overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 14.01.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 20; від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя; з липня 2009 року припинили спільне господарство та проживають окремо; спору про розподіл майна не існує. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просила шлюб розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2010 року було надано термін для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений згідно правил ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України. В судове засідання не зявився причини своєї неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 14.01.1995 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, через різні погляди на життя, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майновий спір відсутній. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні та в позовній заяві. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені з липня 2009 року та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 10 серпня 1975 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2008 року. Подружнє життя не склалося через різницю в характерах та зловживання відповідачем спиртними напоями, що стало причиною непорозумінь та сварок в сім»ї. На примирення вона не згодна. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, підтвердила фактичні обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення судової повістки від 22.09.2010 року (а.с.22) і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності і позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 10 серпня 1975 року, який зареєстровано Коровинською сільською радою Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 285421 (а.с.7). З вересня 2008 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, тому що між ними відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім»ю неможливо, оскільки сторони примирення не бажають та тривалий час проживають окремо. Спору про поділ майна, набутого в шлюбі, немає. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально, сім"я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання стало неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивач просить залишити після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

20.07.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, на час навчання дитини в ВУЗі, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Позивач позов підтримує в повному обсязі. Відповідач з позовом згоден частково. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково із слідуючих обставин. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка повнолітня. На час звернення до суду прожитковий мінімум на дорослу людину складає 888 грн. Згідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно довідки, виданій Криворізьким навчально-виробничим центром [PERSON] навчається з 01.09.2009 року по 30.06.2011 року за професією «Кравець. Закрійник». Форма навчання денна, стипендія складає 200 грн. на місяць (а.с. 8). Таким чином різниця між прожитковим мінімумом та отриманою стипендією складає 688 грн., яку в рівній мірі повинні сплачувати батьки. Тому суд вважає, необхідним стягнути з відповідача 344 грн., що складає 1/7 частину його заробітної плати (а.с. 9). На підставі ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2004 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час з чоловіком разом не проживають, угоди з ним про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У вихованні та духовному розвитку дитини чоловік також практично участі не приймає. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\2 частки його доходу щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] на її користь 250 грн. витрат на правову допомогу адвоката. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Підтримала те, що викладено в позовній заяві. Пояснила, що дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини від його доходу, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не має. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, який уклали 07.08.2004 р.(а.с.4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO](а.с.5). В своїй позовній заяві позивачка просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду - 01.09.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я дитини, матеріальний стан сторін(а.с.40). Крім того, необхідно стягнути з відповідача судовий збір в доход держави в розмір 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в., розмірі 120 грн. 00 коп. на користь державного бюджету м. Чернігова та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

18 серпня 2010 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Габріель» про стягнення коштів понесених на ремонт даху в сумі 1995 грн. 18 коп. та стягнення судових витрат. Свої вимоги мотивував тим, що в 2004 році він придбав у власність в ВАТ «Домобудівник» трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Зазначена квартира розташована на пятому поверсі пятиповерхового будинку. Позивач стверджує, що січні 2005 року дах над його квартирою начав протікати. [PERSON] звернувся до ВАТ «Домобудівник» з вимогу усунути недолік. Вимога позивача була задоволена, але через рік дах знову почав протікати. Відповідно АВІЗО № 2 ВАТ «Домобудівник» передало ТОВ «Габріель» на баланс буд. № 53 по вул. Рокосовського в м. Чернігові. ТОВ «Габріель» утримує з позивача квартирну плату. Позивач також стверджує, що побоюючись, що ремонт даху буде проведено повторно не якісно він самостійно провів ремонт на який витратив 1995 грн. 18 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, послався на обставини викладенні в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в їх задоволенні просив відмовити, пояснив, що позивач жодного разу не звертався до ТОВ «Габріель» з вимогою про ремонт даху. Додатково зазначив, що позивачем не надано жодного належного доказу в підтвердження того, що ним було понесено витрати на ремонт даху. Також просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником трикімнатної квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира розташована на пятому поверсі пятиповерхового будинку. Відповідно авізо № 2 ВАТ «Домобудівник» передало ТОВ «Габріель» на баланс будинок № 53 по вул. Рокосовського в м. Чернігові (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки позивачем не надано доказів необхідності проведення ремонту покрівлі будинку № 53 по вул. Рокосовського в м. Чернігові, доказів проведення ним такого ремонту та доказів понесення витрат саме позивачем, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно приписів ст. ст.10, 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, тому понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з позивача підлягають стягненню на користь відповідача понесені ним судові витрати в сумі 200 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №07/07/2008/980-ПКП/101/18 від 07 липня 2008 року в сумі 44153 грн. 17 коп., що включає в себе суму неповернутого тіла кредиту 24366 грн. 04 коп., проценти за користування кредитом 15344 грн. 03 коп., пені за порушення строків сплати мінімально необхідного платежу 3843 грн. 10 коп., штрафу 600 грн., а також просить стягнути 435 грн. 63 коп. судового збору, 250 грн. витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи, посилаючись на те, що 07 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №07/07/2008/980-ПКП/101/18, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 24900 грн. строком до 07 липня 2011 року, з оплатою 3,1% на місяць. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі і здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування в сумі 24900 гривень, відповідач скористався кредитними ресурсами, однак свої зобовязання не виконує, систематично порушує виконання умов договору по сплаті щомісячних платежів та відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач у добровільному порядку повернути борг не бажає. Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання або не належного виконання боржником своїх зобовязань. Відповідач в судові засідання не зявлявся двічі, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, тому зі згоди позивача та згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та винести заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги по наступних підставах: показами позивача, відповідача та матеріалами справи доведено, що 07 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту №07/07/2008/980-ПКП/101/18, згідно умов якого ВАТ КБ "Надра" громадянину [PERSON] був наданий кредит на суму 24900 грн., строком до 07 липня 2011 року, з оплатою 3,1% на місяць. Розрахунком штрафу пені та відсотків за договором кредиту №07/07/2008/980-ПКП/101/18 доведено, що станом на 02 квітня 2010 року заборгованість [PERSON] склала: сума неповернутого тіла кредиту 24366 грн. 04 коп., проценти за користування кредитом 15344 грн. 03 коп., пеня за порушення строків сплати мінімально необхідного платежу 3843 грн. 10 коп., штраф 600 грн., а всього 44153 грн. 17 коп. Однак, суд враховує те, що штраф та пеня за порушення строків сплати мінімально необхідного платежу значно погіршує матеріальне становище відповідача, тому в цій частині необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу основну суму боргу з нарахованими відсотками та судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі від 06.05.2008 року, від шлюбу дітей не мають. З 6 квітня 2010 року разом не проживають, шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила розірвати їх шлюб з відповідачем, оскільки разом сторони не проживають, відповідач має іншу сімю, майнові питання між сторонами вирішені. Відповідач в судове засідання не зявився, місце реєстрації якого встановлено згідно інформації СГІРФО Тростянецького РВ ГУМВС України в Сумській області, у звязку з чим вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судовою повісткою. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом РАЦС Тростянецького районного управління юстиції Сумської області 06.05.2008 року (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, і зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини поданого позову, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку , покликаючись на те, що перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2009 року Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, тому позивачка окремо звернулась з позовом про стягнення аліментів , а також просить стягувати на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку по 600 грн. щомісячно . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала , покликавшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON]ЮІ. в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати кошти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років по 100 грн. щомісячно . Вислухавши пояснення сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2009 року. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] . Тому на вимогу позивачки з останнього слід стягнути кошти на її утримання до досягнення дитиною тьох річного віку у розмірі 500грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

25.08.2010 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Армапобутсервіс» (далі - ТзОВ «Армапобутсервіс») звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення 3096,25 грн. боргу по квартирній платі та платі за комунальні послуги. В обгрунтування своїх вимог представник позивача покликається на те, що відповідач зареєстрований та проживає в гуртожитку по вул. Тичини, 14 у кімнаті № 335-336 у м. Львові на підставі Договору № 3 від 03.06.1999 р. Він є споживачем послуг по водо-, газо- та електропостачанню. За надані послуги відповідачу нараховується оплата за квартплату та комунальні послуги, станом на 18.08.2010 р. заборгованість по квартплаті та комунальним послугам становить 3096, 25 грн. Дана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена, тому ТзОВ «Армапобутсервіс» вимушено звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві та уточнив позовні вимоги. У зв'язку з частковим погашенням заборгованості відповідачем просить суд стягнути з нього 2 779, 25 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився , хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає в гуртожитку ТзОВ «Армапобутсервіс» по вул. Тичини, 14/335-336 у м. Львові на підставі Договору № 3 від 3 червня 1999 р. Відповідно до п. 3.1. даного Договору за користування отриманим приміщенням і надані послуги «наймач» сплачує «наймодавцю» місячну плату згідно фактичних витрат в термін до 15-го числа наступного місяця в касу підприємства. Згідно п. 18, 39 Примірного положення про гуртожитки, відповідач зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування житловою площею і за комунальні послуги не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяцем. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідач є споживачем послуг по водо-, газо- та електропостачанню, за надан: послуги йому нараховується квартплата та плата за комунальні послуги. Однак така плата ним своєчасно не вноситься та розмір боргу перед позивачем станом на 22.09.2010 р. складає 2 779, 25 грн. Дані обставини стверджуються поясненнями представника позивача в судовому засіданні та долученими до справи розрахунками заборгованості, довідкою з місця проживання відповідача, іншими письмовими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-28 00:00:00

Прокурор в інтересах Себинської сільської Ради Новоодеського району Миколаївської області звернувся до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що 11.06.1999 року померла [PERSON], яка проживала на території Себинської сільської Ради Новоодеського району в с. Себіне. Після смерті [PERSON] залишилося належне їй майно, а саме: право на земельну частку (пай). З часу відкриття спадщини протягом року і до цього часу ніхто із спадкоємців [PERSON] з заявою до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини не звернувся. Просив визнати зазначене право, що належало [PERSON] відумерлою спадщиною, та передати його в комунальну власність територіальній громаді Себінської сільської Ради. У судовому засіданні прокурор, що діє в інтересах Себінської сільської ради Новоодеського району, підтримав заявлені вимоги. Представник Себінської сільської ради Новоодеського району у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи заявник повідомлявся належним чином. Надав до суду інформацію про відсутність рідних [PERSON] Заслухавши думку прокурора, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON]С, померла 11.06.1999 року (запис акта про смерть № 04 від 14.06.1999 р. свідоцтво про смерть І-ФП № 095588). У спадкування залишилося право на земельну частку (пай), площею 8,00 умовно-кадастрових гектарів, що знаходиться на території Себінської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, посвідчене сертифікатом серії МК№0167552 на підставі розпорядження Новоодеської райдержадміністрації № 150 від 13.05.1997 року. З довідки Новоодеської державної нотаріальної контори вбачається, що з 11.06.1999 року, тобто з моменту відкриття спадщини, і до цього часу з заявою про прийняття спадщини від [PERSON] ніхто не звертався спадкова справа не заводилась. Відповідно до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України правила книги 6 Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але ніким з спадкоємців не була прийнята до набрання чинності цим Кодексом. Згідно зі ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом, неприйняття спадщини спадкоємцями за законом суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини після спливу одного року з часу її відкриття.

Outcome: approved