Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України в Куп'янському районі, в якому просить суд поновити їй пропущений строк для звернення до суду, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу „Дітям війни за 2007-2009 роки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він належить до соціальної категорії "Дитина війни" та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01.01.2007 року до 31.12.2009року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Але відповідач всупереч Рішення [PERSON] Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 р. та Рішення [PERSON] Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», в тому числі й щодо зупинених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії. 17.08.2010 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив суд зизнати протиправною бездіяльність [PERSON] Пенсійного фонду України в Купянському районі, зобовязати відповідача здійсните йому перерахунок пенсії та провести відповідні виплати недоплаченого підвищення до пенсії як „Дітям війни за період з 09.07.2007року по 31.12.2007 року та з 22.05.20)8 року по 31.12.2009 року, з урахуванням фактично проведених виплат, позовні вимоги в чатині поновлення строку не підтримав. У судове засідання позивачка не з'явилася, згідно уточнених позовних вимог просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, просить суд у задоволенні позсву повністю відмовити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи та наявних в ній доказів встановлено наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачка має статус "Дитини війни", що підтверджується пенсійним посвідченням № 117060 від 16.11.1999 року (а. с.7). Пркховточн язшпгі статчс позивача, він, відповідно до ст. 6 Закону України нмилдй захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності. . : тих: лить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям ::енсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове ^'езпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено. Рішенням [PERSON] Суду України від 9 липня 2007 р. за № 6-рп/2007, у справі за поданням 46 народний депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7. 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 сг. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено дш ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішення [PERSON] Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення [PERSON] Суду України є обов'язковим до виконання на території України остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно де ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, ідо визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення [PERSON] України рішення про їх неконституційність. Виходячи з п жписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення [PERSON] Судом Україні відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачці доплату ді> пенсії, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 9 липня 2007 р., оскільки з моменту ухвалення [PERSON] Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже відповідач з 9 липня 2007 р. мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивач»/ відповідні доплати. Згідно зі ст. 6І Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 380 грн., з квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн. та встановлено, що для визначення мінімаліного розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з 1 квтня та з 1 жовтня 2007 р. застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п"ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток. Таким чинох. відповідно до ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет УіозГнн на 2007 рік" у 2007 р. позивачу підлягали виплаті: шиаа, (4.06-406) х 30% + 410.06 х 30% = 123,02 грн.; сеггеяь -.06-406» \\30% - 410.06 х 30% = 123,02 грн.; вересень 0-6-406) х 30% + 410,06 х 30% = 123,02 грн.; жовтень -і.11 - 411) х 30% = 415,11 х 30% = 124,53 грн.; листопад і-.: 1 -411) х 30% = 415,11 х 30%= 124,53 грн.; грудень і-.:: -411)х 30%-415,11 х 30%= 124,53 грн.; всього гз. 2 УЛ рік: 742,65 грн. Проте, як свідчить надана довідка від 04.08.2010 р. № 11227-02/18, у 2007 р. позивач-;, виплат не проводилося (арк. с.8). Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати йому з 22.05.2008року до 31.12.2008року щомісячну надбавку до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, суд вважає обгрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону \\ країни "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. З 1 січня 2008 р. позивачу було нараховане та виплачене зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою [PERSON] Пенсійного фонду України в Куп'янському районі № 11227-02/18 від 04.08.2010 року. Рішенням [PERSON] Суду України від 22 травня 2008 р. за № 10-рп/2008 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62. 63. 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону України про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Рішення [PERSON] Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення [PERSON] Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення [PERSON] Суду від 22 травня 2008 р. та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції ^ країни. дохожу до висновку, що з 22 травня 2008 року відповідач повинен був нарахов\\ватн та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону V країни Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 1 січня 2008 року, оскільки з моменту7 ухвалення [PERSON] Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22 травня 2008 року мав діяти \\ відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей віини , -арал : в;, вата та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" атзерджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 -чня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.. Відповідно до цього Закону у 2008 р. позивачу підлягали доплати до пенсії: травень 481 х 30% = 144,3 грн.; червень 481 х 30% = 144,3 грн.; липень 482 х 30% = 144,6 грн.; серпень 482 х 30% = 144,6 грн.; вересень 482 х 30% = 144,6 грн.; жовтень 498 х 30% = 149,4 грн.; листопад 498 х 30% = 149,4 грн.; грудень 498 х 30% = 149,4 грн.; всього: 1170,60 грн. Але із наданої довідки вбачається, що позивачу з травня по 31 грудня 2008 р. було виплачено тільки 390,20 грн., різниця між виплаченими та не виплаченими сумами цієї доплати становить 780,40 грн.. Щодо вимог позивача відносно виплати йому підвищення до пенсії у 2009 р., необхідно зазначити наступне. Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» статтю 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» у новій редакції не викладено та її дію не зупинено. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Кабінету Міністрів України надано право у 2009 р. встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» 3алежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 р. дітям війни підвищення до пенсії або : місячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей війни». З початку 2009 р. позивачу [PERSON] ПФУ в Куп'янському районі Харківської 'ласті здійснювало підвищення до пенсії у розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, що підтверджу ється довідкою. Згідно ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", у 2009 -т: установлений прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до с н в них соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Стаття 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" ігтедоачала. що на одну особу, яка втратила працездатність, прожитковий мінімум в .на місяць складає з 01 жовтня 2008 р. - 498 грн., а тому, оскільки частиною 1 1 * Закон) України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування' 4- а_тьннй розмір пенсії за віком встановлюється у такому ж розмірі, тобто 498 грн.. х_шювідач :: винен був щомісячно виплачувати позивачці підвищення до пенсії, ншв з 01 січня 2009 р. по 149.40 грн. (498 х 30% = 149,40 грн.). У зв'язку з чим, суд ^нкщіь до «ловку, що відповідач за період з 01 січня 2009 р. по 31 грудня 2009 р. н-в виплатити позивачу 1792.80 грн.. Які свідчить надана довідка, позивачу з 01 січня 2009 р. по 31 грудня 2009 р. було спдачен: г_тьки 597.60 грн., недоплата складає 1195,20 грн.. Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. 1ІГІ5^відносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання підвищеня до пенсі . : .новані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє держав: посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Ууоппє уап Пиуп у. [PERSON] (Сазе 41/74 уап Оиуп у. [PERSON]), принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки. Як зазначено у Рішенні [PERSON] Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання підвищення до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни. Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни. Згідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи Гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved