Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає , що між позивачем та відповідачем було укладено договір за № 24218 від 0206.2006 року про надання послуг з газопостачання (далі - договір). У п. 12,13 договору сторони погодили, що вартість послуг встановлюється НКРЕ. Пунктом 16 договору визначено порядок оплати послуг не пізніше 25-27 числа поточного звітного місяця, в якому надаються послуги. Позивач, згідно вимог договору, надав відповідачеві послуги в повному обсязі, але відповідач станом на теперішній час не оплатив названі послуги в розмірі 190,47 грн. 23.09.2009 року відповідачу було припинено поставку природного газу. Пунктом 39 договору передбачено право сторін вирішувати у претензійно-позовному порядку суперечки, що виникли при виконанні договору. Відповідачу неодноразово спрямовувались попередження про відповідальність за порушення п. 15 «Правил надання населенню послуг по газопостачанню», затвердженого постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року (несвоєчасна оплата послуг по наданню природного газу населенню), про що свідчить розпис в журналі вручення повідомлень, однак у добровільному порядку сума заборгованості не погашена. У судовому засіданні представник позивача підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі , просить суд позов задовольнити .Також представник просить суд звільнити позивача від сплати судових витрат , так підприємство знаходиться у дуже скрутному фінансовому положенні. В господарському суді Дніпропетровської області знаходиться справа про визнання ВАТ « Дніпропетровськгаз» банкрутом. У судове засідання відповідач не зявився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Позов визнає. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлено , що між сторонами дійсно було укладено договір про надання послуг з газопостачання № 24218 від 02.06.2006 року. Згідно розрахунку про оплату послуг, за відповідачем числиться заборгованість в сумі 190 грн. 47 коп. Відповідач не вчиняв ніяких дій, щоб погасити дану заборгованість. Тому позивач був змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором , а споживач зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів , дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позов в частині стягнення заборгованості за спожитий відповідачем природний газ підлягає задоволенню. Що стосується вимоги представника позивача про звільнення підприємства від судових витрат , суд дійшов висновку , що дана вимога підлягає частковому задоволенню . При цьому суд бере до уваги доводи позивача про тяжке фінансове положення підприємства. Суд вважає , за можливе звільнити позивача від оплати витрат , повязаних з розглядом справи , а саме витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Підстав для звільнення від судового збору немає. На підставі викладеного ,

Outcome: approved