overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення .В позові вказав, що 20.05.1997р. йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями майна [PERSON], померлої 18.06.1995р., є в рівних частинах кожний чоловік [PERSON] та син [PERSON], що мешкають в м. Лубни, вул.. Донченка, 19. В даному свідоцтві помилково було внесено прізвище заявника з м»яким знаком, що не відповідає запису в паспорті. На той час заявник не звернув на це уваги. В серпні 2010р. стала необхідність заявнику подарувати свою частину жилого будинку своєму синові, але було встановлено, що запис в реєстрі прав власності не відповідає написанню прізвища в паспорті. Беручи до уваги, що в паспорті заявника та в інших документах вказано прізвище заявника «Бобир», без м»якого знаку, то заявник вважає, що в свідоцтві на право на спадщину за законом була допущена помилка. Прохає суд встановити, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.0-5.1997р. серії ААК №180849 видане на прізвище [PERSON] належить [PERSON]. В судовому засіданні заявник заяву підтримав. Зацікавлені особи [PERSON] державна нотаріальна контора, КП «[PERSON] МБТІ» направили суду листи з проханням справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечують. Заслухавши заявника, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що 20.05.1997р. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями майна [PERSON], померлої 18.06.1995р., є в рівних частинах кожний чоловік [PERSON] та син [PERSON], що мешкають в м. Лубни, вул.. Донченка, 19. В даному свідоцтві помилково було внесено прізвище заявника з м»яким знаком «Бобирь», що не відповідає запису в паспорті, де вказано прізвище «Бобир». На той час заявник не звернув на це уваги. В серпні 2010р. стала необхідність заявнику подарувати свою частину жилого будинку своєму синові, але було встановлено, що запис в реєстрі прав власності не відповідає написанню прізвища в паспорті. Позивач вважає, що в свідоцтві на право на спадщину за законом була допущена помилка, оскільки правильне написання його прізвища «Бобир», без мякого знаку в кінці. Правильність написання прізвища заявника «Бобир», а не «Бобирь» підтверджується слідуючими документами: - паспортом заявника; - копією свідоцтва про шлюб; - копією партквитка; - копією свідоцтва про загальнообов»язкове соціальне страхування; - копією ІПН: - копією паспорта сина заявника, в яких прізвище вказано без мякого знаку в кінці. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що в свідоцтві про право на спадщину, допущена помилка, вказано помилково прізвище із м»яким знаком в кінці «Бобирь».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Заявниця [PERSON]. звернулася до суду про встановлення факту реєстрації шлюбу з її чоловіком [PERSON],який помер 27 липня 2010 року,виходячи з того,що після його смерті для встановлення статусу « члена сім»ї загиблого ветерана війни їй необхідно до управління праці і соціального захисту населення в Чорнобаївському районі подати документи,в яких є розбіжності в по батькові померлого : «Матвійович» та «Махтейович»,що ускладнює надання статусу вдови померлого інваліда війни. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала , просила її задоволити. Заінтересована особа представник управлоіння праці та соціального захисту в судове засідання не з»явився, подали заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечили. Суд , вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази , встановив слідуючі обставини справи і відповідні їм правовідносини 18 вересня 1958 року Мойсьнською сільською радою Іркліїївського району Черкаської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 18 вересня 1958 року, актовий запис за №15. При заповненні даних паспорта громадянина України по батькові вказано [PERSON], на підставі паспортних даних було видане пенсійне посвідчення та довідка МСЕК про групу інвалідності. 27 липня 2010 року [PERSON] помер. Для надання статусу вдови померлого інваліда війни, необхідно встановити факт реєстрації шлюбу з [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив,що [PERSON] та [PERSON] це одна й та ж особа. Цей факт також підтверджується і дослідженими документами та довідкою сільської ради №142 від 28 жовтня 2010 року. Виходячи з вищенаведеного, заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити над її недієздатним сином [PERSON], [INFO], опіку та призначити її його опікуном. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] постійно хворіє та являється інвалідом 2-ої групи загального захворювання, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2003року був визнаний недієздатним, а тому заявниця просить встановити над ним опіку і призначити її опікуном [PERSON] В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини та просила призначити її опікуном [PERSON], який є її сином. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує та просить справу розглядати за його відсутності. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] народився 23.07.1963 року, відповідно до свідоцтва про народження виданого Черемховським міським ЗАГСом, актовий запис №1222 від 12.08.1963 р. (а.с.4). Згідно довідки МСЕ серії 2-18 ОА №029700, [PERSON] є інвалідом 2-ої групи (а.с.8). Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2003 року [PERSON] визнаний недієздатним (а.с.7). Як вбачається з рішення виконкому Маяківської сільської ради №83-2010 від 30.08.2010 року, [PERSON] дана згода на встановлення піклування над її сином [PERSON] у судовому порядку (а.с.10). Крім того, згідно до клопотання Маяківської сільської ради, як органу опіки та піклування, №591- 02-16 від 13.09.2010 року, у якому клопоче призначити опікуном недієздатного [PERSON] його мати [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст. 58 та ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, а тому виходячи з положень ч.1 ст. 241 ЦПК України, суд вважає необхідним призначити заявницю опікуном недієздатного [PERSON] При цьому суд виходить з того, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, а також виконком Маяковської сільської ради вважає за доцільним призначити його опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі викладанного, суд вважає вимоги заявниці законними і обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати договір кредитної лінії № 00110 , укладений 12 березня 2010 року між КС «Оберіг» та відповідачем, стягнути з відповідача заборгованість за даним кредитним договором на момент прийняття рішення у справі та відшкодувати понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON]В не виконує умови кредитного договору, в установлені строки не вносить кошти для погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, в звязку з чим, у відповідності до п. б п. 5.4.4 Договору, у кредитодавця виникло право дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом. Станом на 03 листопада 2010 року заборгованість за вказаним договором склала 37335 грн. 81 коп, з них 24116 грн. - заборгованість по кредитним коштам та 13219 грн. 81 коп. - заборгованість за відсотками. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 03 листопада 2010 року позовні вимоги в частині розірвання кредитного договору за заявою представника позивача залишені без розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON]В в судовому засіданні позовні вимоги Кредитної спілки «Оберіг» визнав повністю, погодився з представленим представником позивача розрахунком заборгованості та не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи , суд прийшов до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог , з огляду на слідуюче. 12 березня 2010 року між КС «Оберіг» та відповідачем був укладений договір кредитної лінії № 00110 , за яким відповідач отримав кредитну лінію з лімітом кредитних коштів у сумі 25000 грн., строком на 12 місяців. У відповідності до п.З. договору , відповідач взяв на себе обов'язок вносити плату за користування кредитом у розмірі 60 % річних від суми щоденного залишку кредиту згідно графіку погашення кредиту, а у разі прострочення планового платежу більше ніж на 3 дні - 100 % річних від суми залишку. Відповідач порушив взяті на себе за договором зобовязання, внаслідок чого з підстав п. б п. 5.4.4 Договору, у кредитодавця виникло право дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом, при чому розмір заборгованості станом на 03 листопада 2010 року складає 37335 грн. 81 коп. З підстав ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України , позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та дострокового повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

До Краснокутського районного суду 11 жовтня 2010 року звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що з відповідачем [PERSON] знаходяться в шлюбі з 30 червня 1984 року, який зареєстрований Краснокутським районним відділом ЗАГС Харківської області, актовий запис №26. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, часто виникають сварки, відповідач не приймає участі у веденні сумісного господарства, в звязку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, оскільки вважає, що примирення та збереження сімї не можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи в його відсутність, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-ВЛ №380442, виданого 30 червня 1984 року Краснокутським районним відділом ЗАГС Харківської області, актовий запис №26, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають повнолітніх дітей. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим та за таких обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сторонами втрачено почуття любові, взаємоповаги, на протязі тривалого часу подружжя не підтримує шлюбних стосунків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, вказавши, що він є сином [PERSON] та онуком [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про народження Серія 1- УР Серія 1-КЕ № 2409460 та копією посвідки про народження за № 250750. 31 січня 2002 року спадкодавець [PERSON] померла в селі Шишаки Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть [PERSON] І-КЕ за № 190753 , а 15 серпня 2003 року помер спадкодавець [PERSON] в селі Шишаки Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть [PERSON] І -КЕ за № 242378. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто на земельну частку /пай/ розміром 2,60 га умовних кадастрових гектарів, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» Хорольського району Полтавської області, що доводиться копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0086895 та Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Хорольського району від 15.10.2010 року за № 1111. В позовній заяві позивач [PERSON] позов підтримав та прохав суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] сільська рада Полтавської області в письмовій заяві до суду позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з слідуючих підстав. З довідки виконкому [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області від 14.10.2010 року за № 02-24/469 слідує, що [PERSON] проживав і був зареєстрований разом із спадкодавцем [PERSON] по день її смерті 31 січня 2002 року в селі Шишаки Хорольського району, тому відповідно до ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв її спадщину. З повідомлення Хорольської держнотконтори від 20.10.2010 року за № 01-14/1683 вбачається, що позивач на протязі шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини, не встиг подати заяву про прийняття спадщини після смерті 15.08.2003 року спадкодавця [PERSON], але після смерті останнього здійснив його поховання та відбув поминки в серпні-вересні 2003 року, здійснив ремонт садиби в вересні - листопаді 2003 року, а також утримував в себе правовстановлюючі документи на спадкове майно, що доводиться довідкою [PERSON] сільської ради Хорольського району від 18.10.201С року за № 02-24/ 479, чим фактично прийняв його спадщину. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом померлого 15 серпня 2003 року батька [PERSON], тому має право на його спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до сулу з позовною заявою до Попівської сільської ради Красноградською району Харківської області. В позові зазначено, що 18.02.2009 року номер [PERSON]. після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі й на нерухоме манно, що знаходиться по пул. Шкільній с. Ясна Поляна Красноградського району. Право власності на домоволодіння за [PERSON] зареєстровано не було і тому позивачка не може оформити спадщину після смерті чоловіка. Позивачка є спадкоємицею за законом. У звязку з цим [PERSON] змушена звернутися: до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на будинок розташований в с. Ясна Поляна Красноградського району. В судове засідання [PERSON] надіслала заяву , в якій позовні вимоги підтримала і просила винести рішення про задоволення позову і визнати право власності. Відповідач по справі Попівська сільська рада позов визнала, просила розглянути справу за відсутності її представника, про що надала суд заяву . І треті особи [PERSON]. [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суд КПТІ "Інвентаризатор". В технічному паспорті на будинок не зазначено власника. Реєстратором прийнято рішення про відмову в реєстрації права власності на будинок за [PERSON], Красноградська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкоємицею померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] Згідно ст. 1272 ч. 3 України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. В ст. 1217 ЦК України зазначено, щодо спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають ті спадкодкоємці, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, подружжя, який його пережив, та батьки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку / пай/ в порядку спадкування, вказавши слідуюче. Згідно заповіту від 07 червня 1993 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області [PERSON] та зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під № 25, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала все належне їй майно [PERSON]. 15 березня 2010 року спадкодавець [PERSON] померла в селі Грушине Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть [PERSON] І КЕ за № 155986. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто право на земельну частку /пай/ розміром 5,49 га умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка Хорольського району Полтавської області, що доводиться копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0278232 та Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Хорольського району від 29.09.2010 року за № 1239. У звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах на спадкове майно, тобто Сертифікаті на право на земельну частку/ пай/ та витягу з технічної документації з паювання земель, переданих у колективну власність Хорольського району Полтавської області в розмірі земельної частки /пай/ позивачка не має можливості оформити право на вказану спадщину. В письмовій заяві позивачка [PERSON] позов підтримала повністю та прохала суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] сільська рада Хорольського району в письмовій заяві позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити на підставі слідуючого. Згідно до ст. 1234 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємцем покійної [PERSON] за заповітом, тому має право на вказане у заповіті спадкове майно. Враховуючи, що спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини в порядку, передбаченому ст. 1277 Цивільного кодексу України, а спадщина може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є [PERSON] сільська рада Хорольського району Полтавської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона проживала з відповідачем однією сімєю з жовтня 2007 року. 12.10.2008 року у них народилася дочка [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]. У лютому 2010 року відповідач залишив її з дитиною, з цього часу вони проживають окремо. Дитина перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Він офіційно не працює, має мінливі доходи. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні обставини викладені у позові визнав, проти позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що він допомагає дитині, коли в нього є можливість, однак не регулярно. У відповідності до ст.ст. 130,174 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні, проти чого сторони не заперечували. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 181- 183,191 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, шо сторони з жовтня 2007 року проживали однією сімєю. 12.10.2008 року у них народилася дочка [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] (а.с.4). З лютого місяця 2010 року сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем, перебуває на її повному утриманні (а.с.5). Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, її доходів не достатньо для належного утримання дитини. Відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід. Інших стягнень з нього не проводиться. Він добровільно регулярно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, однак не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини. Викладене підтвердилося в судовому засіданні поясненнями сторін. З урахуванням матеріального стану сторін, інших обставин справи, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] Звернувся до судв з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на нього, посилаючись на те,що 20 листопада 2006 року в с.Придніпровське Чорнобаївського району помер [PERSON] Володимирович.Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно в склад якого входить жилий будинок з надвірними спорудами, розташований в с.Придніпровське вул.Жовтнева,15 Чорнобаївського району Черкаської області. Заповітом,складений 18 травня 2006 рокуі посвідчений придніпровською сільською радою по реєстру №51,[PERSON] заповів належний йому будинок відповідачу [PERSON] Івановичу.який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВКК №645057 від 25 квітня 2008 року,за яким успадкував житловий будинок з надвірними спорудами в с. Придніпровське по вул.Жовтнева .15 Чорнобаївського району. 10 березня 2009 року сторони уклали письмовий договір, за яким позивач придбав за 5000 тисяч грн. у відповідача вказаний будинок, при чому кошти сплатив зразу, а відповідач написав відповідну розписку про отримання коштів. Проте нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не провели. З березня 2009 року позивач,вважаючи себе власником будинковолодіння,на свій розсуд перевіз до будинку особисті речі, провів ремонт житлових кімнат, сплачує земельний податок. Відповідач уникав зустрічі з позивачем, не виготовляв документи,що змусило його звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні.Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права та свободи інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає,що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Встановлені фактичні обставини справи свідчать,що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку і позивач був позбавлений можливості вільного розпорядження належним йому майном,чим порушено його право власності. Вищевказані обставини підтверджуються копією розписки, технічного паспорту на будинок, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі,квітанцією про прийом податкових платежів,довідкою сільської ради №806 від 8 жовтня 2010 року. Суд вважає законними підстави звернення позивача до суду за захистом порушеного права і ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved