Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 24.12.1993 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалось з причин повної відсутності взаєморозуміння, різних характерів, поглядів на життя. З цієї причини між ними постійно виникали суперечки. Подружні відносини між ними припинені з жовтня 2001 року. З того часу вони не живуть разом, сумісного господарства не ведуть та не мають спільного майна. Вони повністю втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що сімя розпалась остаточно та просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.12.1993 року Відділом ЗАГС Латгальського передмістя м.Риги, актовий запис №1244 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону та встановлених по справі обставин, зокрема враховуючи, що сторони на протязі майже девяти років проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, на теперішній час у позивачки склалась сімя з іншим чоловіком, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, таким, що суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги останньої про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню сплачені при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судовий збір при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача в сумі 8 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved