overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води. У позові зазначено, що відповідачі проживають в [INFO]. Заборгованість відповідачів складає 4353,93 гривні. Цю суму позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснив суду, що, позивачі у період з 01.01.2009 р по 30.06. 2010р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованного постачання гарячої води у приміщенні за його адресою. Однак, відповідачі не належним чином здійснювали оплату за надані послуги. В звязку з чим, виникла заборгованість, яка складає 4358,93 грн., яку вона просить стягнути на користь позивача, а також судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та пояснила, що заборгованість утворилась через тяжке матеріальне становище. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази, у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що Концерн «МТМ» в особі Філії Концерну «МТМ» Хортицького району у період з 01.01.2009 р. по 30.06.2010 р. надавав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Задніпровська 13/ 183 на загальну суму 4358,93 грн. Станом на 30.07.2010 р. відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги і тому їх заборгованість складає 4358,93 грн. Відповідно до ст..ст. 67, 68 ЖК УРСР наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно зі ст. 64 ЖК УРСР члени сімї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями з договору найму житлового приміщення. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання, підстави виникнення яких були передбачені ст..11 ЦК України, повинні виконуватись належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавство, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути у солідарному порядку з відповідачів судові витрати, які поніс позивач на оплату інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивачка звернулась з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 27.08.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Це їхній перший шлюб. Від спільного життя 19.07.2007 року у них народилась донька [PERSON]. З самого початку спільного життя відносини між ними склалися нормальні, але останнім часом вони перестали розуміти один одного, не знаходять порозуміння, що постійно супроводжуються суперечками в присутності їхньої неповнолітньої дитини, що негативно впливає на їх стан здоров я та виховання, подружні відносини припинили, майнового спору не мають. Просила шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача.. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, вказала, що після розірвання шлюбу бажає поновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач надав заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, просив позов задоволити. Матеріалами справи встановлено, що: Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 025220 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2007року. В даний час між: сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення сторони не згідні, а тому збереження сім'ї в даній ситуації не представляється за можливе. Суд, вважає, що за згодою сторін неповнолітню дитину залишити проживати з позивачкою. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивні частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07. 2007 року по 31.12.2007 року включно та з 01.01.2008 року по 31.08. 2010 року включно , з тих підстав, що згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни, до яких вона відноситься, пенсії підвищуються на 30% від мінімальної пенсії за віком. Однак, підвищення управлінням Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі за 2007 рік здійснено не було, а за 2008 рік та надалі така виплата проводиться в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком. Вважає такі дії відповідача неправомірними, при цьому посилається: на норми Конституції України; Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. №6-рп/2007, яким визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»; Закон України «Про соціальний захист дітей війни»; Закони України про Державний бюджет на 2007,2008 роки та інші нормативно-правові акти. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо подавши клопотання щодо підтримання позову та розгляду справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши заяву, в якій просив відмовити в позові та розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав: Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо захисту порушеного права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Позивач є пенсіонером, народилася 06 червня 1940 року (а.с.8). Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі № 1996/03 від 21.09.2010р. він має статус «учасника війни» і йому щомісячно виплачується підвищення до пенсії відповідно до Закону України « Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» (а.с.7). Чинним законодавством не передбачено права на отримання особою одночасно підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту « та підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про статус веитеранів війни,гарантії їх соціального захисту»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що 05.08.1978 року зареєструвала шлюб з відповідачем від якого у них народилося троє дітей, які на даний час вже повнолітні. Однак сімейне життя не склалось по тій причині, що у них з відповідачем різні погляди на життя в результаті чого в сім»ї часто виникають сварки, скандали, втратилося почуття поваги один до одного та взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше спільне сімейне проживання з відповідачем є недоцільним і перебувати в такому шлюбі вона не бажає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Порох» . Відповідач проти позову не заперечує, згідний на розірвання шлюбу, заперечив проти того щоб позивачка залишалась на його прізвищі, просив суд присвоїти позивачці дошлюбне прізвище. Суд вислухавши сторін, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сімєю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з вище наведеного суд вважає за можливим залишити позивачці її шлюбне прізвище «Порох», оскільки це є виключним правом позивачки. Тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

19 жовтня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачкою в 1997 році. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки шлюбні стосунки не підтримуються на протязі двох років, спільне господарство не ведеться, мешкають вони окремо, він співмешкає з іншою жінкою. Сімя розпалась внаслідок того, що взаєморозуміння відсутнє, втрачено почуття любові, на грунті чого виникали конфлікти та сварки. Спору про місце проживання та утримання сина [PERSON], [INFO], а також про поділ спільно нажитого майна немає. Відповідачка позов визнала, просила розірвати шлюб, оскільки примирення між нею та позивачем неможливе, формальне збереження сімї є недоцільним. Не спростовувала і ту обставину, що в сімї постійно виникали сварки і конфлікти. Позивач фактично має іншу сімю. Що стосується утримання сина, то позивач добровільно надає матеріальну допомогу, спору про поділ спільно нажитого майна немає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 серпня 1997 року, мають сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок конфліктних ситуацій, що виникли між сторонами, сімя розпалась. Сторони стверджують, що сімя фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені в 2008 році, спільне господарство не ведеться. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити «Чуракова», як того бажає остання. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] вказуючи, що 4 листопада 2004 року зареєструвала шлюб із відповідачем. який зареєстровано відділі реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 176. В шлюбі народилась донька Анна, 3 жовтня 2005 року, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Шлюбні відносини припинили більше року з причини психологічної несумісності характерів, зловживав спиртними напоями, мало часу проводив з сімєю, матеріально сімю не забезпечував, через що в сімї постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час сімейні відносини не підтримуються, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач у судовому засідлані позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати шлюб. Просить залишити за нею дівоче прізвище - Василяк. Відповідач у справі [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено. що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони припинили шлюбні відносини тривалий час з причини психологічної несумісності характерів, зловживання алкоголем відповідачем, відповідач мало часу проводив з сімєю, матеріально сімю не забезпечував, через що в сім»ї постійно виникали сварки та непорозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги одне до одного. Спір про місце проживання неповнолітньої доньки на час розгляду справи між сторонами відсутній. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем подано клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду 17 вересня 2010 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON]. [INFO] у розмірі % частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що у шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, разом не проживають з травня 2010 року, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Інколи відповідач надавав незначну матеріальну допомогу, яка носить нерегулярний характер. Позивачка працює, адміністратором в готелі «[PERSON] Центр» у м.Трускавець, однак розмір її заробітку є мінімальним та недостатнім для того, щоб самостійно утримувати дочку [PERSON]. Відповідач дитиною не цікавиться і не надає матеріальну допомогу для її утримання у добровільному порядку, тобто ухиляється від свого батьківського обов'язку утримувати свою неповнолітню дочку, а тому позивачка змушена звернутися до суду. В судовому засідання позивачка уточнила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 350 грн, щомісячно, починаючи з 17 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні відповідач позов визнав, не заперечує щоб з нього стягували аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 350 грн. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з травня 2010 року, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Інколи відповідач надавав незначну матеріальну допомогу, яка носить нерегулярний характер. Позивачка працює, адміністратором в готелі «[PERSON] Центр» у м.Трускавець, однак розмір її заробітку є мінімальним та недостатнім для того, щоб самостійно утримувати дочку [PERSON]. Відповідач дитиною не цікавиться і не надає матеріальну допомогу для її утримання у добровільному порядку, тобто ухиляється від свого батьківського обов'язку утримувати свою неповнолітню дочку, а тому позивачка змушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, кожен з батьків повинен приймати участь у утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, а тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, стан здоров»я дітей та платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей, а також інші обставини, які мають ,істотне значення для справи та вважає, що даний позов слід задоволити. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 350 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону щомісячно, починаючи з 17 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай), стягнення незаконно отриманих коштів та відшкодування завданої моральної шкоди. В позовній заяві позивач посилається на те, що являється сином [PERSON], померлого 05.04.97., про смерть якого дізнався лише через пів року, так як був засудженим та відбував покарання. Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (пай), про яку дізнався лише звільнившись з місць позбавлення волі та приїхавши до с. Гербіно Балтського району Одеської області. Як єдиний спадкоємець першої черги відповідно до закону, мав намір вирішити питання про прийняття спадщини з [PERSON], яка, як спадкоємець другої черги, прийняла спадщину у вигляді вищезазначену земельну ділянку, таким чином позбавила його права на спадщину. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні даного позову, посилаючись на те, що [PERSON] після смерті батьків, спадщини не приймав. В 1997 році звільнившись з місць позбавлення волі, дізнався про відкриття спадщини, що залишилася після смерті батька, яка складалася з земельної частки (паю) та житлового будинку, однак з заявою про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини до суду не звертався. Крім того, фактично спадщину він теж не прийняв, оскільки в батьківському будинку, після їх смерті не проживав, за будинком не доглядав. Вважаючи, що [PERSON] втратив право на спадщину без поважних причин, вона являючись спадкоємцем другої черги відповідно до закону, як рідна сестра спадкодавця, фактично прийняла спадщину, так як, в свою чергу, доглядала за покійним, а після його смерті, поховала його та проводила всі необхідні обряди, доглядала за його домогосподарством та мала на руках сертифікат на право на земельну частку (пай) на яку мав право її брат. 12.08.04. на її імя на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації №325/А-2004 від 12.07.04., видано державник акт на право на земельну ділянку. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим, що не підлягає задоволенню, оскільки Балтським районним судом Одеської області 16.05.01. ухвалено рішення суду, яким за [PERSON] визнано право власності на земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий КСП «Світанок» Балтського району Одеської області, який раніше належав [PERSON], померлому 05.04.97. У встановлений законом строк, рішення суду оскаржене не було, в результаті чого набрало чинності та видано до виконання. Заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами до суду не надходило. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені і за дорученням якої діє відокремлений підрозділ «Хмельницька АЕС», звернувся з позовом до відповідачки по справі про стягнення боргу за комунальні послуги: теплопостачання, добування і постачання господарсько-питної води, водовідведення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачка зареєстрована у квартирі №40, по пр-ту Незалежності 19, в м.Нетішині, користуються послугами позивача, за що зобовязані проводити щомісячну оплату, однак протягом тривалого часу оплата не проводилась, у звязку з чим допущено заборгованість, що складає 1247,55 грн. Згідно заяви представник позивача просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не зявилася, згідно заяви просить справу розглянути у її відсутності Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, а згідно ст. 20 п. п.п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно вимог ст.68 Житлового кодекс України відповідачі, як наймачі квартири, зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги щомісячно, за встановленими тарифами. Відповідачка, яка згідно довідки „ЖКО зареєстрована [INFO] отримує послуги з теплопостачання, добування і постачання господарсько-питної води та водовідведення. Сума боргу підтверджується відповідним рахунком і станом 01.07.2009 року складає 1247,55 грн. Відповідно до пп.12.1, 18 «Правил користування тепловою енергією» від 28.10.1999 року за №307/262 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вище означених послуг» розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюється споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідачкою допущена заборгованість за послуги теплопостачання, добування і постачання господарсько-питної води, водовідведення, що підтверджується довідкою, яку вона повинна оплатити. При задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки, на користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачені ним при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved