Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті державної пенсії, додаткової пенсії в порядку, передбаченому ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йому державної пенсії, як інваліду третьої групи по захворюванню повЯзаному з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 19.10.2009 року з моменту встановлення групи інвалідності. В судовому засідання представник позивача в обґрунтування вимог свого довірителя зазначила, що позивач [PERSON] є інвалідом 3-ї групи по захворюванню, повязаному з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перебуває на обліку у відповідача. Згідно частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що в усіх випадках пенсія інвалідам 3-ї групи, у яких встановлений звязок захворювання з наслідками аварії на ЧАЕС не повинна бути менше 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, спричинену здоровю у розмірах: інвалідам 3-ї групи - 50% мінімальної пенсії за віком. Згідно частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивачу пенсія призначена відповідачем у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Таким чином просить суд визнати дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити недоотриманий розмір пенсії позивачу з 19.10.2009року, тобто з моменту встановлення групи інвалідності. Відповідач в судове засідання не зЯвився, в наданих до суду запереченнях просить розглянути справу без його участі. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивач перебуває на обліку УПФУ в Новопсковському районі та отримує пенсію по інвалідності 3-ї групи. Інвалідність отримана внаслідок виконання обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році. Пенсія призначена в мінімальному розмірі без урахування заробітної плати відповідно до вимог частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія призначена та виплачується на підставі постанови КМУ від 28.05.2008р. № 530 „Про деякі питання соціального захисту окремих громадян. Частиною З ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.І цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Тобто розмір мінімальної пенсії не може застосовуватися для визначення розміру пенсій, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія призначена відповідно до діючого законодавства, підстав для перерахунку пенсії не вбачається. Вислухавши пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали пенсійної справи позивача, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], віднесений до першої категорії, як особа яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 125814 від 21.05.2010 року (а.с.З). З 19 жовтня 2009 року позивач визнаний інвалідом третьої групи по загальному захворюванню , що підтверджено довідкою МСЕК № 110063 від 05.11.2009 року. З 16.04.2010 року позивач визнаний інвалідом третьої групи , з встановленням причини інвалідності - захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК № 110884 (а.с.6). 02.08.2010року позивач звернувся до УПФУ в Новопсковському районі Луганської області з заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії, як ліквідатора аварії на ЧАЕС , інваліда 3 групи виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю. 12.08.2010року начальник УПФУ в Новопсковському районі листом № 416/Г-14 відмовив позивачу у перерахунку призначених пенсій з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність раніше визначених розмірів пенсії позивачу. Суд вважає, що така відмова не відповідає вимогам закону в зв»язку з наступним. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Згідно статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншим 6 мінімальних пенсій за віком. Судом встановлено, що відповідачем обчислення та підвищення пенсій позивачу за Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою врегульовано питання мінімального розміру пенсій для інвалідів, щодо яких звязок встановлено з Чорнобильською катастрофою, але даний розмір пенсії є значно меншим, ніж передбачено ст.ст.50,54 зазначеного Закону. Станом на 01 серпня 2010 року розмір пенсії позивача складає 1152,00 грн., де 760 - основний розмір пенсії; 106,35 грн. - додаткова пенсія інваліду 3 групи; 212,70 - підвищення інвалідам війни 3 групи; 50 грн. - щомісячна цільова грошова допомога інваліду війни; 22,95 грн. - державна адресна допомога, що підтверджується розрахунком відповідача наданим у листі від 12.08.2010 р. (а.с.2). За змістом частини четвертої статті 8 ЦПК України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не наведені у запереченнях відповідача постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Згідно чинного законодавства, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає неприйнятними посилання відповідача на положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.І цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст.50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно з частиною третьою статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату кодувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки пенсія позивачу має визначатись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Враховуючи вимоги частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд вважає, що перерахунок призначеної пенсії слід провадити з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно. Оскільки позивачем заяву про перерахунок пенсії подано 02 серпня 2010 року, то перерахунок необхідно здійснювати з 01 серпня 2010 року, а не з 19.10.2009 року, як зазначає позивач. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та вважає за можливе визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області в перерахунку [PERSON] пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, та зобовязати здійснити перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком , починаючи з 01 серпня 2010 року. Відповідно до ч.І ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн., сплата яких, відповідно до ухвали Новопсковського районного суду від 07.09.2010 р. була відстрочена позивачу при подачі позову .-"'''до суду. Враховуючи, що сторони звільнені від сплати державного мита на підставі п.18, п.34 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито , суд вважає за необхідне у чинність ч.2 ст.88 ЦПК України державне мито у розмірі 8 грн. 50 коп. компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного, Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст.28, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: partial