Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він є\~ особою, яка постраждала\~ внаслідок\~ аварії на ЧАЕС (евакуйований у 1986 році із зони відчуження) та віднесений до ІІ категорії. Статтею 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорно-бильської катастрофи визначено,\~ що\~ постраждалим\~ внаслідок аварії на ЧАЕС (евакуйованим у 1986 році\~ із зони відчуження), ІІ категорії виплата щорічна допомоги на оздоровлення здійснюється в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, однак відповідач проводив вказані виплати в меншому розмірі на підставі постанов КМУ № 836 від 26.07.1996 р. та № 562 від 12.07.2005 р.. На його вимогу здійснити перерахунок, відповідач відмовився, з посиланням на те, що виплата здійснена вірно, відповідно до вимог чинного законодавства, в тому числі урядових постанов. Вважає таку відмову неправомірною, оскільки\~ Закони України мають вищу юридичну силу, аніж урядові документи. Недовиплачена сума за період з 2005 по 2009 р.р.,\~ згідно його розрахунку, становить 6696,0 гривень, яку просить стягнути в судовому порядку.\~\~ Просить поновити\~ термін звернення до суду, визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок\~ та виплатити недоотриману суму, також поновити строк звернення до суду.\~ В судове засідання\~ позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.\~\~ Відповідач просив справу розглянути у відсутність його представника. В запереченні на позов позовні вимоги не визнає і посилається на те, що ним визнається статус позивача, як постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС ІІ категорії (евакуйованого у 1986 році із зони відчу-ження), факт виплати позивачу по 75,0 грн. за 2005р. -2009 роки\~ підтверджено довідкою. Вка-зує,\~ що статтею 7 Бюджетного кодексу України основним принципом бюджетної системи ви-значено збалансованість. Виходячи\~ з цього принципу, всі витрати бюджету на відповідний рік затверджуються\~ із можливостей його доходної частини. Тому Кабінетом Міністрів України, виходячи з реальних можливостей державного бюджету, були прийняті постанови від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких управління і здійснювало виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення. Крім того в запереченні звертається увага суду на пропущення позивачем строку позовної давності\~ для звернення до суду та висловлено прохання про відмову в позові з означених під-став. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи мі-сцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повно-важень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до абзацу 7 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист гро-мадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоров-лення постраждалим\~ внаслідок аварії на ЧАЕС (евакуйованим у 1986 році\~ із зони відчуження)\~ ІІ категорії\~ виплачується в розмірі трьох мінімальних заробітних плат.\~ Згідно ч.7 ст. 48 вищенаведеного Закону розмір мінімальної заробітної плати визначаєть-ся на момент виплати. Суд вважає, що оскільки положення Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильсь-кої катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суперечать вимогам ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чо-рнобильської катастрофи», а Закон має вищу юридичну силу аніж постанова Кабінету Мініст-рів України, то відповідачу слід було керуватись нормами Закону. При цьому необхідно зазначити, що Кабінет Міністрів України не уповноважений змен-шувати встановлені Законом конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема, допомо-ги на оздоровлення. Навпаки, у ч. 1 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зрос-тання мінімальної заробітної плати. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом їх обсягу, встановлено-го Законам, є недопустимим. Доводи відповідача\~ на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмірів щорічної грошової допомоги на оздоровлення як на причину невиконан-ня покладених на нього зобов'язань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою пра-ва, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодав-ства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.\~ Посилання представника відповідача в своїх письмових запереченнях на постанову Кабі-нету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. не заслуговують на увагу.\~\~ Так, відповідно до вимог ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенс-тва права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого само-врядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України\~\~ Ч. 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесен-ня змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.\~\~ Постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. суперечить Закону Украї-ни "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської ка-тастрофи", оскільки цим Законом (ст. 48) встановлено розмір щорічної допомоги як величину кратну відносно розміру мінімальної заробітної плати, а цією постановою Кабінету Міністрів України встановлені конкретні розмірі такої допомоги в твердій грошовій сумі (75 грн.), значно меншій ніж визначено Законом ( 3 мінімальних заробітних плати на момент виплати).\~\~ Відповідно до ч. 5 ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щорічна допомога на оздоровлення виплачується гро-мадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.\~\~ п. 37 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року зі змінами було зупинено на 2006 рік дію\~ абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У відпо-відності до ст.109\~ Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року зі змінами\~ Кабінету Міністрів України у 2006 році надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відпо-відними бюджетними програмами.\~\~ Ст.ст. 77, 109\~\~ Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року Конституційним Судом України\~ не визнавались такими, що не відповідають Конституції (тобто неконституційними) і рішення з цього приводу не приймалося. При таких обставинах, оскільки Законом України\~ «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року зі змінами, який був чинним в 2006 році і має вищу юридичну силу в просторі і часі, ніж положення Закону України\~ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", було зупинено дію норм права, які регу-люють спірні правовідносини, і надано право\~\~ Кабінету Міністрів України у 2006 році встано-влювати розміри соціальних виплат в абсолютних сумах, щорічна грошова допомога на оздо-ровлення за 2006 рік була виплачена позивачу у відповідності до чинного законодавства, тому в цей частині позивачу слід відмовити. У відповідності п. 30 ст. 71 до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року\~ зі змінами зупинено на 2007 рік дію\~ абзаців другого, третього, четверто-го, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катаст-рофи". Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року\~ положення статті п.30 ст.71\~ Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року\~ зі змінами визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.\~\~ Виплата зазначеної одноразової допомоги позивачу у 2007 році в сумі 75,0 грн.\~ була здійснена в серпні 2007 року, тобто після набрання чинності рішення Конституційного Суду України. Тому за 2007 рік вказана допомога позивачу повинна була бути виплаченою в розмірі 3 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент проведення виплати. П. 28, п.п. 11, розділу II ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік, та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" був викладений в новій редакції, де КМУ надано право встановлювати розмір щорічної допомоги на оздоровлення. 22.05.08 року було прийнято рішення Конституційного Суду України про визнання неконституційним положення п. 28, п.п. 11 розділу II ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». З часу прийняття рішення Конституційним Судом України від 22.05.2008 року\~ була від-новлена дія положення статті 48 Закону № 796-ХІІ у попередній редакції. Виплата зазначеної одноразової допомоги позивачу у 2008 році в сумі 75,0 грн.\~ була здійснена в грудні 2008 року , тобто після набрання чинності рішення Конституційного Суду України. Тому за 2008 рік вказана допомога позивачу повинна була бути виплаченою в розмірі 3 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент проведення виплати. Законом України Про Державний бюджет України на 2009 рік будь-яких змін до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорно-бильської катастрофи" внесено не було. Оскільки, в 2009 році Кабінет Міністрів України\~ роз-мір одноразової допомоги особам, що постраждали внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС не ви-значав, тому відповідач повинен був\~ провести виплату вказаної допомоги у відповідності до вимог ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали вна-слідок Чорнобильської катастрофи". Суд приходить до висновку, що виплата Управлінням праці та соціального захисту насе-лення Хмельницької міської ради позивачу у 2005, 2007-2009 р.р.\~ грошової допомоги на оздо-ровлення як постраждалому\~ внаслідок\~ Чорнобильської катастрофи ІІ категорії (евакуйовано-му у 1986 році\~ із зони відчуження) в розмірі меншому ніж визначено ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катаст-рофи" є неправомірною.\~\~ Відповідно до ст..268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відш-кодування шкоди заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя, тому строк звернення до суду необхідно поновити. Згідно з приписами ч.7 ст. 4 Декрету\~ Кабінету Міністрів України "Про державне мито" № 7-93 від 21.01.1993р., від сплати державного мита звільняються, зокрема, органи соціального страхування та органи соціального забезпечення - за регресними позовами про стягнення з особи, яка заподіяла шкоду, сум допомоги й пенсій, виплачених потерпілому або членам його сім'ї, а органи соціального забезпечення - також за позовами про стягнення неправильно вип-лачених допомоги та пенсій. Інших випадків звільнення відповідача від сплати державного мита Декретом Кабінету Міністрів України Про державне мито не встановлено. Таким чином, оскільки позов у справі було заявлено не управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради, а [PERSON] про стя-гнення грошової допомоги на оздоровлення,\~ суд вважає за потрібне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial