Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МК.М0ОЮ000003585 від 26.02.2008р. в розмірі 128 238,01 грн.: звернути стягнення на квартиру загальною площею 56,6 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № МКМ0СІ0000003585 від 26.02.2008р.) ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь -яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «Приватбанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселити відповідачів з квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб у МВС України у м. Маріуполі, та стягнути з відповідачів судові витрати та судовий збір за подання позовної заяви, витрати за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. У процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги в частині розміру заборгованості за кредитним договором в розмірі 145 565,68 грн. Також повідомив суд про зміну назви позивача ЗАТ КБ «Приватбанк» на Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приватбанк». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та пояснила, що згідно кредитному договору № МК.М0ОЮ000003585 від 26.02.2008р. відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 126 250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 26.02.2017р. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник і повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат. Щомісячний платіж по договору був передбачений у сумі не меншої ніж 2 152,40 грн. Але, починаючи з 26.07.2008р. «Приватбанк» був вимушений підняти відсоткову ставку до 25% річних, про що відповідачу [PERSON] було направлено повідомлення рекомендованим листом від 09.07.2008р. що підтверджується реєстром поштових відправлень. 25.12.2008р. за розпорядженням заступника Голови Правління Приватбанку було збільшено процентні ставки за кредитами, наданими у національної валюті. У зв'язку з прийняттям цього рішення, листом від 25.12.2008р. «Приватбанк» повідомив позивача про збільшення процентної ставки за кредитним договором до 30% річних з 01.02.2009р. Вважає, що «Приватбанк» діяв у межах законодавства України та у межах укладеного кредитного договору, а саме п. 8.9. договору щодо підвищення відсоткової ставки за користування кредитом зі сторони банка. Проте відповідач [PERSON] продовжує вносити щомісячні платежі у розмірі 2 200,00 грн., передбаченому первісними умовами договору згідно відсоткової ставки 15% річних. У зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 122 785,07 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 22 571,98 грн., також пеня у розмірі 208^63 грн. Вказувала, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором «Приватбанк» та відповідачі уклали договір іпотеки № МК.М0СІ0000003585 від 26.02.2008р. згідно якого відповідачі надали їв іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру яка розташована за адресою [ADDRESS]. Згідно законодавства у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержавець («Приватбанк») вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Просила позов «Приватбанк» задовольнити у повному обсягу. У своїх запереченнях до зустрічного позову представник «Приватбанка» зазначив, що відсоткова ставка відповідачу [PERSON] підвищувалася у зв'язку з підвищенням облікової ставки НБУ, також у зв'язку зі зміною середньозваженої ставки по кредитах банків України, та у зв'язку з іншими негативними змінами в економіці України що вплинуло на кредитну політику НБУ. Що згідно з умовами кредитного договору є підставами для збільшення в односторонньому порядку відсоткової ставки за користування кредитом. Просила у зустрічному позові відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, у судовому засіданні позов ПАТ КБ «Приватбанк» не визнали. [PERSON] зазначив, що згідно кредитного договору № МКМООІ0000003585 від 26.02.2008р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 126 250,00 грн. для ремонту квартири, з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 26.02.2017р. Згідно з умовами договору він щомісяця погашає тіло кредиту та відсотки за користування кредитом у розмірі не менше 2 152,40 грн. Про збільшення відсоткової ставки з боку «Приватбанк» з 26.07.2008р. до 25% річних він не повідомлювався, ніяких рекомендованих листів про збільшення відсотків він не отримував. Йому стало відомо про це тільки в листопаді 2008р. коли йому зателефонували з м. Дніпропетровська. Після чого 05.12.2008р. він звернувся з заявою до директора Маріупольської філії ПАТ КБ «Приватбанк». Про збільшення відсотків за користування кредитом до 30% річних з 01.02.2009р. він отримав листа тільки в кінці січня 2009р. Згідно штампа на поштовому конверті цей лист був зданий на пошту у м. Дніпропетровськ тільки 08.01.2009р. Вважає дії банка щодо підвищення йому відсоткової ставки протиправними, просили у позові ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити. Аналогічні пояснення надали [PERSON] та [PERSON] 1.1. Також прохали задовольнити їх зустрічний позов, посилаючись на те, що вони просили: визнати незаконними дії щодо підвищення «Приватбанком» з 26.07.2008р. та з 01.02.2009р. відсоткової ставки за користування кредитом по договору № МКМ0ОІ0000003585 від 26.02.2008р., зобов'язати «Приватбанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором з урахуванням відсоткової ставки 15% річних з 26.07.2008р., визнати нікчемним п. 8.9. кредитного договору № МК.М0ОІ0000003585 від 26.02.2008р., та стягнути з КБ «Приватбанк» судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає що позов ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 26.02.2008р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № МКМ0ОІ0000003585, згідно якого «Приватбанк» надав [PERSON] кредит на поліпшення якості квартири у сумі 126 250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 26.02.2017р. Згідно п. 2.4. договору позичальник зобов'язується щомісячно до 26 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та нарахованих відсотків платежами в сумі не менше 2 152,40 грн. Згідно п. 3.1. Договору, виконання позичальником своїх зобов'язань забезпечується іпотекою нерухомого майна квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] відповідно до іпотечного договору № МК.М0ОІ0000003585 від 26.02.2008р. посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], договором поруки № МК.МОСІ0000003585 від 26.02.2008р. укладеного з [PERSON], та договором поруки № МКМООІ0000003585/1 від 26.02.2008р. укладеного з [PERSON]. Із розрахунку заборгованості за договором № МКМ0ОІ0000003585 від 26.02.2008р. вбачається, що з 26.02.2008р. по 27.06.2008р. «Приватбанк» нараховував 15 % річних, з 26.07.2008р. по 27.01.2009р. нараховував 25,08% річних, з 01.02.2009р. по сьогодні 30% річних. Згідно статуту, зареєстрованого 14.10.2009р. КБ «Приватбанк» має правову форму Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приватбанк». Із тексту листа КБ «Приватбанк» № 20.1.3.2/6-12172 від 01.07.2008р. за підписом Голови правління «Приватбанку» [PERSON] вбачається, що банк повідомляє [PERSON] що починаючи з 26.07.2008р. підвищує відсотки за користування кредитом до 2,09% у місяць. Як на підстави підвищення відсотків банк вказує: що особливістю договору про іпотечний кредит, укладеного з «Приватбанком» про видачу кредиту на покупку нерухомості, є наявність умов про три сторони в особі Державної Іпотечної Установи (ДІУ) яка створювала умови для надання громадянам дешевших, ніж в рамках ринкових умов, кредитів на придбання нерухомості за рахунок застосування механізму рефінансування. Зараз ДІУ не має можливості викупляти кредити банка і не виконує зобов'язання про співпрацю з Приватбанком, що приводить до виникнення збитків з боку «Приватбанку». Відповідно до листа № 20.1.3.2/6-31608 от 25.12.2008р. за підписом Голови правління «Приватбанку» [PERSON] вбачається, що банк повідомляє [PERSON] що згідно з умовами кредитного договору № МЯМ0ОІ0000003585 від 26.02.2008р. та у зв'язку із зміною кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору, зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміни середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті, здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами Кредиторів України у відповідній валюті; підвищення ставки більш ніж на 3% пункту за бланковими кредитами «Овернайт» НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду відсоткової ставки, з метою виконання зобов'язань перед своїми вкладниками починаючи з 01.02.2008р. підвищує відсотки за користування кредитом до 30% на рік. Згідно поштового штампа на конверті, цей лист був зданий на зональний поштовий вузол у м. Дніпропетровськ 08.01.2009р. Згідно банківських квитанцій [PERSON] здійснює погашення кредиту та нарахованих відсотків платежами в сумі не менше 2 152,40 грн. в місяць що відповідає первісним умовам кредитного договору. Відповідно до п. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна договору, відповідно до положень ст. 654 ЦК, вчиняється у такий самій формі, що й договір, який змінюється. Відповідно до п. 8.9. Кредитного договору, «Приватбанк» має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом зокрема у разі здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами Кредиторів України у відповідній валюті; підвищення ставки більш ніж на 3% пункту за бланковими кредитами «Овернайт» НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду відсоткової ставки. При цьому «Приватбанк» не пізніше ніж 14 календарних днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника. Згідно з вимогами ст. 638 ЦК, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В даних правовідносинах, укладення договору про зміну відсоткової ставки необхідно пов'язувати з моментом одержання позичальником пропозиції кредитора про зміну відсоткової ставки, а не з моментом прийняття кредитором рішення про підвищення ставки. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач «Приватбанк» не представив суду переконливих доказів про те, що [PERSON] одержував листа № 20.1.3.2/6-12172 від 01.07.2008р. з пропозицією «Приватбанка» про зміну відсоткової ставки з 26.07.2008р. з 15% річних на 25% річних. Крім того підстави викладені у цьому листі не ^відповідають підставам, вказаним у п. 8.9. Кредитного договору щодо підвищення відсотків за кредитом. Позивач також не доказав в суді те, що [PERSON] отримав листа № 20.1.3.2/6-31608 від 25.12.2008р. «Приватбанк» про підвищення відсоткової ставки по кредитному договору № МК.М0ОІ0000003585 від 26.02.2008р. до 30% річних з 01.02.2009р. раніше 09.01.2009р. тобто до того як набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008р. Цим законом ЦК України доповнено ст. 1056 -1, яка забороняє банкам змінювати в односторонньому порядку розмір процентів за кредитним договором. Частиною 3 цієї статті визначено, що умова договору про право банку на односторонню зміну розміру відсотків за кредитом є нікчемною. Така ж заборона щодо односторонньої зміни умов кредитного договору встановлена з 09.01.2009р. у ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Таким чином суд приходить до висновку що одностороннє підвищення відсоткової ставки з боку позивача «Приватбанк» з 15% річних до 25% річних і згодом до 30% річних є незаконним оскільки здійснене без згоди позичальника. Оскільки згідно позовної заяви «Приватбанка» заборгованість /відповідача за кредитним договором виникла лише у зв'язку із незаконним збільшенням відсоткової ставки за кредитним договором, а підставою позовних вимог банку щодо звернення стягнення на майно відповідачів та їх виселення є виключно заборгованість відповідача за кредитним договором, тому позов Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк» задоволенню не підлягає. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є право чин, якщо його недійсність встановлена законом. Такий правочин згідно ч. 1 ст. 216 ЦК не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. За таких обставин банк зобов'язаний здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] по кредиту з моменту фактичного нарахування відсотків у підвищеному розмірі Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання його недійсним судом не вимагається У відповідності зі ст. 84 ЦПЦ України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, тому ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, а адвокат [PERSON] приймав участь у справі, як представник [PERSON]. Таким чином зустрічний позов [PERSON], [PERSON] X [PERSON] 1.1, до Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial