Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказав, що як дитина війни відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але Законом України Про Державний бюджет на 2007 рік дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни призупинена, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 року положення Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, якими зупинена дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визнане неконституційним, внаслідок бездіяльності відповідача позивачу за період 2007 по 2010 рік недоплачена допомога в сумі 4535 грн., тому позивач прохає визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо перерахування та виплати йому 30% підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по теперішній час, стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму виплат дитині війни за вищевказаний період в сумі 4535 грн. В судове засідання позивач подав заяву, в якій прохав справу розглянути в його відсутність, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Відповідач також подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в своїх письмових запереченнях прохає суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити, посилаючись на те, що відсутні підстави для призначення підвищення пенсії позивачу за період з 09.07.2007 року по 01.01.2008 р., так як фінансування виплат за законом № 2195 здійснюється з Державного бюджету України, протягом 2007 року підвищення пенсії виплачувалось в порядку, встановленому ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 рік положення Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким призупинена дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визнано неконституційними, рішенням Конституційного Суду України № 10 рп/2008 року визнані неконституційними ст. 67 розділу 4 Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, внаслідок чого порядок обчислень підвищень пенсій стався неврегульованим, з 09.07.2007 р. не визначено механізм розрахунку підвищення пенсій, крім того відповідач наполягає на застосуванні перебігу строку позовної давності та прохає суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази приходить до слідуючого: позивач народився 21 квітня 1937 року, має статус дитини війни з 01.01.2006 року, що підтверджується копією посвідчення. З 01.01.2008 року позивачу виплачується надбавка до пенсії в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Протягом 2007 року підвищення пенсій дітям війни виплачувалось в порядку, встановленому ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яка передбачала виплату такого підвищення особам, що є інвалідами війни у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, п. 12 ст. 71 вищевказаного Закону України Про соціальний захист дітей війни була призупинена. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 р. від 09.07.2007 р. положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік визнано неконституційними. Таким чином з 01.01.2007 р. по 09.07.2007 р. до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи ст. 111 Закону України від 19.12.2006 року № 498 Про Державний бюджет України на 2007 рік, як такі, що прийняті пізніше в часі в зв'язку з чим мали пріорітет порівняно з нормою ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, тобто з часу прийняття такого рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, тому відповідачу в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року необхідно керуватися ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни при визначенні розміру виплат позивачу. В зв'язку з вищезазначеним позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни підлягають задоволенню, як такі, що грунтуються на законі, підтверджені встановленими обставинами та перевірені наданими доказами. В період з 01.01.2008 р. по 01.09.2008 р. позивачу виплачувалось підвищення до пенсії відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України та постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 р. від 22.05.2008 року положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік визнано неконституційними положення ст. 67 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України та п.3 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, таким чином відновлено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Статтею 58 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік, затверджений в наступному розмірі: з 1 січня 470 грн., з 1 квітня 481 грн., з 1 липня 482 грн. Таким чином відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону, починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Відповідно до вимог ст. 54 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік 3835-VI від 26.12.2008 року встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення в розмірах, що діяли в грудні 2008 року, складає 498 грн., тому відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року. Зміст ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не порушувався та її дія на 2009 рік законами України не була зупинена, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок підвищення пенсії позивачу за 2009 рік. Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2010 рік, відповідно до ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, встановлено, що у 2010 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 695 грн., з 01 квітня 706 грн., тому позивачу необхідно здійснити доплату до пенсії із розрахунку 30% щомісячно із вищевказаних сум. Таким чином, на підставі вищевикладеного, в період з 17.08.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, а також з 01.01.2010 року по 27.09.2010 року позивач має право на підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. На підставі всього вищезазначеного, суд вважає за необхідне, бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та виплати доплати до пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 17.08.2007 р. по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 р. по 27.09.2010 року визнати протиправною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити доплату до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 17.08.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 27.09.2010 року, з урахуванням різниці, що виплачена за цей період, застосувавши строк позовної давності. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлене законом. Враховуючи вищезазначене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їх дій зобов'язати провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до Закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних дій. Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо відсутності бюджетних коштів на виплату даних підвищень до пенсії, відсутність рішень державних органів влади та механізму перерахунку даних підвищень до пенсії, так як порушене право підлягає захисту і гарантується рішенням суду захист інтересів позивача від порушень з боку об'єкта владних повноважень. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial