Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

В квітні 2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та виділення часток із майна, що є у спільній сумісній власності. Позивачка вказує на те, що йому та його дружині належить квартира [ADDRESS], яку вони купили 7 липня 2000 року у відповідачки [PERSON] Договір купівлі-продажу був зареєстрований на ТБ «Мегаполіс- Інфо» та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але від нотаріально посвідчення договору сторони відмовились. 20 січня 2007 року його дружина померла. Після її смерті відкрилась спадщина на частину вказаної квартири. Він є спадкоємцем першої черги. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, йому було розяснено, що попередньо необхідно виділити ідеальні долі кожному з власників квартири. У звязку з необхідністю оформлення спадщини позивач просив про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним та виділити частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру, визначивши їх по 1/2 за кожним з власників. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Позивач та відповідачка, представник третьої особи в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 7 липня 2000 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS]. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачка передала зазначену квартиру у власність [PERSON] та [PERSON], а останні прийняли нерухоме майно і сплатили за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано ТБ «Мегаполіс- Інфо» 7 липня 2000 року за № 1-286 в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном. Придбану за договором квартиру [ADDRESS] Е.П. та його дружина зареєстрували на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, а також зареєстрували своє місце проживання в ній. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню. 20 січня 2007 року [PERSON] померла. Позивач є її спадкоємцем. Частки у спільній сумісній власності на квартиру на теперішній час не виділені. У відповідності до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, враховуючи відсутність у справі доказів про наявність таких, суд приходить до висновку, що частки кожного із співвласників квартири [ADDRESS] є рівними і складають по 1/2 частині за кожним.

Outcome: approved