Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 86 у будинку 13/8 по вул. Танкопії у м. Харкові та зобов»язання ВГМРФО Фрунзенського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області зняти їх з реєстрації у спірній квартирі. Позивач в обгрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що їй на праві власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані позивачка, її донька - відповідачка [PERSON] та її онука - неповнолітня [PERSON], [INFO]. У грудні 2006 року відповідачка [PERSON] разом з чоловіком на підставі договору купівлі-продажу набули право власності на трикімнатну квартиру № 6 у будинку 23 по вул. 2-ої Пятирічки у м. Харкові, у якій вони проживають разом з їх донькою [PERSON] з грудня 2006 року по теперішній час. Оскільки вказана квартира, яка є постійним місцем проживання відповідачки та її доньки, знаходиться в іншому районі міста, згодом були вирішені питання переводу неповнолітньої [PERSON] до іншого навчального закладу та медичного закладу за місцем проживання її батьків. На час переселення доньки та її сімї у придбану квартиру між позивачкою та відповідачкою була домовленість щодо зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON], але до теперішнього часу вони залишилися зареєстрованими у квартирі позивачки. Враховуючи, що [PERSON] та її донька [PERSON] добровільно виїхали з квартири позивачки у грудні 2006 року, у спірній квартирі не проживають більше року без поважних причин, мають інше постійне місце проживання, позивачка вважає, що вони втратили право користування спірною квартирою. Реєстрації відповідачки та її доньки у квартирі, яка належить позивачці створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним позивачці майном. В ході розгляду справи позивачка змінила позовні вимоги і просила суд визнати [PERSON] та неповнолітню [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 86 у будинку 13/8 по вул. Танкопії у м. Харкові, а також стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 8,50 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. та понесені витати на правову допомогу. У судовому засіданні позивачка підтримала змінені позовні вимоги, просила їх задовольнити, а також зазначила, що після придбання відповідачкою та її чоловіком окремої квартири, між нею та відповідачкою була домовленість про зняття з реєстрації її та неповнолітньої [PERSON] протягом декількох місяців, необхідних для оформлення відповідних документів, проте в подальшому відповідачка відмовилася від цієї домовленості і не бажає у добровільному порядку знятися з реєстрації. За домовленістю з позивачкою у спірній квартирі проживала мати чоловіка відповідачки - [PERSON] JI.B., яка за користування квартирою оплачувала комунальні послуги з квартиру. На даний час у квартирі ніхто не проживає. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила про обставини, викладені вище. Відповідачка [PERSON], яка також діє в інтересах своєї доньки неповнолітньої [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що трикімнатна квартира № 6 у будинку 23 по вул. 2-ої Пятирічки у м. Харкові була придбана за кошти, отримані її чоловіком [PERSON] в Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» на підставі договору кредиту від 27.11.2006 року, наданим до 10.11.2020 року. Також у забезпечення виконання умов цього договору був укладений договір іпотеки, згідно якого чоловік не мав право зареєструвати у придбаній квартирі відповідачку та їх неповнолітню доньку [PERSON] Після придбання вказаної квартири відповідачка та її сімя переїхали у цю квартиру, але з позивачкою була досягнута домовленість, що деякий час позивачка не буди знімати їх з реєстрації у квартирі [ADDRESS], але час протягом якого відповідачка та її донька будуть зареєстровані у спірній квартирі між сторонами не оговорювався. Треті особи у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були попереджені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухав пояснення позивача, її представника, відповідачки, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS], яка належить позиваці на підставі свідоцтва про право власності від 25.03.2008 року, виданого виконавчим комітетом Фрунзенської районної у м. Харкові ради, зареєстровані позивачка, відповідачка та неповнолітня [PERSON] Згідно Свідоцтва про народження серії 1-BJI № 261801, [PERSON] народилася 21.12.1994 року, батьком зазначений [PERSON], матір»ю - [PERSON]. Згідно Свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 162713 [PERSON] та [PERSON] 07.09.2002 року уклали шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини - [PERSON]. Згідно з ч.І ст.39 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Згідно договору купівлі -продажу від 27.11.2006 року [PERSON] придав у власність квартиру № 6 у будинку 23 по вул. 2-ої Пятирічки у м. Харкові. Згідно договору кредиту № 831/3/27/31/6-227 ВІД 27.11.2006 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], останньому надано у кредит грошові кошти в сумі 14000 доларів США для придбання квартири № 6 у будинку 23 по вул. 2-ої Пятирічки у м. Харкові з терміном повернення заборгованості до 10.11.2020 року. Для забезпечення виконання кредитного договору у той же день між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 831/4/27/31/6-353 на нерухоме майно - квартиру № 6 у будинку 23 по вул. 2-ої Пятирічки у м. Харкові. В судовому засіданні відповідачка визнала ті обставини, що після придбання квартири № 6 у будинку 23 по вул. 2-ої Пятирічки у м. Харкові, право власності на яку було за реєстроване за її чоловіка, на початку грудня 2006 року її сім»я переїхала жити в цю квартиру, яка і на даний час є постійним місце проживання її та неповнолітньої [PERSON] Також, у звязку з переїздом до іншого місця проживання, її донька [PERSON] була переведена до школи та медичного закладу за місцем розташування вказаного житла. Відповідно до ч. 1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином суд вважає встановленим , що з грудня 2006 року відповідачка [PERSON] та неповнолітня [PERSON] у спірній квартирі [ADDRESS] не мешкають, а добровільно виїхали на інше постійне місце проживання. Також судом встановлена причина непроживання відповідачки та її доньки за вказаною адресою - придбання у власність іншого житла - трикімнатної квартири № 6 у будинку 23 по вул. 2-ої Пятирічки у м. Харкові, яка є власністю відповідачки та її чоловіка як сумісна власність подружжя, що не є поважною причиною невикористання права користування спірною жилою площею. Суд не приймає до уваги пояснення відповідачки про існування домовленості між сторонами щодо реєстрації відповідачки та її доньки у спірній квартирі на невизначений строк, оскільки ця домовленість не стосується право користування житловим приміщенням, крім того відповідачкою не доведено в суді існування такої домовленості. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач є членом сім*ї позивача. Згідно ст.405 ЦК України, член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п.2 ч.2 ст.79, ч.І ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, зокрема і витрати на правову допомогу. Граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом справ, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Згідно з додатком до зазначеної постанови, граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі, у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється з огляду на те, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Як вбачається з матеріалів справи, за надання правової допомоги на підставі укладеного 20.04.2010р. між позивачкою та ТОВ «Юридична фірма «Перемога» договору про надання юридичних послуг, позивачка згідно наданих квитанції сплатила 1000 грн. за участь спеціаліста ТОВ «Юридична фірма «Перемога» [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, у 4 судових засіданнях по вказаній справі. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на 2010 рік, та положень постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», суд вважає можливим встановити розмір компенсації відповідачкою [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], витрат, повязаних з наданням позивачці правової допомоги у сумі 1000 грн. Також позивачем сплачені судовий збір у розмірі 8,50 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 37 гривень, що підтверджується квитанціями. Таким чином позивачкою понесені судові витрати на загальну суму 1045,50 гривень, які суд присуджує з відповідачки [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], на користь позивача.

Outcome: approved