Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] померлий 25 квітня 2001 року в селі Вирва Радомишльського району Житомирської області володів та користувався житловим будинком по вул. Центральна 67 в с. Вирва Радомишльського району Житомирської області на праві власності. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що після смерті дідуся в даний час у неї виникла необхідність оформлення спадщини, але перепоною до позитивного вирішення справи є та обставина, що право власності за покійним спадкодавцем не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги , просить встановити спірний факт, заінтересована особа - Іршанська сільська рада Радомишльського району Житомирської області проти заявлених вимог не заперечує, просить встановити спірний факт, про що надала суду письмову заяву. А тому суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів. , Вислухавши пояснення , перевіривши матеріали справи, Оцінивши всі докази та обставини по справі, суд встановлює спірний факт, виходячи зі слідуючого. Як встановлено судом заявниця [PERSON] є рідною онукою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про її народження, про народження її матері та свідоцтвом про укладення шлюбу. 25 квітня 2001 року в с. Ірша Радомишльського району Житомирської області у віці 73 років помер дід заявниці [PERSON] , про що виконкомом Іршанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис за № 5 в Книзі реєстрації смертей. Після смерті дідуся відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння № 67 по вул. Центральній в с. Вирва Радомишльського району Житомирської області . Заявниця як спадкоємець за правом представлення згідно ст.1266ч,1 ЦК України звернулася до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу, а також проживала на момент смерті в спірному спадковому будинку. Відповідно до норм спадкового права до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки , носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Неправомірність набуття речей у результаті протиправних дій, рівно як і незаконне володіння ними , не створює права власності у спадкодавця, а тому й не дає підстав для виникнення останнього у спадкоємців. П.10 ч.І ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних та міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено надання дозволу на розміщення на території обєктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення - тобто встановлено дозвільний орган, уповноважений видавати дозвільний документ. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації , право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 256ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» в п. а,б роз»яснив , що положення ст.ст.17,18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію Закону України «Про власність» . До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство , зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме : право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору, котрі 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК Української РСР (який діяв на той час) такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних . Виходячи з положень зазначеного законодавства, суд приходить до висновку, що дідусь заявниці станом на 15 квітня 1991 року не втратив свого права на власність колгоспного двору, головою якого він був, що підтверджується виписками з погосподарських книг Іршанської сільської ради. Як видно з довідки КП «Житомирське обласне бюро по технічній інвентаризації» №54 від 02.04.2010 року право власності на житловий будинок № 67 по вул. Центральній в с. Вирва Радомишльського району Житомирської області за [PERSON] не зареєстровано . Факт належності будинку на праві власності підтверджується довідкою виконкому Іршанської сільської ради, виписками з погосподарських книг, довідкою БТІ. Таким чином, суд вважає, що факт, про встановлення якого просить заявниця, підтверджений належними доказами, а тому вимоги її задовольняє. На підставі викладеного та

Outcome: approved