Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона проживала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках на протязі 10 років, Від подружнього життя у них з відповідачем народилась дитина, [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Оскільки відповідач їздить на роботу до Росії, працює неофіційно, має мінливий та нерегулярний заробіток, позивачка вважає, що аліменти необхідно стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, наполягаючи на його задоволенні, суду пояснила, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі, однак вона не може цього довести, крім того місце його роботи їй невідомо. Однак вона за час їх спільного проживання достеменно знає про рівень його заробітку і вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі. В будь - якому разі вона, позивачка [PERSON], не згодна отримувати аліменти в сумі, меншій за 600 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] позов фактично визнала частково, не заперечувала проти стягнення аліментів в розмірі визначеному законодавством. При цьому зазначила, що її довіритель, який являється її сином, на даний час надає позивачці допомогу в утриманні дитини та здійснює щомісячні перекази на її ім.»я в розмірі 979 російських рублів щомісячно. Надати довідку про розмір доходів відповідача [PERSON] вона не може, оскільки він в Росії працює неофіційно і такої довідки по місцю його роботи йому не видають. В Росії відповідач [PERSON] працює охоронником на будівельних фірмах. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дитини зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, однак добровільно кошти на її утримання, матері дитини не надає. Тому суд вважає, що кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки - у розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття. Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, обґрунтоване тим, що доходи відповідача носять мінливий характер. При цьому представник відповідача [PERSON] категорично відмовляється надати суду довідку про розмір заробітної плати відповідача [PERSON], що свідчить про бажання приховати дійсний розмір заробітної плати, яку отримує відповідач. Враховуючи обставини справи, дані про відповідача, характер його роботи, стан здоров»я, сімейний та майновий стан, суд вважає, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. При цьому суд роз»яснює відповідачу його право, за відсутності такої можливості звернутись до суду з відповідним позовом про зменшення розміру аліментів. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 180, 181 ч. З, 182, 183, 191 СК України. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати в розмірі 100 грн., судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial