overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 02.08.2010 року, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачем мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 324 грн. 49 коп., відповідач тривалий час своїх зобовязань по платі за користування електроенергією не виконує, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення № 01-62юр/4493 від 04.06.2010 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядалася за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 22.06.2009 року по 01.03.2010 року складає 324,49 грн.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за ' комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 02.08.2010 року, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачем мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1326 грн. 36 коп., відповідач тривалий час своїх зобовязань по платі за користування електроенергією не виконує, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення № 01-62юр/4493 від 04.06.2010 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядалася за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 22.06.2009 року по 01.03.2010 року складає 324,49 грн.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

позивачка звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З липня 2010 року відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, у звязку з чим вона змушена звертатися із позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку відповідача, щомісяця, до повноліття дочки. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, оскільки вважає вимоги цілком обґрунтованими, а тому просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов предявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 21.10.2004р., а/з № 447, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.09.2005р. 09.05.1995 року народилась [PERSON] у якої в свідоцтві про народження зазначені батьками - [PERSON] та [PERSON], яка у звязку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище на «Тудвасєва». Дочка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, що встановлено в судовому засіданні як письмовими доказами, так і поясненнями сторін, даними під час розгляду справи. Відповідно до ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обовязку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, а також стан його здоровя та відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків. Аналізуючи, у сукупності, надані докази, суд приходить до висновку, що позов повинен бути задоволений, у повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня пред'явлення позову, тобто з 21.09.2010 року і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

24.09.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 12.08.2006 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Відповідач має неповнолітню доньку від першого шлюбу, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що передбачено ст. 180 СК України, працює на ВАТ «ВК«шахта«Красноармійська Західна №1», а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, з позовом згоден. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2006 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 691. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи батьком дитини позивачки, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, має дочку від першого шлюбу. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

17.09.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 лютого 2009 року вони уклали шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних поглядів на життя, сумісне господарство не підтримується. суперечок про поділ сумісного майна та про виховання дитини немає, примирення з метою збереження шлюбу не можливо, а тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнає у повному обсязі, шлюб просить розірвати. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі 28 лютого 2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №159, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних поглядів на життя, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Спору майнового характеру та про виховання дитини немає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за отримані послуги посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] і в порушення вимог п. п. 4.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМ України від 24 січня 2006 року, № 45 ст. ст. 66, 68 ЖК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», на протязі тривалого часу, а саме з 1 червня 2008 року по 1 липня 2010 року, не зважаючи на попередження про існуючу заборгованість та звернення до суду в разі її несплати в добровільному порядку, не сплачує вартість наданих позивачем послуг, в звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 1560 грн. 41 коп., яку позивач просить стягнути, а також 51 гривню судового збору і ЗО гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, які були сплачені ним при подачі позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, пояснивши, що послуг від позивача не отримував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки доведено, що позивач надавав послуги, а відповідач їх отримував, нарахування плати за надані послуги проводилося відповідно до затверджених Хмільницькою міською радою тарифів, відповідач як власник квартири, яка належить йому на праві приватної власності, зобовязаний брати участь в утриманні будинку та прибудинкової території. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] у жовтні 2010 року звернулася в суд із заявою про визнання її колишнього чоловіка [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, посилаючись на відсутність відомостей в місці його постійного проживання про місце його перебування з січня 2008 року. Зазначивши, що місцезнаходження [PERSON] до цього часу не встановлено правоохоронними органами, хоча він знаходиться в розшуку. Оголошення колишнього чоловіка померлим їй необхідно для отримання соціальної допомоги на дитину. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, відповідно до викладених заяві обставин. Заінтересована особа управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради до суду свого представника не направила, бувши належним чином повідомлена про час розгляду справи (а.с.14). Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Встановлено, що з 10 листопада 1995 року по 06 травня 2004 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КЕ №034804 видане ВРАГС Полтавського міськвиконкому 11 серпня 1998 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №113682 видане відділом РАЦС Ленінського райуправіляння юстиції м.Полтави 06 травня 2004 року (а.с.6, 8). Від вказаного шлюбу 03 липня 1996 року народилася [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії №І-КЕ №023778 видане відділом РАГС Ленінського райвиконкому м.Полтави [INFO] (а.с.8). [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №036372 видане Центральним ВРАЦС Полтавського МУЮ 05 жовтня 2007 року (а.с.7). Згідно довідки в.о.начальника Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області старшого лейтенанта міліції [PERSON] за №14-357 від 01 жовтня 2010 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], мешканець [ADDRESS], знаходиться в розшуку з 27 листопада 2008 року по Полтавському РВ УМВС України в Полтавській області, місце перебування останнього на даний час не відоме (а.с.9). Згідно ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи, що про [PERSON] протягом двох років немає відомостей про місце його перебування, останнього необхідно визнати безвісно відсутнім для отримання [PERSON] соціальної допомоги на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] у вересні 2010 року звернулася в суд із заявою про оголошення померлим її батька [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], котрий мешкав за адресою : вул.Аврори, 30, м.Кременчук, Полтавської області, посилаючись на відсутність відомостей в місці його постійного проживання про місце його перебування протягом шести років, з 2003 року. Зазначивши, що місцезнаходження [PERSON] до цього часу не встановлено правоохоронними органами, хоча він знаходиться в розшуці. Оголошення батька померлим їй необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, відповідно до викладених в позовній заяві обставин. Заінтересована особа управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві до суду свого представника не направила, бувши належним чином повідомлена про час розгляду справи (а.с.19). Заінтересована особа Автозаводський відділ реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції до суду свого представника не направила, надіславши лист про розгляд справи без представника відділу РАЦС. Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства, згідно довідки серії Д-70 №804189 ВТЕК №1 м.Полтава. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії ІV-УР №2018171 видане Лутовинівською сільрадою Козельщинського району Полтавської області 07 грудня 1962 року (а.с.5). [PERSON] змінила прізвище з Андрейко на [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON], згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ №452173 (а.с.5). Згідно довідок Автозаводського РВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області б/н за серпень 2010 року та б/н за жовтень 2010 року [PERSON] зверталася до Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області по факту розшуку її батька [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який мешкав за адресою м.Кременчук, вул..Аврори, будинок №30, 28 листопада 2003 року. Згідно отриманих даних [PERSON] після зникнення за місцем мешкання не з»являвся та про себе не повідомляв (а.с.6, ). Згідно ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Враховуючи, що про [PERSON] більше шести років немає відомостей про місце його перебування, останнього необхідно оголосити померлим для оформлення пенсії [PERSON] по втраті годувальника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу покликаючись на наступні обставини: Зареєструвала шлюб з відповідачем 22 червня 2006року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда Львівської області актовий запис №210 . Від спільного проживання народився син [PERSON]»Ян 09. 08. 2009року. З відповідачем життя не склалось по вині відповідача, основна причина розпаду сім»ї це те що він не працює, а коли працює то віддає борги,а на сім»ю грошей не дає вона знаходиться в декретній відпустці,проживали зха кошти які вона отримала на дитину,полися сварки і вона переїхала жити в село до своїх батьків в березні місяці 2010року відповідач один раз за цей час приїхав до дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, пояснила аналогічне. Відповідач в судове засідання не з»явився, знає про час розгляду справу . Вислухавши позивачку та оцінивши зібрані докази ,суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, шо сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2006року мають сина 2009р.н. . Життя між ними не склалося, відповідач не працює ,має борги не дає на сім»ю грошей біля року живуть окремо ,матеріально не допомагає .позивачка наполягає на розлученні Суд вважає,що сім»ї не буде і позов слід задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання на час навчання покликаючись не те, що від перебування в шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] [INFO], який після виповнення йому 16 років змінив прізвище на її дошлюбне - [PERSON]. З 01.09.2008 року син навчається в Червоноградському державному технікумі гірничих технологій та економіки. В звязку з навчанням він потребує матеріальної допомоги, їй одній важко його утримувати, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідач працює, отримує постійний дохід, проте в добровільному порядку не надає жодних коштів на утримання сина. Тому просить постановити рішення яким стягнути з відповідача в її користь ? частини зі всіх видів його доходів на утримання сина, на період навчання до досягнення двадцяти трьох річного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Уточнивши позовні вимоги, пояснила, що згідна на стягнення аліментів в її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] на період його навчання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходів до закінчення навчання сином. Оцінивши зібрані документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СГ № 014746 від 27.03.1997 року, шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з свідоцтва про зміну імені серії І-СГ № 007821 від 27.02.2009р., [PERSON] [INFO], змінив прізвище на [PERSON], про, що було зроблено відповідний актовий запис № 09. Свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 191490 від 27.02.2009р. стверджується, що [PERSON] народився 10.11.1992 року, його батьками є сторони по справі. З довідки Червоноградського державного технікуму гірничих технологій та економіки № 307 від 21.09.2010р. вбачається, що [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення «ЕП» з 01.09.2008р. по 25.06.2011р. Із змісту довідки шахти «Лісова» від 01.10.2010р. № 447 встановлено, що [PERSON] працює на шахті «Лісова» гірником очисного забою. Як вбачається з копії рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21.10.2008 року, з [PERSON] проводиться стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина на час його навчання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу),що буде відповідати інтересам сторін та не буде погіршувати їх матеріального становища.

Outcome: approved