Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом та уточненням до позовної заяви посилаючись на те, що 31.05.2008 року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається зокрема з квартири 112, розташованої за адресою: м. Нова Каховка, вул. Жовтнева буд. 12. У встановлений Законом 6-місячний строк звернулася до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, проте на має змоги оформити спадщину через відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, оскільки реєстраційне посвідчення відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно не є правовстановлюючим документом. На підставі викладеного, просить визнати за собою право власності на Уг частку квартири [ADDRESS], оскільки вказана квартира є спільним сумісним майном подружжя та в порядку спадкування за законом як спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], який помер 31 травня 2008 року право власності на Уг частку квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву про розгляд справи в свою відсутність. > Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах доказів. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вваі що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. І Так, згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в том числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не буде встановлено договором або законом. Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20, зокрема пунктом 2 встановлено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності. Судом встановлено, що позивачка перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1969 року. Під час шлюбу подружжям було придбано нерухоме майно - квартира по вул. Жовтневій буд. 12 № 112 в м. Нова Каховка, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 14.08.1992 року № 2462 та довідкою ЖБК № 31 від 20.08.2010 року, згідно із якою пайовий внесок за вказану квартиру виплачений повністю в 1992 році. Таким чином, позивачці, як одному з подружжя відповідно до ст. 368 ЦК України на праві приватної власності належить Уг частка цієї квартири, інша Уг частка цього майна належала її чоловіку - [PERSON] 31.05.2008 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина - [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги, заведено спадкову справу № 657/08 від 20.08.2008 року, інші спадкоємці першої черги відмовилися від спадщини. Враховуючи, що Уг частка спільно набутного під час шлюбу майна вже в силу Сімейного кодексу України належить позивачці, Уг частка, що належала чоловікову - [PERSON] переходить за правом спадкування за законом до позивачки. Враховуючи, що реєстраційне посвідчення на квартиру [ADDRESS], видане 14.08.1992 року за № 2462 Каховським БТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухо? майно не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно, що позбавл: можливість оформити спадкові права в державній нотаріальній конторі, суд вваж, обґрунтованими вимоги позивачки про визнання за нею в порядку спадкування за законом як за спадкоємцем першої черги право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], а саме: Уг частку квартири [ADDRESS], оскільки визнання за нею права власності не порушуватиме прав, свобод та законних інтересів інших осіб, відповідає вимогам Закону.

Outcome: approved