Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з проханням визнати за нею право спільної сумісної власності на майно придбане під час шлюбу. Пропонує залишити у її власності кухонну стінку (1584 грн.), кухонні стільці (528 грн.), витяжку (323 грн.), стіл (637 грн.), спальний гарнітур (3600 грн.) килим 2 м. на 5 м. (595 грн.), килим 2 м. на 3 м. (408 грн.). [PERSON] залишити стінку (4928 грн.), мякий куточок (2625 грн.) Бажає сплатити відповідачу різницю вартості рухомого майна, що становить 122 грн. Крім цього просить визнати за нею право власності на V* частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні посилаючись на ст.ст. 60,61,70 СК України ст.ст. 328,370 ЦК України просить задовольнити позов. [PERSON] позов визнав частково. Він не заперечує відносно способу поділу рухомого майна запропонованого колишньою дружиною. Поділу нерухомості заперечив у зустрічному позові просив визнати за ним право власності на оспорювану квартиру. Пропонує позивачці обмежитись грошовою компенсацію за частину майна в сумі 11500 грн. Підтримуючи у судовому засіданні позовні вимоги керується ст.ст. 57,61,65,70 СК України. Обидві сторони, наполягаючи на обгрунтованості свого позову, просили відшкодувати понесені судові витрати та витрати повязані з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду цивільної справи.Представники АТ «Ерсте Банк» звертають увагу суду на те оспорювана квартира знаходиться у заставі їхнього банку. Не бажаючу оформлення кредитного та іпотечного договору з [PERSON] просять суд відступити від засади рівності часток подружжя | відмовити в задоволенні її позову. Щодо обґрунтованості вимог сторін! просять врахувати положення ст. 70 СК України, ст. 627, 628 ЦК України. [PERSON] просила задовольнити позов [PERSON] відмовивши [PERSON] і задоволенні його вимог. Суд заслухав учасників процесу, дослідив матеріали справи і прийшов до наступного висновку. Сторони зазначили, що перебували у юридичному шлюбі з 25 січня 2002 року по 24 червня 2010 року (а.с 20). Від цього шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] 13.11.1996 року' народження. Спору про поділ рухомого майна між сторонами немає. 4 вересня 2007 року [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк» правонаступником якого є ПАТ «Ерсте Банк» (а.с. 55) уклали кредитний договір № 014/1349/74/04295. Предметом договору є грошові кошти в сумі 25 000 доларів США зі сплатою 12 % річних. Строк користування кредитом спливає 3 вересня 2027 року. Угодою зазначено, що позичальник отримав письмову згоду від іншого з подружжя на укладення кредитного договору (а.с. 27). З пояснень представників «Ерсте Банку» вбачається, що він належним чином виконував свої зобовязання. Учасники процесу визнали, що 1 вересня 2007 року використовуючи кредитні кошти [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], (а.с. 21). Сторони фактично проживали у цій квартирі. Забезпечуючи кредитний договір № 014/1349/74/04295, ПАТ «Ерсте Банк» 4 вересня 2010 року уклав договір поруки з [PERSON] (а.с.29) та іпотечний договір з [PERSON]. Предметом іпотеки є придбана квартира [ADDRESS], (а.с. 60). Посилаючись на ст. 61 СК України сторони зазначають, що майно придбане одним з них в інтересах сім»ї є обєктом права спільної сумісної і власності подружжя. Тому позивачка вважає, що квартира підлягає поділу, а відповідач просить сплатити грошову компенсацію за належну їй частку. Проте з таким висновком суд не може погодитись з наступних підстав. Відповідно до ст. 575 ЦК України правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Як передбачено ст. 1, ст. З Закону України «Про іпотеку» іпотекою є - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. В силу ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення. При чому він повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації. Іпотекодавець має право одержувати від предмета іпотеки продукцію, плоди і доходи. Усі інші дії здійснюються лише за згоди іпотеко- держателя. Таким чином, укладаючи договір іпотеки з фінансовою установою позичальник передає їй право розпорядження нерухомим майном. Володіння та користування майном залишається за іпотекодавцем. Розпорядження цим майном, поділ цього майна, припинення права застави, звернення стягнення на нього особами, які не мають відношення до договору' іпотеки законом України «Про іпотеку» не передбачено. З огляду на характер спірних правовідносин суд вважає, що визнання права власності на оспорювану квартиру за особою, яка не має відношення до іпотечного договору являється розпорядженням предметом застави. В силу ст. 520 ЦК України зміна боржника за зобовязаннями позики можлива лише за згодою кредитора. Проте таку можливість представники АТ «Ерсте Банк» категорично заперечили. Підсумовуючи зазначене суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на оспорювану квартиру та [PERSON] в частині грошової компенсації за належну частку задоволенню не підлягають. В судовому засіданні позивачка не наполягала на поділі 31562 грн. сплачених [PERSON] авансом до підписання договору купівлі - продажу. Ця сума не враховувалась нею під час сплати державного мита. Тому вирішення питання щодо цих коштів поза межами її позову. Позов [PERSON] суд вважає необгрунтованим з огляду на наведені вище положення. [PERSON] при подачі позову недоплатила приблизно 11 грн., що підлягають стягненню на користь міського бюджету. [PERSON] не надав суду квитанцій про сплату держмита та витрати на інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи. Тому вони підлягають стягненню судовим рішенням. Інші судові витрати та витрати з інформаційно-технічногозезпечення розгляду цивільної справи суд залишає у межах фактично пенесених сторонами.

Outcome: approved