Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином сповіщені в порядку ч. 9 ст.74 ЦПК України, у попереднє, судове засідання не явилися, заперечень щодо позову не надали. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації [PERSON] надала відповідний висновок у справі, проти позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], не заперечує. Позивачі [PERSON] та [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягали. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON], 07.08.1994р.; копія паспорту громадянина України на ім'я [PERSON] - [INFO]; копія паспорту громадянки України на імя [PERSON] [INFO]; копія паспорту громадянки України на ім'я [PERSON] - [INFO]; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ОТІ. від 11.07.2001 р.; копія виконавчого листа від 10.12.2001 р. про стягнення аліментів з [PERSON]; копії довідок на імя [PERSON] та [PERSON] про те, що на обліку в наркологічному кабінеті не стоять; копія висновку про стан здоров'я [PERSON] від 09.03.2010 р.; копія висновку про стан здоровя [PERSON] від 09.03.2010 р.; копія висновку про стан здоровя [PERSON] від 09.03.2010 р.; довідка Ренійської ВДВС від 10.03.2010 р.; копія довідки за місцем навчання на імя [PERSON]; копія характеристики за місцем навчання на імя [PERSON]; висновок Ренійської районної державної адміністрації як органа опіки та піклування. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі, просять позбавити батьківських прав відповідачів щодо їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], зазначивши, що вони є бабусею та дідусем неповнолітнього [PERSON] Сімейне життя у відповідачів не склалося і вони 22.01.2000 р. розірвали шлюб (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 098941 від 11.07.2001 р.). Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу «Іорданова». Після того, як батьки неповнолітнього [PERSON] розірвали шлюб, неповнолітній [PERSON] залишився проживати із бабусею та дідусем. Рішенням Ренійського районного суду [PERSON] було зобовязано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON]. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який був предявлений до виконання, однак, згодом, був відкликаний відповідачкою з невідомих суду причин, у зв'язку із чим, батько неповнолітнього [PERSON] аліменти на його утримання не сплачував. 21.01.2010 р. позивачами виконавчий лист знов було пред'явлено до виконання, однак, відповідач за період з 22.01.2010 р. по час розгляду справи судом, аліменти на утримання сина не сплачує. Батько дитини [PERSON] не виконує свій батьківський обов'язок, не займається вихованням сина, його долею не цікавився, матеріально не забезпечував. Після розірвання шлюбу з відповідачкою, жодного разу не бачився з сином, хоча мати не чинила йому перешкод у спілкуванні із сином. Відповідач, після розірвання шлюбу із відповідачкою, знову уклав шлюб з іншою жінкою та узяв прізвище дружини «Стинга». Місце знаходження матері дитини, відповідачки по справі [PERSON] на даний час не відоме. У 1999 р. вона виїхала на заробітки до [PERSON], уклала шлюб із громадянином [PERSON] та взяла прізвище чоловіка «Аксел», де й залишилася проживати. З того часу, матеріальної допомоги на сина не надає, вихованням дитини не займається, жодного разу не телефонувала та не цікавилась його долею, не проявляє найменшої батьківської турботи. Таким чином, неповнолітній [PERSON] позбавлений батьківської уваги і піклування з боку відповідачів, які не виконують свій батьківський обов'язок. Яких-небудь перешкод у спілкуванні із дитиною позивачі відповідачам не чинять. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає з позивачами, вони займаються його вихованням, піклуються про нього, матеріально утримують. Між позивачами склалися доброзичливі стосунки. [PERSON] є учнем 9-Б класу Ренійської загальноосвітньої школи № 1, характеризується позитивно. Позивачами створені усі необхідні умови для його розвитку, здоров'я, виховання та утримання. У дитини є своя окрема кімната, яка облаштована усіма необхідними умовами для навчання, у тому числі й компютером. У зв'язку із вищенаведеним, позивачі вважають, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина [PERSON], оскільки вони існують суто формально і ними не виконуються. Заслухавши пояснення позивачів, думку прокурора, вивчивши висновок органу опіки та піклування, який вважає необхідним задовольнити позов, інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, в частині позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їх неповнолітнього сина [PERSON]. [INFO], що буде відповідати інтересам неповнолітнього та буде направлено на захист його прав, а позовні вимоги позивачів щодо встановлення піклування підлягають залишенню без розгляду, виходячи з наступного. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідачі своєю бездіяльністю, байдужістю до рідного сина, не маючи при цьому жодних перешкод (позивачі не чинять перешкоди у побаченнях із дитиною), ухиляються від виконання обовязків по його вихованню. Таке ухилення носить свідомий характер, воно є тривалим, заснованим на непроявленні щонайменшої батьківської турботи. Обставин, які б могли вплинути на невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків, судом не встановлено. Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси неповнолітнього та приймає рішення про задоволення позову позивачів частково в частині позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Також, позивачі просять суд встановити піклування щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO], який є їм онуком. Як було встановлено, неповнолітній [PERSON], 1994 р. позбавлений батьківського піклування, ні батько, а ні мати [PERSON] не виконують своїх батьківських обовязків, не займаються вихованням сина, його долею не цікавляться, матеріально не забезпечують. Так, опіка та піклування встановлюється над дітьми сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України). Однак, опіка та піклування в даному випадку піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до ст.ст. 60-61 ЦК України, орган опіки та піклування встановлює піклування над неповнолітньою особою, крім випадків коли особа визнана недієздатною або визнана такою, яка обмежена цивільною дієздатністю. Отже, виходячи з висновку про стан здоровя фізичний та розумовий розвиток дитини, неповнолітній [PERSON], [INFO] визнаний здоровим. В матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що неповнолітній [PERSON], є недієздатною особою або особою, яка обмежена цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. У відповідності із діючим законодавством, питання про вирішення встановлення піклування передбачає досудову підготовку, у зв'язку з чим орган опіки та піклування повинен звернутися до суду із відповідним поданням. Виходячи із вищенаведеного, позивачами та органом опіки та піклування не були виконані певні дії щодо правомірності звернення до суду із вимогами про встановлення піклування за позивачами відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]

Outcome: partial