overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м.Києві ради" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів 705 грн. 40 коп., пославшись на те, що вони не регулярно та не в повному обсязі сплачують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за період з жовтня 2009 року до 01,04.2010р. утворилась вказана заборгованість. Представник КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м.Києві ради" у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява підприємства з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника (а.с.7). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м.Києві ради". Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись судом за останнім відомим місцем мешкання, про що свідчить акт ЖЕКу (а.с. 17). Оскільки відповідачі не повідомили причини своєї неявки, суд визнав причини їх неявки як неповажні та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі №59 по вул.Сабурова. 1 в м.Києві, регулярно та в повному обсязі не сплачують квартплату та вартість послуг з утримання будинку та прибудинкової території, заборгованість за період з жовтня 2009 року до 01.04.2010р. становить 705 грн. 40 коп. (а.с.З). Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог ст.64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Плата за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в установлені строки. Оскільки відповідачі добровільно не виконують умови договору найму житлового приміщення, заборгованість у розмірі 705 грн. 40 коп. підлягає солідарному стягненню з них в судовому порядку. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. - по 25 грн. 50 коп. з кожного з відповідачів та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. - по 15 грн. 00 коп. з кожного з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2006 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок того, що вони різні за характерами люди, спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ве- дуть спільного господарства, проживають окремо близько року, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сім'я розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо з 2009 року, відновити їх відносини неможливо, а тому вона наполягає на розірванні даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, зазначив суду, що дійсно вони перестали підтримувати подружні стосунки у 2009 році, а тому він згоден на розлучення, строк на примирення їм з дружиною не потрібен, оскільки у них обох склалось своє життя, а тому зберігати дану сімю немає сенсу. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2006 р. (а.с.7), від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, про- живають окремо з 2009 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірван- ня шлюбу не заперечував, оскільки вважає, що сімя розпалась. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збе- реження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 600 грн. щомісяця до досягнення дитиною пов\-ноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги належним чином. У судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не відомо. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, що є в справі, суд встановив наступні об\-ставини та відповідні їм правовідносини. З 1997 року [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, проживали разом. Від фактичних шлюбних стосунків мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, постійного прибутку не має, на утриманні інших осіб також не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір яких визначити в 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про визнання дій незаконними, зобов'язання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку за 2009 рік. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни вона є дитиною війни і має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яку відповідач не виплачував в повному розмірі. Просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є дитиною війни, що підтверджується копією її посвідчення та паспорта. Стосовно ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років. Згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11. 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Стосовно п.1 Прикінцевих положень цього Закону зазначена норма діє з 1 січня 2006 року. У 2009 році стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" діяла в редакції від 18.11.2004 року і будь-які зміни у неї не вносились. Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік,, Кабінету Міністрів України надавалось право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Однак, її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни,, залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України „Про соціальний захист дітей війни,,. Тому, позивачка за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З врахуванням викладеного, суд вважає, що дії управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі щодо відмови позивачці у нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії не відповідають вищезазначеним нормативним положенням, а тому їх слід визнати незаконними. При вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України та п.34 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», і стягує на користь позивачки лише суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач ВАТ «Укртелеком» просить суд стягнути з відповідача на користь філії ВАТ «Укртелеком» борг в сумі 302,90 грн., збитки від інфляції в сумі 17,95 грн., 3% річних в сумі 4.98 грн., державне мито в сумі 51,00 грн., вартість інформаційних послуг у суді в сумі 120.00 грн., а всього 496,83 грн. У заяві посилаючись на те, що позивач надає послуги електрозв'язку юридичним особам та населенню Карлівського, Машівського та Чутівського районів Полтавської області. За період з 1 травня 2009 р. по дату звернення до суду заборгованість за послуги електрозв'язку в сумі - 302 грн. 90 коп, а саме за міжміські переговори - 44,27 грн., по абонплаті за телефон - 258,63 грн., Відповідно до п. 2 ст.652 ЦК України збитки від інфляції за весь період прострочення відповідачем нараховано 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення, що сладає 4,98 грн., В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши при цьому письмову заяву в якій повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився і оскільки немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд на підставі п. 4 ст. 169 ЦПК вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Оскільки, відповідач [PERSON] не сплатила заборгованість за користування послугами електрозв'язку, не виконавши таким чином умови договору, то суд вважає за можливе задовольнити даний позов повністю і стягнути з відповідача заборгованість за користування послугами електрозв'язку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач ВАТ «Укртелеком» просить суд стягнути з відповідача на користь філії ВАТ «Укртелеком» борг в сумі 220,89 грн., збитки від інфляції в сумі 38,64 грн., 3% річних в сумі 9.43 ірн^ державне мито в сумі 51,00 грн., вартість інформаційних послуг у суді в сумі 120.00 гри., а всього 439,96 грн. У заяві посилаючись на те, що позивач надає послуги електрозв'язку юридичним особам та населенню Карлівського, Машівського та Чутівського районів Полтавської області. За період з 1 червня 2008 р. по дату звернення до суду заборгованість за послуги електрозв'язку в сумі - 220 грн. 89 коп., а саме по абонплаті за телефон - 220,89 грн., Відповідно до п. 2 ст.652 ЦК України збитки від інфляції за весь період прострочення відповідачем нараховано 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення, щосладае9.43 грн., В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши при цьому письмову заяву в якій повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився і оскільки немає відомостей про причину неявки відповідача. повідомленого належним чином, суд на підставі п. 4 ст. 169 ЦПК вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Оскільки, відповідач [PERSON] не сплатила заборгованість за користування послугами електрозв'язку, не виконавши таким чином умови договору, то суд вважає за можливе задовольнити даний позов повністю і стягнути з відповідача заборгованість за користування послугами електрозв'язку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач ТОВ Агрофірма «Аврора» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що на праві приватної власності товариству належить домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Пологи Запорізької області вул. Інтернаціональна,32. В теперішній час в даному домоволодінні на умовах оренди з правом викупу проживає сімя [PERSON]. На земельній ділянці, де розташований будинок, без дозволу органів архітектури та міської ради було збудовано гараж розміром 4,9м х 4,45 м. літ. «Е», сарай розміром 4,9 м х 2,27 м літ. «З». На даний момент виникла необхідність узаконити самовільне будівництво. В судовому засіданні представник позивача наполягає на вимогах позову, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду не зявився, але подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без участі представника [PERSON] міської ради. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно комплексного висновку № 7 від 11 лютого 2010 року головного архітектора району самовільно побудовані будівлі - гараж розміром 4,9м х 4,45м літ. «Е», сарай розміром 4.9м х 2,27м літ. «З» відповідають Державним Будівельним нормам. На підставі викладеного, ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

У травні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначено, що вона [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] є власником ? частки житлового будинку № 2-а по вул. Аптечній в м. Запоріжжі на підставі договору дарування від 26.12.1968 року, посвідченого першою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Зазначене нерухоме майно отримане нею в дар від свого батька [PERSON]. Посилаючись на те, що в даний час вона має намір розпорядитися належною їй часткою будинку, проте при складанні договору дарування, укладеного між нею та її батьком, невірно зазначене їх прізвище при перекладі на українську мову, а саме «Хвостік», замість «Хвостик», просить суд встановити факт належності договору дарування ? частки житлового будинку № 2-а по вул. Аптечній в м. Запоріжжі, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 26.12.1968 року, посвідченого першою Запорізькою державною нотаріальною конторою р№ 3-9881, [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] наполягає на задоволенні заявлених вимог у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто без участі зацікавленої особи. Як встановлено судом, [PERSON] є власником ? частки житлового будинку № 2-а по вул. Аптечній в м. Запоріжжі на підставі договору дарування від 26.12.1968 року, посвідченого першою Запорізькою державною нотаріальною конторою, про що надано копію договору дарування. Як встановлено з наданих суду копії свідоцтва про народження, свідоцтва про зміну імені, витягу з державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбним прізвищем [PERSON] є прізвище «Хвостик». Згідно свідоцтва про смерть прізвище батька заявника [PERSON]. Як вбачається з наданої суду копії договору дарування, при складанні договору дарування прізвище дарувальника та обдарованого при перекладі на українську мову зазначено «Хвостік», замість «Хвостик». Вивчивши надані докази у сукупності, заслухавши пояснення заявника, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

09.07.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до с.с позовною заявою до відповідача [PERSON] про рогсЕ = -- - шлюбу, в якій вказала, що 15.09.2001 року відділом реєстрації актів цивільного ста- - місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Микола есе- : області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Шлюб перший. Від даного шл-сс.. мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]/та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2008 року, через те, що в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння, тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON], просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних причин. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Так, у попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з квітня 2008 року та жоден з них не бажає зберегти сім'ю, тому, суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення, отже шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у зв'язку з тим, що відповідачі не виконують обов'язки по поверненню кредиту, згідно до кредитного договору № 014/17-07/2752-40 від 15.08.2007 року в разі чого виникла заборгованість в сумі 13913 грн. 35 коп, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 3977,13 грн.; відсотки за користувавння кредитом 1441,55 грн; пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків за його користування 8494,67 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON]С в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомленіий про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення телеграми. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.08.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/17-07/2752-40. Відповідно до умов даного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 5223,65 грн. на строк 18 місяців, т.б. до 15.02.2009 року. Відповідач [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, процентну ставку за користування коштами в розмірі 28% річних від початкової суми кредиту. Згідно з наданого розрахунку заборгованість по сплаті кредиту станом на 01.09.2009 року складає 13913 грн. 35 коп., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 3977,13 грн.; відсотки за користувавння кредитом 1441,55 грн; пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків за його користування 8494,67 грн. Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобов"язання по кредитному договору, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості в розмірі 13913 грн. 35 коп. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 139,13 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 20 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 354. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку Каріну, [INFO]. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів подружжя, в звязку з чим виникали постійні скандали та непорозуміння. Шлюбні відносини припинені з червня 2009 року. Проживають окремо. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна немає. На примирення не згодна. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася, витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу просила покласти на позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вважав за необхідне розірвати шлюб, поклавши на нього витрати, повязані з реєстрацією його розірвання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов в силу ст. 174 ЦПК України підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, що 20 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 354 (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має спільну малолітню доньку Каріну, [INFO] (а.с. 6). Разом з тим шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з червня 2009 року. Подружжя проживає окремо. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved