overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

В заяві зазначено, що 1 січня 2008 року в с. Березневе, Коростенського району помер батько заявника - [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинку з господарськими будівлями., які знаходяться в с. Березневе, по вул. Шевченка 16, Коростенського району. Позивач просить встановити, що цей житловий будинку з господарськими будівлями належав на праві власності її батьку [PERSON], який помер 1 січня 2008 року в с. Березневе, Коростенського району. В судове засідання сторони не зявились. В заяві [PERSON] просить розглянути справу в її відсутності, свої вимоги підтримала. Представник Ушомирської сільської ради в судове засідання не зявився. Від них надійшов до суду лист, що вимоги заявника вони визнають і просять розглянути справу у відсутності їх представника. На підставі ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін, по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем вимог заявника тому, що визнання вимог заявника не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій вказує, що 17 червня 2010 року вона, згідно договору купівлі-продажу, сплатила 20 000 (двадцять тисяч) гривень за будинок, який належить відповідачу та знаходиться за адресою: Харківська область, Коломацький район, с. Різуненкове, вул. Центральна, 26. При цьому позивачка стверджує, що вона не може оформити право власності на вказаний вище житловий будинок, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. В звязку з цим позивачка просить визнати за нею право власності на будинок , що знаходиться по вул. Центральній, 26 с. Різуненкове Коломацького району Харківської області. В судове засідання зявилися позивачка та відповідач. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та наполягла на задоволенні своїх вимог. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував і пояснив, що не може зявитися до нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору через брак вільного часу. Суд, вислухавши пояснення позивачки, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 17 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі продажу будинку з надвірними будівлями що розташований по вул. Центральна, 26 в с. Різуненкове Коломацького району Харківської області ( а.с. 12 ). Згідно розписки, наданої 17 червня 2010 року позивачці відповідачем, [PERSON] в рахунок оплати за проданий ним будинок отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 20\~000 грн. 00 коп. ( а.с. 13). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦПК України, якщо сторони домовилися щодо усіх умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Беручи до уваги, що між сторонами укладений договір купівлі-продажу будинку, позивачка сплатила вартість будинку відповідно до умов договору, а відповідач передав їй будинок, і при цьому ухилився від нотаріального посвідчення договору, суд приходить до висновку, що сторони повністю виконали договір і цей договір можливо визнати дійсним. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Так, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

В позовній заяві позивачка зазначає, що ЗО листопада 1998 року помер її чоловік. [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Після смерті чоловіка вона фактично прийняла спадщину та вступила у володіння спадковим майном у виді житлового будинку з господарськими будівлями, яки розташований в с.Дідковичі, по вул. Верхівська 18, Коростенського району, Житомирської області, та земельну ділянку для обслуговування будинку. В установлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори з питанням про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Позивачка просить встановити факт , що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та визнати право власності на спадкове майно. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Від них надійшов лист про розгляд спри у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. На підставі ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін, по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, відповідно до ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачами позову тому, що визнання позову не протирічить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 25 листопада 2006 року . Шлюб у обох сторін перший другий. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] , яка проживає із позивачкою. Причиною розпаду сімї стало постійні непорозуміння, зловживання відповідачем спиртними напитками, вчинення побутових скандалів. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Вони проживають окремо з серпня 2008 року . Їх сімя остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак, не надав суду відомостей про причини неявки. Зі згоди позивача суд допустив розгляд справи в порядку заочного провадження у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 25 листопада 2006 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від сумісного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає із позивачем. Починаючи із серпня 2008 року сторони спільно не проживають , не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не повязані спільним побутом, у них різні бюджети. Причиною розладу є непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та зловживання відповідачем спиртними напитками. На сьогоднішній день їх шлюб існує формально. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Сплату державного мита при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, слід покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 30 грудня 1990 року. Шлюб у обох сторін перший. Мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає із нею. Причиною розпаду сімї стало постійні непорозуміння, відсутність спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Спільно не проживають із червня 2003 року . Майнових претензій один до одного вони не мають. Їх сімя існує формально, а збереження її є неможливим. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судове засідання не з»явився в заяві до суду просив справу розглядати у його відсутності . Позов про розлучення визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 1990 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Мають сина- Охрим [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться проживати із матір»ю. З червня 2003 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Причиною розладу є сварки, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Сплату державного мита при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, слід покласти на позивача, оскільки вона їх бажає нести.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 08.06.2003 року . Шлюб у обох сторін перший. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] . Причиною розпаду сімї стало постійні непорозуміння, відсутність спільної думки. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Протягом місяця спільно не проживають. Їх сімя остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, оскільки підтримує відносини із іншим чоловіком.. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, при цьому пояснив, що дійсно їх сімя розпалась і вони не проживають однією сімєю протягом місяця. В позивача є інший чоловік. Примирення між ними неможливе. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.06.2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від сумісного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання сина, який залишиться проживати із позивачем. Протягом місяця спільно не проживають , не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не повязані спільним побутом, у них різні бюджети. Причиною розладу є непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на життя. На сьогоднішній день їх шлюб існує формально. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Сплату державного мита при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, слід покласти на відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт приналежності їй трудової книжки. Указує, що після звернення з заявою про призначення пенсії за віком, приналежність її трудової книжки було поставлено під сумнів через те, що її ім'я було записано скорочено, як «Поліна», хоча правильно її ім'я пишеться, як «Аполлінарія», що підтверджується свідоцтвом про народження та іншими правовстановлюючими документами. В судовому засіданні підтримала заяву і пояснила, що за період трудової діяльності з 1973 по 2007 роки, їй було видано дві трудові книжки, одна без номеру, а друга серії БТ-І № 4104633, в яких її ім'я помилково записано «Поліна», хоча в паспорті та свідоцтві про народження записано «Аполлінарія». Просить задовольнити вимоги і пояснила, що дане рішення необхідне для нарахування пенсії. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. З представлених копій документів вбачається, що дійсно в трудових книжках заявника її ім'я записано «Поліна», проте з копії паспорту (а.с.11), копії свідоцтва про народження (а.с.12), копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.13) вбачається, що її ім'я правильно пишеться «Аполлінарія». Відповідно до п.6) ч.1 ст. 256 ЦПК України, встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі відноситься до компетенції суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду с позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання їх доньки [PERSON], яка навчається в Прилуцькому гуманітарно-педагогічному коледжі на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Батько дитини добровільно надавав допомогу до досягнення нею повноліття, але зараз матеріальної допомоги на її навчання не надає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання сторони не зявилися, але позивачка подала письмову заяву про підтримання позовних вимог та не заперечила проти постановлення заочного рішення у випадку неявки відповідача, а [PERSON] не повідомив про причини своєї неявки , у звязку з чим судом вирішено питання про постановлення заочного рішення. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.4) вбачається, що [PERSON] народилася 16.08.1992 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки, виданої Прилуцьким гуманітарно-педагогічним коледжем (а.с.7) вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом 3 курсу денної форми навчання шкільного відділення даного навчального заклад, і закінчує навчання 30 червня 2012 року.. Відповідно до вимог сімейного законодавства України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, яку в даному випадку батько має можливість надавати. На підставі наведеного, ст.ст. 198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

06 серпня 2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований Талалаївським відділом реєстрації актів громадського стану Чернігівської області, актовий запис № 31 від 18.08.1995 року, укладений між ними [PERSON], посилаючись на те, спільне життя з відповідачкою те склалося по причині не сумісництва характерів. Зважає, на те, що подальше перебуванні у шлюбі та збереження його неможливе. У судовому засіданні позивач не з'явився але надав заяву через канцелярію суду про розгляд справи за його відсутності позов підтримав, просить шлюб укладений між ним та відповідачкою, розірвати. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1995 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, не підтримують шлюбних стосунків. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов обґрунтовуючи який представник позивача зазначив, що відповідачі проживають у квартирі №80, по вул.Лютнева, 12, в м.Бориспіль, Київської області, та користуються послугами з утримання і обслуговування будинку і прибудинкової території. Особовий рахунок відкрито на імя відповідача [PERSON] Згідно до вимог ст.66, 68 ЖК України, п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ від 08.10.1992р., №572, відповідачі зобовязані щомісяця сплачувати квартирну плату, чого вони вчасно і у повному обсязі не роблять. Внаслідок цього у відповідачів станом з 01.01.2008р. до 01.07.2010р.виникла заборгованість у розмірі 999 грн. 73 коп., яку представник позивача і просить стягнути з відповідачів солідарно, та судові витрати у розмірі 30 грн., крім того просить справу слухати у його відсутність. Відповідачі у судове засідання не зявилися, ні пояснень ні заперечень не надали, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд, дослідив, оцінив і проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі проживають на житловій площі, вказаній позивачем, вчасно не вносять квартплату і дійсно допустили заборгованість по квартплаті, яку добровільно не погашають. Дані обставини підтверджується наявними матеріалами справи. Таким чином, вказаний позивачем борг підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі. Крім того, оскільки позов задовольняється то з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи його тим, що їх підприємство надає послуги по забезпеченню потреб населення щодо обслуговування ліфтів. Відповідач, який проживає в квартирі № 60, будинку №3, по вул 1-го Травня в м.Коростені, обладнаному ліфтом, що відноситься до житлового фонду міськвиконкому. Відповідач взяв на себе обов'язок про своєчасну оплату за користування цими послугами, однак в порушення прийнятих на себе зобов′язань не сплачує коштів за користування наданими послугами і має заборгованість в сумі 203,33грн., яку позивач просив стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник ДП „Коростеньліфт не з'явився, письмово просив справу розглянути у його відсутність і позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, письмово повідомив, що позов не визнає, просив справу слухати у його відсутність. Вивчивши матеріалами справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, повязані з користуванням житлом і наданням комунальних послуг по забезпеченню потреб населення з обслуговування ліфтів, які врегульовано ст.ст. 67, 68 ЖК України. Разом з тим, судом встановлено, що з часу виділення вказаної квартири [PERSON] з 23.04 2008року він був позбавлений можливості користуватись нею, а звідси і користуватись ліфтом. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 13.11.2008року були усунуті перешкоди в користуванні квартирою і виселено [PERSON] з [ADDRESS]. Вказане рішення було звернуто до примусового виконання і реально виконано в кінці травня 2009року. З часу вселення в квартиру [PERSON] проводить оплату за користування ліфтом, хоча порушує строки оплати, однак заборгованість за цей період відсутня.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача вказуючи на те, що 20 червня 1994 року вона уклала договір з виконкомом Родниківської сільської ради про продаж будинку, (приміщення), що належить виконкому Родниківської сільської ради. Даний будинок (приміщення), придбаний нею за 16000000 карбованців (1600 грн.) - це магазин, загальною площею 226, 260 кв. м., який розташований по вул. Леніна, 1 в с. Родниківка, Уманського району, Черкаської області. Виходячи з необхідності реконструкції та капітального ремонту, позивачка вклала великі кошти в ремонт магазину, однак при цьому загальну площу приміщення не змінювала і самі приміщення не піддавала переплануванню, однак звернувшись в Уманський виробничий відділок Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації за отриманням Свідоцтва про право власності на зазначений магазин, їй було відмовлено на підставі того, що приміщення не здано в експлуатацію та Договір купівлі - продажу даного приміщення не посвідчений нотаріусом. Просить визнати договір купівлі-продажу будинку (приміщення магазину) по вул. Леніна, 1 с. Родниківка, Уманського району, Черкаської області, укладеного між виконкомом Родниківської сільської ради та нею від 20.06.1994 року дійсним та визнати за нею право власності на вказане приміщення. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і проти його задоволення не заперечує. Судом встановлено, що згідно договору від 20.06.1994 р. виконком Родниківської сільської ради продав будинок (приміщення магазину), що належав виконкому Родниківської сільської ради [PERSON] за 16000000 карбованців (1600 грн.). Даний будинок (приміщення магазину), загальною площею 226, 260 кв. м., розташований по вул. Леніна, 1 в с. Родниківка, Уманського району, Черкаської області. Виходячи з необхідності реконструкції та капітального ремонту, позивачка вклала кошти в ремонт магазину, при цьому загальну площу приміщення не змінювала. Згідно рішенням Родниківської сільської ради від 19.01.2007 року [PERSON] було надано в оренду земельну ділянку для обслуговування магазину строком на десять років з правом послідуючого викупу. На даний час вказане приміщення, площею 226,260 кв.м. придатне до експлуатації та відповідає планувальним вимогам та будівельним нормам. При укладенні Договору купівлі - продажу наміри Родниківської сільської ради та позивачки були справжніми, так як сільська рада хотіла продати приміщення по вул. Леніна, 1 в с. Родниківка, а [PERSON] хотіла його купити. Крім того, позивачка сплатила договірну суму продажу за вказане приміщення та почала ним користуватись. Тобто обидві сторони домовились щодо усіх істотних умов договору та відбулося його повне виконання. Вислухавши сторони процесу, дослідивши матеріали справи, зважаючи на вище викладене суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved