overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 1 850 грн. 98 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги частково зменшив. Пояснив, що ТзОВ „Рівнетеплоенерго надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка, однак свої зобовязання остання порушує, внаслідок чого станом на 27.10.2010 року згідно її особового рахунку №101831 утворилась заборгованість в сумі 850 грн. 98 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку відповідачка заборгованість не відшкодувала, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку, заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, ТзОВ «Рівнетеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка. Згідно з ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст.19 Закону України „Про теплопостачання, [PERSON] зобовязана щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань, станом на 27.10.2010 року утворилась заборгованість за використану нею теплову енергію в розмірі 850 грн. 98 коп., що підтверджено довідкою про стан її особового рахунку № 101831. На час розгляду справи відповідачка будь-яких доказів на підтвердження факту сплати не подала, борг не погасила. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідачки зазначеної суми наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст. 19 Закону України „Про теплопостачання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 1985 року. Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, безпричинно вчиняє сварки та скандали, позивач просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов, просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнав повністю. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою №10 в будинку № 7 по вул.Шевченко в [PERSON]. Зазначила, що вона зареєстрована в зазначеній квартирі. За вказаною адресою також зареєстровані відповідач, її донька [PERSON] та син [PERSON], а також онук - [PERSON], 2006 року. [PERSON] з 1991 року в квартирі не проживає, в квартирі не з'являється, не приймає участь в її утриманні, оплату за комунальні послуги не проводить. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано в 1995 році. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідач не проживає в квартирі з 1991 року. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання відповідач не з'явився. Повідомлений. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Треті особи в судове засідання не з'явилися. Повідомлені. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] в М.Бердянськ. В квартирі також зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджено паспортом позивача, довідкою КЛ «Житлосервіс-2а», по квартирною карткою (форма 17). Факт не проживання [PERSON] в квартирі підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про розірвання шлюбу (актовий запис від 09.03.95 року № 150) та [PERSON] обстеження житлового приміщення: від 28.09.08 року, від 17.12.08 року та від 15.01.09 року. Суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування квартирою № 10 в будинку № 7 по вул.Шевченко в М.Бердянськ, оскільки він понад шість місяців не проживає на зазначеній житловій площі, іншої домовленості між ними та власником житла не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

07.09.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позивачка вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 22.02.2008 року у відділі РАЦСу по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 28. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] Кірілла [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що мають різні характери, через що постійно виникають сварки та непорозуміння, згода про утримання дитини досягнута, спір щодо розділу сумісного майна відсутній, просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] позов повністю підтримала, зазначила, що відповідач допускав подружню зраду, з лютого 2009 року живутю окремо, вона намагалася зберігти сім»ю, але нічого не вийшло, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, від нього надійшла телеграма про визнання позову та слухання справи у його відсутність. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних сторонами, та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

08.10.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказувала, що перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог, передбачених ст. 224 ЦПК України. Позивачка не заперечувала проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області 11.01.2005 року (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи). Як вбачається з довідки ЖК «Удача» від 06.10.2010 року за вих. № 215 дитина проживає за адресою: [INFO] разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 08.10.2010 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

29.09.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] та до його повноліття, так як дитина проживає з нею, а відповідач матеріально не допомагає утримувати сина, просила позов задовільнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги повністю визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд встановив слідуюче. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01.08.2008 року перебувають у шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серія 1-ФП № 034959 від 01.08.2008 року (а.с.3). Від даного шлюбу народився [PERSON] 11.12.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ФП № 094295 від 24.12.2008 року в якому батьком дитини вказаний відповідач [PERSON] (а.с.4) Малолітня дитина проживає разом з матір"ю у Вознесенському районі с.трикрати вул.Радянська № 23/6, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Олександрівської селищної ради № 2311 від 27.09.2010 року (а.с.5). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до кредитної спілки «Флагман» (далі - «Спілка»), в якому просила про стягнення суми боргу у розмірі 42 847 грн. 82 коп. за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спідки на депозитний рахунок № 1074 від 10 серпня 2009 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала, на задоволенні наполягала. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі. За загоди позивача та відповідно ч. 4 ст. 196 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224,225 ЦАК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 серпня 2009 року між Спілкою та позивачем укладено Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 1074 на суму 42 847 грн. 82 коп., на строк до 10 серпня 2010 року, зі сплатою 23 % річних та зобовязанням відповідача повернути вкладнику суму вкладу та виплатити нараховані відсотки на умовах та порядку, який передбачений договором. Як свідчать матеріали справи, позивач 06.07.2010 року письмово повідомила відповідача про намір отримати внесок з відсотками у відповідності до укладених договорів. Відповідно до частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (спілка), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 статті 1060 ЦК України закріплено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Вищевказані норми законодавства знайшли своє відображення і в Договорі по залученню внеску, в пунктах 3.1.1, 3.3.3, 3.3.4 якими закріплено обовязок Спілки повернути вкладнику суми внеску та проценти у розмірі встановленому договором. В порушення Договору по залученню внеску (вкладу) Відповідач свої зобов'язання не виконав та не повернув позивачу суму вкладу на першу її вимогу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми вкладу 42 847 грн. 82 коп. за договором по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на вказані депозитні рахунки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір у сумі 428 грн. 47 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. 00 коп. стягнути на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований 28.10.2006 Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №964. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки між сторонами припинені, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сімейне життя з відповідачкою не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сімя розпалася остаточно, примирення з відповідачкою не можливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28.10.2006 Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №964. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, просить суд позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти: припинення шлюбних відносин між сторонами, суперечності спільного життя та збереження шлюбу інтересам позивача та їх дитини. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, досягли домовленості щодо проживання дитини, що говорить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної рибному господарству внаслідок порушень 1 Іравил рибальства. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.06.2009 року о 04-00 год. відповідач був затриманий інспектором головного державного управління охорони па річці Інгул, в районі вул. Казарського м. Миколаєва де в порушенні вимог ст. 4.14. Правил рибальства, промисловим знаряддям лову - сіткою, без відповідно них документів виловив рибу: карась - 2 птт., чим заподіяв шкоду рибним запасам України в сумі 10грн.20коп.. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце й час судового розгляду повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2009 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340грн. за незаконний лов риби, допущений ним 12.06.2009 року. Згідно Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних обєктах України, затвердженої Постановою КМУ №32 від 19.01.1998 року, незаконним виловом двох карасів рибному господарству відповідачем заподіяні збитки на суму Юірн. 20коп.. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, дослідивши всі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЩІК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи в сумі 120 ірн. і судовий збір в сумі 51 ірн. на користь держави. На підставі ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання договору банківського вкладу (депозиту) строкового, стягнення відсотків по депозиту та відшкодування моральної шкоди. В підтвердження позовних вимог позивачка посилається на те, що 25 лютого 2005 року між нею та відповідачем був укладений договір банківського вкладу(депозиту) строковий № 109-05-ТО про розміщення позивачем на вкладний (депозитний) рахунок № 26303015410036 суми внеску в розмірі 50 700,00 грн. на строк з 25.02.2005 по 25.08.2005. Відсотки за договором складають 16 % річних. Згідно додаткової угоди від 25.02.2005 до договору строк розміщення депозитного внеску був продовжений до 08 лютого 2010 року, банк щомісяця нараховує проценти від суми вкладу із розрахунку 19.00 % річних. Позивачка посилається на те, що з лютого 2009 року відповідач припинив виплату відсотків за її вкладом, станом на 12 лютого 2010 року їй не виплачено 8 155.05 грн. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь суму процентних зобовязань в розмірі 8 155,05 грн., моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. та судові витрати. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та, посилаючись на ті самі підстави, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання належним чином повідомлений, заява про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 25 лютого 2005 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір банківського вкладу(депозиту) строковий № 109-05-ТО про розміщення позивачкою на вкладний (депозитний) рахунок № 26303015410036 суми внеску в розмірі 50 700,00 грн. на строк з 25.02.2005 по 25.08.2005. Відсотки за договором складають 16 % річних. Згідно додаткової угоди від 25.02.2005 до договору строк розміщення депозитного внеску був продовжений до 08 лютого 2010 року, банк щомісяця нараховує проценти від суми вкладу із розрахунку 19.00 % річних(а.с.5-7). Відповідно до наданого відповідачем обертів по рахунку № 26303015410036 за період 25.02.2005 по 12.02.2010 заборгованість банку по процентам перед позивачкою нараховує 8 155,05 грн. Відповідно до п.3.1.3. договору банківського вкладу, банк зобовязався забезпечити нарахування та сплату процентів згідно з умовами договору. Суд не находить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, так як умовами договору це не передбачено.

Outcome: partial