Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що він працював у відповідача на посаді слюсаря механозбиральних робіт третього розряду механозбирального цеху. Наказом №114-к/1 від 25.06.2009р. відповідач звільнив позивача з роботи у звязку із скороченням штатів за п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає, що його звільнення здійснено з порушенням законодавства про працю. Крім того, при звільнені йому була виплачена не вся сума заробітної плати, а саме: було сплачено середній заробіток за час простою в період з листопада 2008р. по день звільнення за чотири замість пяти днів в тиждень. Сума невиплаченої заробітної плати становить 33 дня х 28грн.08коп. (середньоденна зарплата) = 926грн.64коп. Також відповідачем, в порушення трудового законодавства, в день звільнення не надано позивачу копії наказу та належним чином оформлену трудову книжку, а також необхідні довідки стосовно нарахованої йому заробітної плати. З вини відповідача позивач не мав можливості оформити позов до суду і своєчасно подати його. У звязку з неповною виплатою заробітної плати та звільненням, [PERSON] втратив нормальні життєві звязки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя на протязі тривалого часу, що завдало йому моральної шкоди яку він оцінює 4464грн.00коп., яка складається з: мінімальна заробітна плата з листопада 2009р. 744грн.00коп., кількість місяців з дня звільнення на день подачі позову 6 місяців, 744грн.00коп. х 6 місяців = 4464грн.00коп. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на 06.01.2010р. становить: 195 (кількість днів з моменту звільнення) х 28грн.08коп. (середній заробіток) = 5475грн.60коп. Просить поновити йому строк для звернення до суду, у звязку з тим, що він надіявсь на позитивний розгляд відповідачем протесту прокурора і розраховував, що відповідач сам відмінить наказ про його звільнення, поновити його на роботі слюсарем механозбиральних робіт третього розряду механозбирального цеху ТОВ «Херсонський машинобудівний завод», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день прийняття рішення судом, стягнути невиплачену суму заробітної плати за час вимушеного прогулу простою в сумі 926грн.64коп., а також 4464грн.00коп., на відшкодування моральної шкоди та допустити негайне виконання рішення суду. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив поновити йому строк для звернення до суду, у звязку з тим, що при звільненні в порушення ст.47 КЗпП України, йому не видали копію наказу про звільнення та належним чином оформлену трудову книжку і створили перепони в отриманні документів, необхідних для обґрунтування позовних вимог, поновити його на посаді слюсаря механозбиральних робіт третього розряду механозбирального цеху ТОВ «Херсонський машинобудівний завод» з 25.06.2009р., стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 30905грн.82коп., станом на 31.08.2010р., стягнути невиплачену суму за час вимушеного простою в розмірі 807грн.85коп., а також 4464грн.00коп., на відшкодування моральної шкоди та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та присудженої суми заробітної плати. Представник відповідача, третя особа в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановлено законом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами в справі. З пояснень позивача та досліджених матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] працював на ТОВ «Херсонський машинобудівний завод» на посаді слюсаря механозбиральних робіт третього розряду механозбирального цеху, що підтверджується записом в трудовій книжці. Наказом №114-к/1 від 25.06.2009р. відповідач звільнив позивача з роботи у звязку із скороченням штатів за п.1 ст.40 КЗпП України. З листа №3/298-09 від 03.09.2009р. вбачається, що прокуратурою Суворовського району м. Херсона в березні 2009р. проведено перевірку додержання вимог трудового законодавства службовими особами ТзОВ «Херсонський машинобудівний завод», в ході якої встановлено, що 18.03.2009р. директором товариства видано наказ за №14, яким передбачено скорочення робочих місць та посад структурних підрозділів підприємства, у звязку з затвердженням нової структури управління. На виконання п.4 цього наказу, в якому було передбачено забезпечення в триденний термін повідомити працівників підприємства про звільнення, директором товариства 18.03.2009р. видано 27 наказів «Про попередження працівників щодо звільнення за скороченням штатів», якими 741 працівника попереджено про звільнення, у звязку зі зміною в організації виробництва та праці (п.1 ст.40 КЗпП України) по закінченню двохмісячного терміну з моменту надання відповідних документів до центру зайнятості. Відповідно до Акту перевірки №21-01-84/60 від 23.03.2009р., встановлено, що службовими особами ТОВ «Херсонський машинобудівний завод» допущена низка порушень трудового законодавства, у звязку з чим запропоновано провести лекції із залученням фахівців щодо додержання трудового законодавства, а директора товариства та винних осіб в порушенні трудового законодавства про працю притягнути до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 15.03.2010р., позов прокурора Суворовського району м. Херсона до ТзОВ «Херсонський машинобудівний завод» про визнання незаконними та скасування наказів задоволено, наказ директора ТзОВ «Херсонський машинобудівний завод» від 18.03.2009р., №14 «Про вжиття заходів по удосконаленню структури управління підприємством в умовах фінансової кризи» та накази «Про попередження працівників про звільнення та скорочення штатів» визнано незаконними та скасовано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків про те, що викладені в позовній заяві [PERSON] обставини, щодо порушення відповідачем трудового законодавства знайшли своє повне підтвердження, у звязку з чим позовна заява в частині поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та невиплаченої суми за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків про недоведеність завдання [PERSON] моральної шкоди та моральних страждань, внаслідок незаконного його звільнення з роботи, у звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Outcome: approved