Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 18.04.2009 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімя розпалась з вини відповідача. Впродовж сумісного життя чоловік зловживав спиртними напоями, у стані спяніння поводив себе агресивно. З цих причин між ними виникали постійні сварки. В серпні 2009 року вона запропонувала відповідачу розірвати шлюб, однак останній відмовився, продовжував зловживати спиртними напоями. На початку травня 2010 року відповідач за її проханням залишив квартиру і з цього часу вони проживають окремо. Втратила почуття довіри та любові до відповідача та вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.04.2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №110 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, подружні стосунки з відповідачем припинені з травня 2010 року. З цього часу вони проживають окремо, ніяких стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають самостійним життям. Вона втратила почуття поваги та любові до відповідача та вважає подальше спільне життя неможливим. З урахуванням зазначених вище положень закону та обставин по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, тому позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню сплачені нею при подачі позову судовий збір в сумі 17 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved