Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

у липні 2010 року [PERSON] звернувсь до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області (далі УПФ України в м. Броварах), в якому пославсь на те, що відноситься до 1-ї категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 2-ї групи інвалідності по захворюванню, повязаному з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримує державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі-Закон № 796). Проте розміри призначених і виплачуваних пенсій не відповідають розмірам, передбаченим цим Законом. А його заяву від 15. 06. 2010 року про перерахунок пенсій відповідач залишив без задоволення. У звязку з наведеним позивач просив зобовязати УПФ фонду України в м. Броварах здійснити йому з 22 травня 2008 року перерахунок державної та додаткової пенсій та їх доплату. В судове засідання сторони не зявились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. В письмовому запереченні УПФ України м. Броварах вимоги позивача не визнало, посилаючись на те, що пенсія позивачеві призначена і виплачується згідно із Законом України № 796 "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийнятою на його виконання 03 січня 2002 року Кабінетом Міністрів України постановою № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" (втратила чинність з прийняттям Постанови № 654 від 16 липня 2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету"). Відповідно до вказаної постанови Кабміну України розрахунок пенсій, передбачених ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і додаткових пенсій, передбачених ст. 50 Закону, проводився виходячи з розміру 19,91 грн. Тобто розмір основної пенсії не міг бути нижчим 159,28 грн. (19,91 х 8 = 159,28 грн.), розмір додаткової пенсії складав -14,93 грн. (19,91 х 75% = 14,93 грн.). 28 грудня 2007 року Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік" внесено зміни до ст. 54 та ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та встановлено залежність розміру пенсії саме від прожиткового мінімуму. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року дані зміни визнані неконституційними та втратили чинність. Після цього були прийняті Постанова Кабміну № 530 від 28.05.2008 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" та № 654 від 19.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", якими встановлено розмір доплат до пенсії інвалідам, щодо яких встановлено зв'язок з чорнобильською катастрофою. Розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю по інвалідності 2-ої групи особам, віднесеним до категорії 1 - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Стверджуючи, що управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області пенсію позивачу нараховує і виплачує відповідно до норм чинного законодавства, тобто діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України, в задоволенні позовних вимог просило відмовити. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст.49 Закону №796 пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ч.4 ст.54 Закону №796 , яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-ій інвалідності 8 мінімальних пенсії за віком. Згідно зі ст.50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам 2- ої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Таким чином вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч.1 ст.28 Закону України від 9 липня 2003 року №105 8-1У Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становив з 1 січня 2008 року- 470 грн., з 1 квітня- 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня 2008 року по 30 червня 2009 року -498 грн., з 1 липня 2009 року - 544 грн , з 1 листопада 2009 року-573 грн. Враховуючи відповідні розміри прожиткового мінімуму, зокрема з 1 листопада 2009 року додаткова пенсія для інвалідів 2-ої групи відповідно ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мала складати 429 грн. 75 коп.(573,00x75%: 100%), а основна пенсія згідно ч.4 ст.54 даного Закону має бути не меншою - 4584 грн.(573,00х8). Судом встановлено і це підтверджується наявними в справі письмовими запереченнями відповідача, копіями посвідчення громадянина(ки), який (яка) постраждав(ла) внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія А № 054511, заяви позивача від 14.06.2010 року та листа-відповіді на заяву від 15.06.2010 року, що позивач [PERSON] належить до категорій 1 осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 1998 року по 2-й групі інвалідності по захворюванню, пов»язаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановленій довічно, він отримує державну пенсію на підставі ст.54 Закону №786 та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі статті 50 Закону №796, які розраховані та виплачуються управлінням Пенсійного Фонду України в м. Броварах Київської області. Пенсія позивачеві нарахована та виплачується в менших розмірах на підставі ряду постанов Кабінету Міністрів України, зокрема №1 від 03.01.2002 року Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (втратила дію з прийняттям постанови № 654 від 19.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету") - виходячи із суми 19 грн. 91 коп., з підвищенням її в подальшому на визначений іншими постановами Кабінету Міністрів коефіцієнт. А з прийняттям постанови №530 від 28 травня 2008 року Про деякі питання соціально по захисту окремих категорій громадян та № 654 від 19.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету") - для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по II групі інвалідності - у розмірі 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю по 2-ій групі інвалідності особам, віднесеним до категорії 1 - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, хоча ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком. Листом від 15.06.2010 року, підписаним начальником управління Пенсійного Фонду України в м. Броварах, заява позивача від 14.06.2010 року про перерахунок пенсії залишена без задоволення. На думку суду заперечення відповідача щодо правомірності розрахунку та подальшого перерахунку пенсії позивачеві не можуть бути покладені в основу рішенні по даній справі, оскільки зазначені постанови Кабінету Міністрів якими керується відповідач, не узгоджуються з Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншими законами. Згідно норм Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави (ст.З). Права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними, вони гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22). Законом України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5.10.2000 року №2017-111 передбачено, що базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум: вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст.1,6). Він використовується для визначення розмірів основних соціальних гарантій : мінімальних розмірів заробітної плати та пенсії за віком (ст.2), які не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом, якщо вони є основним джерелом існування (ст.17). Мінімальний розмір заробітної плати, мінімальний розмір пенсії за віком, як і деякі інші соціальні гарантії, визначаються виключно законами України і є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності (ст.19). Враховуючи той факт, що Закон України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, суд вважає за можливе застосувати саме ч.1 ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для перерахунку державної та додаткової пенсії позивачеві. Враховуючи зазначене та виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає позов обґрунтованим, На підставі ст.ст. З, 22,152 Конституції України, ст.48, 50,53, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 1, 6, 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії",

Outcome: partial