overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

25.01.2003 року позивач звернулася до суду7 з даним позовом та на підтвердження своїх вимог вона пояснила, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2003 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 06.10.20410 року народження, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд досліджуючи матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /а. с. 4/ в графі відомості про батька значить відповідач [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ч. 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Як вбачається із матеріалів справи та з пояснень сторін, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. При недосягненні угоди про сплату аліментів, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Отже відповідач зобовязаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня предявлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

27 вересня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 732 від 2 серпня 2003 року. Від шлюбу подружжя має доньку, [PERSON], [INFO]. Зазначала, що сім`я розпалася, вони з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство з 25 серпня 2009 року. Збереження сім`ї вважає неможливим. Спору щодо поділу майна сторони не мають. Донька на подальше виховання залишається з нею. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Збереження сім`ї вважав не можливим, проти надання часу для примирення заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 732 від 2 серпня 2003 року (свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 192058). Від шлюбу подружжя має доньку, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали неприязні стосунки, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Донька, за згодою сторін, на подальше виховання залишається з позивачкою. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що 15.05.2010року відповідачі позичили у позивачки 20000грн., згідно умов розписки зобовязалися повернути борг в строк до 15.10.2010року, але до теперішнього часу борг не повернули у звязку з відсутністю коштів. Представник позивача просить у рахунок повернення боргу визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Першотравневе, вул.Шкільна, 146. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги про визнання право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Першотравневе, вул.Шкільна, 146, за позивачкою в рахунок погашення боргу визнала повністю. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позовні вимоги підтверджено розпискою відповідачів від 15.05.2010року на суму 20000грн. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №108227 [PERSON] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила свою фамілію з «Бондаренко» на «Лященко». На підставі свідоцтва про право власності №407 від 11.03.2010року відповідачка [PERSON] є власником 1\\2 частини житлового будинку з надвірними спорудами та відповідач [PERSON] є власником 1\\2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Першотравневе, вул.Шкільна, 146. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що 28.06.2010року відповідачі позичили у позивачки 25000грн., згідно умов розписки зобовязалися повернути борг в строк до 20.10.2010року, але до теперішнього часу борг не повернули у звязку з відсутністю коштів. Представник позивача просить у рахунок повернення боргу визнати за позивачем право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Лісова,1-б. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги про визнання права власності на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Лісова,1-б, визнала повністю. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позовні вимоги підтверджено розпискою відповідачів від 28.06.2010року на суму 25000грн. [PERSON] згідно рішення виконкому Ізмаїльської міської ради «Про відвід земельної ділянки для індивідуального будівництва будинку» №516 п.3 від 12.09.1984року та відповідно рішення виконкому Ізмаїльської міської ради»Про внесення змін в рішення виконкоми» №316, п.13 від 20.07.1989року є власником незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Лісова,1-б. Після смерті [PERSON], який помер 27.11.2002року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №093720, на підставі заяв від [PERSON] та [PERSON] до Ізмаїльської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа №76 від 21.01.2003року. Таким чином [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями по закону в рівних долях на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Лісова,1-б. Таким чином, відповідачі, які являються спадкоємцями після смерті [PERSON], згодні передати позивачу незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Лісова,1-б, в рахунок погашення боргу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що в період шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем проживають окремо, той не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частині всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Відповідач позов визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що в період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини записаний відповідач, а тому згідно закону він зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача на утримання сина, ґрунтуються на вимогах закону, відповідають засадам розумності, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Глухівського міськрайонного суду від 2 червня 2010 року з відповідача на утримання сина стягуються аліменти в розмірі ? частині всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином [PERSON] повноліття. На час постановлення цього рішення суду, відповідач мав постійне місце роботи, а після постановлення рішення з метою приховати свій заробіток він звільнився з роботи. На даний час відповідач працює художником-гравером на підставі цивільно-правових угод і має мінливий, нерегулярний заробіток, середній розмір якого становить 10000 грн. Таким чином, після постановлення рішення суду, змінився матеріальний стан відповідача , а тому позивачка просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина, стягнувши їх в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи. Надав до суду пояснення по справі, в яких він повністю заперечує проти позову. Оскільки відповідач не зявився в судове засідання, то відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що з листопада 2003 року по листопад 2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування сторін у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Також із матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Глухівського міськрайонного суду від 2 червня 2010 року з відповідача на утримання сина стягуються аліменти в розмірі ? частині всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином [PERSON] повноліття. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Також у відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, ставлячи вимогу про збільшення розміру аліментів, позивачка не надала суду жодного доказу, що за останні декілька місяців після винесення рішення суду, настільки змінилось матеріальне становище відповідача, що він в змозі сплачувати на утримання сина аліменти, розмір яких, фактично втричі перевищує розмір аліментів, які той сплачує на даний час. Крім того, на думку суду, розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача на підставі рішення Глухівського міськрайонного суду від 2 червня 2010 року, відповідає засадам розумності та справедливості, а тому підстав для зміни їх розміру немає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Підтримавши свої позовні вимоги пояснив, що станом на 15 квітня 1991 року двір № 10 по вул. Шевченка в с. Бужковичі Іваничівського району був віднесений до категорії колгоспного двору, де постійно проживала його мати [PERSON]. 25 квітня 1989 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений Луковичівською с/р, про що зроблено запис в реєстрі заповітів за № 6. Спадкодавець все своє майно заповіла позивачеві. 04 лютого 1994 року [PERSON] померла. Син померлої, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину і оформив своє право власності на земельний пай. Однак, позивач не може отримати від Іваничівської держнотконтори свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу про власність на житловий будинок спадкодавця. На підставі вищенаведеного просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 10 по вул. Шевченка в с.Бужковичі Іваничівського району. Представник Луковичівської сільської ради позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок і господарські будівлі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що будинок № 10 по вул. Шевченка в с. Бужковичі Іваничівського району був віднесений до суспільної групи колгоспний двір, де станом на 15 квітня 1991 року проживала [PERSON]. Документів про те, що вона являється власником даного будинку виготовлено не було, хоча те, що домоволодіння належало їй підтверджується погосподарською книгою 1991-1995 p.p. с. Бужковичі. 25 квітня 1989 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений Луковичівською с/р, про що зроблено запис в реєстрі заповітів за № 6. за яким все належне їй майно вона заповіла позивачеві по справі [PERSON]С, 04 лютого 1994 року [PERSON] МЛІ. померла (свідоцтво про смерть серії 1-ЕГ № 253842). Після її смерті відкрилась спадщина на її майно, зокрема і на житловий будинок, яку позивач прийняв фактично, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, немає. Таким чином, позов слід задовольнити і визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказуючи на те що 26.03.2010 року о 12.40 годині відповідач, керуючи автомобілем «Ниссан» д/н АН 5810 В.Т. в м. Маріуполі не стежив за дорожньою обстановкою перед зміною напрямку руху, не переконався у безпеці маневру в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушив п. п. 2.3 б; 10.1 ПДР України. За вказані порушення відповідач постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя №3-1791/10 від 07.04.2010 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Діями відповідача завдано матеріальні збитки позивачу, оскільки внаслідок ДТП рух на проїзній частині був перекритий та відбувся простой трамваїв. Розмір матеріальних збитків складає 331 грн. 21 коп. Прохав стягнути з відповідача вказану суму збитків, та покласти на нього судові витрати. Представник позивача у письмовій заяві підтримала позовні вимоги, прохала їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню повністю з наступних підстав: Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя №3-1791/10 від 07.04.2010 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Як вбачається з представленого розрахунку розмір матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП складає 331 грн. 21 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою, покликаючись на те, що з 05.09.1989 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Спочатку подружнього життя сторони проживали добре. Однак згодом їхні подружні відносини стали погіршуватись. Відповідач почав зраджувати, між ними часто виникали сварки і непорозуміння які переростали у конфлікти. Все це призвело до того, що вони втратили взаємні почуття любові. Намагання позивачки зробити усе для того, що б зберегти сімю не дали жодних позитивних змін. Крім того продовж 1996 -1998 років позивачка та її сімя опинились у скрутному матеріальному становищі та без жодної уваги і підтримки чоловіка, що тим самим унеможливлювало наше подальше спільне проживання. За таких обставин позивачка була змушена 1999 році поїхати на заробітки, для того, що хоча б якимось чином забезпечити сімю. З того часу позивачка проживає та працює в в Іспанії. Відповідно вже більше 10 років вони з відповідачем проживають окремо. Між ними вже давно зникли взаємні почуття любові та поваги. Їхня сім'я фактично розпалась. Шлюб між ними існує формально. На підставі наведеного позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] - розірвати. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд шлюб між сторонами розірвати. Представник відповідача [PERSON] позов визнала проти розірвання шлюбу не заперечила. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: сторони втратили взаємні подружні почуття любові і поваги, примирюватися не бажають, відносини, що склались між ними не сприяють подальшому збереженню їхньої сімї, сторони не підтримують жодних подружніх відносин, проживають окремо вже близько 10 років, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

У лютому 2010 року позивач КП "ВРЕЖО № 5" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення з них заборгованості по комунальним послугам і квартирній платі на тій підставі, що відповідачі, проживаючи за адресою: [INFO] не вносять плату за комунальні послуги і квартирну плату. У зв'язку з чим утворилася заборгованість за комунальні послуги за період з 01.01.1999 р. по 01.01.2009 р. у сумі 2785 грн. 27 коп., за квартирну плату за період з 01.01.1999 р. по 01.12.2009 р. у сумі 1165 грн. 48 коп., а усього у сумі 3950 грн. 75 коп., яку просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість по комунальним послугам за період з 01.01.1999 р. по 01.01.2009 р. у сумі 2265 грн. 27 коп., по квартирній платі за період з 01.01.1999 р. по 01.05.2010 р. у сумі 1342 грн. 46 коп., а усього у сумі 3907 грн. 73 коп., на користь позивача, судові витрати в прибуток держави. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про місце і час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved