Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

17.06.2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації про визнання незаконною бездіяльності відповідачащодо ненарахування їй щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не нижче прожиткового мінімуму на дитину віком до шести років; та зобовязання відповідача до перерахунку і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не нижче прожиткового мінімуму на дитину віком до шести років за період з 24.05.2007 року по 17.03.2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що вона є особою, яка не застрахована у системі загальнообовязкового державного соціального страхування, і перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку. На підставі ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» вона має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Однак допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалася їй у розмірі, який суперечить визначеному законом. Так з травня 2007 року по березень 2010 року відповідач здійснював їй нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому постановою КМУ від 11.01.2007 року №13 «Про деякі питання призначення і виплати допомоги сімям з дітьми». У звязку з цим у травні 2010 року вона звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації із заявою про перерахунок і виплату допомоги за вказний період, однак їй у цьому було відмовлено з посиланням на правомірність нарахування і виплати допомоги у відповідності до постанови КМУ від 11.01.2007 року №13. В судове засідання позивач не зявився, просив розглянути справу за його відсутності, про що подав заяву через канцелярію суду. Відповідач свого представника до суду не направив, подав заяву про розгляд справи без його участі у звязку з неможливістю зявитися в судове засідання. У своїх письмових запереченнях відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, провадження у справі закрити, посилаючись на те, що нарахування і виплата позивачу допомоги здійснювалася в розмірах, передбачених діючим законодавством України. Враховуючи наявність відповідних заяв від позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позивач є матірю [PERSON], 17.03.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №072058, виданим 23.03.2007 року Відділом РАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області (а.с.11). З довідки Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації від 28.05.2010 року вбачається, що позивач перебувала на обліку в управлінні і отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24.05.2007 року по 17.03.2010 року (а.с.13). Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» №2811-XII від 21 листопада 1992 року встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Частиною 1 статті 1 зазначеного Закону встановлено, громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст.13 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має не застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Статтею 14 цього Закону визначено умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а статтею 15 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на 2007 рік було зупинено дію ст.12, ч.1 ст.15 та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.14 ст.71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст.12, ч.1 ст.15 та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми. Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, що зазначено в ч. 2 ст. 152 Конституції України. Таким чином положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втратили чинність 09.07.2007 року. Пунктом 23 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, який набрав чинності з 01.01.2008 року, частину 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було викладено у новій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень». Також Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року № 835-VІ встановлено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» та Закону України"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначаються і здійснюються в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що зміни до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», внесені Законами України «Про державний бюджет на 2008 рік» та «Про Державний бюджет на 2009 рік» не були предметом розгляду Конституційного Суду України щодо визнання їх неконституційними, зазначені норми є діючими. Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року повинно було відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» нараховувати та виплачувати позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. У період з 24.05.2007 року до 09.07.2007 року позивач не мала права на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, встановлених ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», оскільки норма, якою передбачене це право, була зупинена, а з 01.01.2008 року по 17.03.2010 року таке право у позивача було відсутнє у звязку з тим, що у 2008-2010 році зміни, які вносилися до ст.15 Закону неконституційними не визнавалися. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо виплати у 2008,2009 роках та з 01.01.2010 року по 17.03.2010 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством передбачений інший розмір виплат зазначеної допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial