overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позові зазначає, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 11.01.2000 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Літинського райсуду від 06.10.2006 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в втердій грошовій сумі по 100 гривень щомісячно. На даний час син підріс, потребує додаткових витрат, їй одній важко забезпечити його усім необхідним, тому просить змінити розмір аліментів і стягнути з відповідача на утримання сина по 400 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 220 гривень. Пояснив , що не працює,живе з тимчасових заробітків. Вислухавши сторін, вивчивши документи, які є в матеріалах справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.3) в судовому засіданні встановлено, що сторони шлюб розірвали 11.01.2000 року. Копія свідоцтва про народження (а.с.4) свідчить, що [PERSON] є батьком [PERSON] Із копії рішення Літинського районного суду від 6.10.2006 року (а.с.5) встановлено, що з [PERSON] стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі по 100 гривень щомісячно. Довідка (а.с.6) вказує, що [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст..184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює, позивачка не надала суду докази того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі,зазначеному у позові, тому із відповідача слід стягнути аліменти у мінімальному розмірі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 10 червня 2010 року звернулися в суд з позовом про визнання права власності на добудову до квартири № 2 житлового будинку по вул. Зіньківській, 9 в м. Полтаві. Посилалися на те, що є власниками квартири [ADDRESS], здійснили самочинну добудову балкон площею 9,86 кв.м. Просили суд визнати за ним право власності на добудову до квартири [ADDRESS] та зобовязати внести запис про реєстрацію права власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Інші особи своїх представників для участі в справі не направили, будучи повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду. ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» просило суд розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 серпня 1993 року позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками на праві приватної спільної сумісної власності квартири [ADDRESS]. Також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 11 липня 2006 року № 324 враховуючи згоду ГЖЕД № 7 та мешканців суміжних квартир, дозволено [PERSON] побудувати балкон розміром 3,0х1,0 м. до квартири № 2 житлового будинку по вул. Зіньківській, 9 під існуючими балконами. Згідно з даними технічного паспорту, виготовленого станом на 03 березня 2010 року, до № 2 по вулиці Зіньківська, 9 в м. Полтаві позивачами здійснено добудову балкону розміром 7,7 кв.м., яка в технічному паспорті зазначена як побудована самовільно. За нормами ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено судом, відповідно до звіту про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж прибудованого балкону до квартири № 2 житлового будинку № 9 по вул. Зіньківській в м. Полтаві, здійсненого ПФ ДП «НДІ проектреконструкція» в грудні 2009 року, несучі конструкції прибудованого балкону знаходяться в задовільному стані, улаштування дверного прорізу у віконному блоці для виходу на балкон не погіршило несучої спроможності основних несучих конструкцій будинку. Також встановлено, що ГЖЕД № 7, що є балансоутримувачем будинку по вул. Зіньківська, 9, не заперечує проти добудови балкону до квартири № 2. Мешканці сусідніх квартир також не заперечують щодо побудови балкону. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збудоване нерухоме майно не порушує права інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне визнати за позивачами право власності на прибудований балкон до квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

25.11.2007 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] звернулася в суд з позовом до Джулинської сільської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В заяві стверджує, що вона являється спадкоємицею за законом майна померлого [PERSON] і спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але через юридичну необізнаність, пропустила встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому вимушена звернутись в суд з даним позовом і просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Від позивачки [PERSON] надійшла заява в якій вона підтримує заявлений позов і просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву, в якій визнає заявлений позов і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємицею за законом майна померлого 25.11.2007 року [PERSON] [PERSON] пропустила передбачений чинним законодавством термін для прийняття спадщини і просить суд визначити їй додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

31.10.2009 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Чернятської сільської ради, про визначення додаткового строку достатнього для подання заяв про прийняття спадщини, стверджуючи, що вони являються спадкоємцями першої черги за законом майна померлого [PERSON] і спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але через юридичну необізнаність, пропустили встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому вимушені звернутись в суд з даним позовом і просять визначити їм додатковий строк, достатній для подання ними заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Від позивачів надійшли заяви, в яких вони підтримують заявлені позовні вимоги і просять розглянути справу без їх участі. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява в якій він визнає позов і просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом майна померлого 31.10.2009 року [PERSON] [PERSON] та [PERSON] пропустили передбачений чинним законодавством термін для прийняття спадщини і просять суд визначити їм додатковий строк достатній для подання ними заяв про прийняття спадщини. Представник відповідача позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, зазначає, що 21 квітня 2009 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,50 га, яка знаходиться в с.Малинівка по вул.Залізнякова 12 Літинського району Вінницької області. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, але не може оформити право власності на спадкове майно, так як за життя покійна не виготовила Державний акт на вказану земельну ділянку. Тому змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] позов підтримав, просить задовільнити, справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.5) видно, що [PERSON] померла 21.04.2009 року. Із копії заповіту (а.с.6) в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Довідка з Державної нотаріальної контори (а.с.7) свідчить, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON]. Із копії рішення Малинівської сільської ради (а.с.8)встановлено, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,50 га, вартість якої згідно довідки про грошову оцінку землі (а.с.9) становить 6813 гривень. Довідка Малинівської сільської ради (а.с.10) свідчить, що [PERSON] після смерті [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,50 га, яка знаходиться в с.Малинівка по вул.Залізнякова 12 Літинського району Вінницької області. Згідно ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.120 ЗК України, громадяни мають право набувати у власність земельну ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ст.1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Вивчивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, зазначає, що 31 липня 2008 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с.Олександрівка по вул.Космонавтів 4 Літинського району Вінницької області та земельну ділянку площею 0,5053 га,яка розташована на території Журавненської сільської ради. Позивачка являється єдиною спадкоємицею за заповітом, але не може оформити право власності на спадкове майно, так як за життя батько не виготовив правовстановлюючих документів на житловий будинок з по господарськими спорудами. Тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] позов підтримала та просить задовільнити, справу розглянути без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.9) видно, що [PERSON] помер 31.07.2008 року. Із копії заповіту (а.с.10) видно, що [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] Із копії свідоцтва про народження (а.с.8) в судовому засіданні встановлено, що покійний [PERSON] є батьком [PERSON], яка згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9) змінила своє прізвище після одруженя на «Мельник». Із копії Державного акту на земельну ділянку (а.с.12) видно, що покійному [PERSON] належить 0.5053 га землі, вартість якої згідно довідки про грошову вартість (а.с.13) становить 7080 гривень. Копія технічного паспорту (а.с.14-17) свідчить, що користувачем житлового будинку в с.Олександрівка по вул.Космонавтів 4 Літинського району Вінницької області значиться [PERSON] Згідно ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом Має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з пп.1 п.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту права може бути його визнання. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своє власністю. Проте, в даному випадку позивач позбавлений можливості володіти ,користуватись та розпоряджатись своєю власністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4частини зі всіх його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частини зі всіх видів заробітку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] згідно копії свідоцтва про шлюб перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому згідно копій свідоцтв про народження дитини, мають сина [PERSON] , [INFO], який знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується відповідною довідкою з місця проживання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

06.09.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 10.06.2006 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO], яка проживає з позивачкою та на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача щомісяця й до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з»явилася, але надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав та був не проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180,183 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони одружилися 10.06.2006 року та від шлюбу сторони мають доньку Анастасію, [INFO], яка за взаємною згодою сторін, проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Суд вважає доведеним те, що відповідач не виконує своїх обовязків щодо утримання дитини, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання доньки є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за використаний природний газ станом на 01 червня 2010р. в сумі 1020 грн. 42 коп. Посилався на те, що відповідач перебуває у договірних відносинах з ВАТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання за адресою [ADDRESS]. Станом на 01.06.2010р.за даною адресою рахується заборгованість в сумі 1020 грн. 42 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на відповідача [PERSON] відкрито особистий рахунок № 562183 для здійснення оплати за газопостачання. Проживають відповідачі за адресою м. Полтава, вул. Курчатова. 20, кв. 104. Відповідно до ст..20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. В звязку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачують послуги з газопостачання, за ними утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2010р. становить 1020 грн. 42 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з газопостачання належним чином не виконують, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ станом на 01 травня 2010р. в сумі 2014 грн. 39 коп. Посилався на те, що відповідач перебуває у договірних відносинах з ВАТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання за адресою [ADDRESS]. Станом на 01.05.2010р.за даною адресою рахується заборгованість в сумі 2014 грн. 39 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач 19.04.2010р. уклав договір № 551359 про надання послуг з газопостачання. Проживає відповідач за адресою [ADDRESS]. Згідно з цим договором позивач зобовязується безперервно надавати Споживачеві послуги з постачання природного газу, а Споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний газ. В звязку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачує послуги з газопостачання, за нею утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2010р. становить 2014 грн. 39 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач покладені законодавством зобов'язання щодо оплати послуг з газопостачання належним чином не виконує, позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі ЗО грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved