 1560 грн. заборгованість по сплаті комісії, 8776.49 грн. пеня по тілу кредиту, 844.62 грн. пеня по тілу кредиту), витрати на судовий збір 174 грн. 85 коп. та 08 грн. 50 коп. і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн., а всього 17696 грн. 39 коп., задовольнивши їх позов у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] і ФОП [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розгляд справи без вказаних відповідачів згідно ст. 169 ЦПК України. Зясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем ПАТ «АКБ «Новий» та відповідачем ФОП [PERSON] за згодою іншого відповідача договору № 319008/01 від 27 лютого 2008 року ФОП [PERSON] отримала у позивача кредит у розмірі 40000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 26 лютого 2010 року. На забезпечення вказаного кредитного договору було укладено договір поруки, який також погоджено з відповідачами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок , а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобовязується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. Відповідно до умов договору відповідач зобовязаний повернути кредит позивачу у відповідності до графіку, що наведений у додатку до цього договору, який є його невідємною частиною. В разі порушення позичальником обов'язку повернути кредитодавцеві кредиту відповідності до умов цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення сплати, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У випадку прострочення повернення сум наданого кредиту (в тому числі часткового повернення), та прострочення сплати процентів за користування кредитом відповідно до цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф незалежно від строку прострочення. Штраф сплачується в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день сплати/стягнення. Позивач, кредитодавець, відповідно до умов договору відправив на імя відповідача, позичальника, претензію про дострокове припинення своїх обовязків через невиконання відповідачем умов договору. Претензія відповідачами була отримана. В порушення зазначених норм закону та умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, перестав своєчасно сплачувати відсотки по кредиту, утворилася заборгованість. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору мається заборгованість в вигляді заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 57848 грн. 36 коп.. На вимогу позивача погасити вказану заборгованість в добровільному порядку, відповідачі відповіли відмовою. Згiдно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Тобто, відповідачі [PERSON] і ФОП [PERSON] повиннi довести, що їх дiями не було порушено їх права або права позивача. Однак, жодних доказiв відповідачами до суду не надано. Вiдповiдно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-якi (крім договірних) домовленості i зобовязання стосовно вiдповiдачiв відносно кредиту, предмета спору, а вiдповiдачi не довели незаконність дій позивача. Твердження можливе вiдповiдачiв про наявнiсть будь-яких iнших зобов'язань стосовно позовних вимог - є припущенням. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином неправомірними діями відповідачів, повязаними з невиконанням умов договорів, позивачу було завдано майнової шкоди, які знаходяться в безпосередньому причинному звязку зі вказаними діями відповідачів. Не може суд прийняти до уваги заперечення відповідачів проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним та ні чим обєктивно не підтверджується. При таких обставинах суд вважає можливим розірвати кредитний договір № 319008/01 від 27 лютого 2008 року, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» та ФОП [PERSON], стягнути солідарно з [PERSON] і ФОП [PERSON] на користь позивача борг в загальній сумі 17483 грн. 04 коп., що складається з 1060 грн. заборгованість за кредитом, 5133.17 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 1560 грн. заборгованість по сплаті комісії, 8776.49 грн. пеня по тілу кредиту, 844.62 грн. пеня по тілу кредиту, а також витрати на судовий збір 174 грн. 85 коп. та 08 грн. 50 коп. і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн., а всього 17696 грн. 39 коп. Таким чином позовні вимоги про розірвання кредитного договору, стягнення суми заборгованості за кредитним договором та витрат знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved