Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

11.08.2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ЛКП «Рясне- 402», третіх осіб [PERSON], [PERSON] про зобовязання провести перерахунок оплати комунальних послуг та стягнення 2000 грн. моральної шкоди і судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він проживає за адресою м. Львів вул. Біберовича, 9/121 у м. Львові у двокімнатній квартирі, яка належить на праві спільної сумісної власності йому та членам його сім»ї дружині [PERSON], дітям [PERSON], [PERSON]. Зазначає, що-між ним та ЛКП «Рясне-402» 19 березня 2008 року було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно п.1.1 даного Договору «виконавець бере на себе зобов»язання надавати споживачеві послуги згідно Правил утримання будинків, а споживач - зобов»язаний своєчасно оплачувати ці послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених Договором. Однак виконавець - ЛКП «Рясне- 402 певні послуги виконує неналежно, а інші взагалі не виконує. Згідно п.1.3.4 Договору - підготовка житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період встановлено оплату 0,0288 грн./кв.м. Але ця послуга виконується відповідачем неналежним чином. Вказує, що у підвалі засклив вікно власним коштом, в кухні батарея взагалі не обігрівається, після злиття води із системи в підвалі біля фундаменту утворилася велика яма, що є причиною осідання фундаменту будинку, теплоізоляція на трубах опалення і гарячої води в деяких місцях взагалі відсутня. Згідно п.1.3.6 Договору - «за обслуговування систем водопостачання та водовідведення, центрального опалення та гарячого водопостачання» встановлено оплату 0,264 грн./кВ.м. Але крани стояків води заржавілі та погнуті і при аварійній ситуації їх не можливо закрутити. З тріщин труб капає вода, в підвалі сирість. Крани стояків опалення також не перекриваються . Згідно п. 1.3.10 Договору вбачається, що відсутнє освітлення в підвалі, і він за власні кошти разом із сусідом провів освітлення в підвалі, що є невиконанням умов Договору. Нарахування оплати за спожиту електроенергію проводиться ЛКП «Рясне-402» на власний розсуд. Після передачі будинку до ЛКП «Рясне-402» розрахунок оплати не відповідає спожитій електроенергії. Позивач оплачував і оплачує за власним лічильником, однак ЛКП постійно нараховував йому борг. На його письмові заяви з проханням роз»яснити порядок нарахування оплати за спожиту електроенергію конкретної відповіді він так і не отримав. Щодо боргу за холодну воду, то він також виник з вини ЛКП «Рясне-402», оскільки у червні 2008 року розрахунок передано з «Львівводоканалу» в ЛКП, а оплачені ним кошти, які поступили на рахунок «Львівводоканал» так і не передано на рахунок ЛКП. Зазначив, що ним були подані заяви по даному приводу, але перерахунок так і не був проведений. Зазначеними діями відповідачем заподіяна йому та його сім»ї завдана моральна шкода, так як вони змушені постійно нервуватись та переносити душевні страждання через протиправну поведінку відповідача. 25.10.2010 року позивач подав заяву в порядку ст.31 ЦПК України, якою просить зобов»язати ЛКП «Рясне-402» м. Львова провести перерахунок оплати комунальних послуг і плати за електроенергію на суму 1425 грн. 98 коп. та зобов»язати ЛКП «Рясне-402» надалі не нараховувати плату за послуги, вказані в п.1.3.4. і 1.3.6. Договору від 19.03.2010р. по причині їх не виконання. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позову та додатково пояснив, що у 2008 році був укладений договір, але ЛКП не виконує своїх зобовязань, а саме щодо обслуговування внутрібудинкових мереж, періодичної підготовки будинку до опалювального сезону. У 2007 році ним встановлено лічильник електричної енергії, згідно якого він і проводить оплату за використану електроенергію, однак відповідач безпідставно нараховує кошти за загальним лічильником на будинок. За час розгляду справи він зясував з ЛМКП «Львівводоканал» щодо заборгованості та вимог до ЛКП немає з цього питання. Неодноразовими зверненнями до відповідача, а у звязку з його бездіяльністю і до органів влади, щодо проведення перерахунку оплати за комунальні платежі, тим самим переніс душевні страждання через протиправну поведінку відповідача і йому нанесено моральну шкоду. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 14.08.2009 року у судовому засіданні позов заперечив, подав письмові заперечення на позов, підтримав їх у судовому засіданні та додатково пояснив, що позовні вимоги не підтверджені доказами, неполадки системи водопостачання не могли вплинути щодо надання послуг позивачеві та їх якості. Подані акти претензії просить не приймати до уваги, так як про складення таких ЛКП не попереджали. Щодо нарахування коштів за використану електричну енергію, то ЛКП неодноразово зверталося до міськвиконкому про виділення коштів для прийняття в експлуатацію електромережі, але тільки під час розгляду справи такі кошти виділіли і ВАТ «Львівобленерго» розпочало опломбовувати лічильники, що обліковують електроенергію на кожну квартиру. Йому не відомо, чи на день розгляду справи проведений перерахунок вартості послуг наданих не в повному обсязі по підготовці до опалювального сезону у 2008-, 2009 роках.Просить у позові відмовити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не прибули та подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд у відповідності до ст.169 ЦПК України вважає, що розгляд справи слід завершувати без їх участі. Представник третьої особи ЛМКП «Львівводоканал» [PERSON], що діє на підставі довіреності від 13.09.2010 року повідомила, що заборгованість перед позивачем у сумі 33 грн. за подачу холодної води рахується за ЛМКП «Львівводоканал», а тому позивачу необхідно прибути на підприємство, написати заяву та дане питання буде вирішено у загальному порядку. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особі зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані ш справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення : наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач з третіми особами [PERSON] [PERSON] зареєстровані та проживають у [INFO] і така належить їм та [PERSON] на праві спільної сумісної власност? згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 01.12.2006 року (а.с. ). Зазначена квартира складається з 2-х житлових кімнати, кухні та комунальних вигод, загальною площею 53.30 кв.м. Як вбачається з матеріалі справи, 19.03.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Згідно п.1.2. Договору зазначені перелік послуг, що надаються. Зокрема п.1.3.4. передбачено підготовка житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період. З наданого позивачем копії листа департаменту житлового господарства та інфраструктури від 09.01.2009 року № 25-5 та від 18.03.2009 року № 25-200 вбачається, що ЛКП «Рясне- 402» листом від 25.12.2008 року № 2/1425 (а.с.21,23) повідомив департамент, що позивачеві буде проведено перерахунок по квартирі 121 буд.№9 на вул.Біберовича на загальну суму 13,40 грн., а саме витрати на підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період). На час розгляду справи такий перерахунок не проведений, а тому суд вважає, що вимоги у цій частині підлягають до задоволення. Моральна шкода також підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди від 31.03.1995 р. №4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. У судовому засіданні встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача, а у звязку з його бездіяльністю і до органів влади щодо проведення перерахунку вартості послуг, наданих не в повному обсязі по підготовці до опалювального сезону у 2008-2009 роках як складової тарифу з утримання будинків та прибудинкових територій, однак відповідач належним чином не реагував та до часу розгляду справи не здійснив такого перерахунку, хоча сам визнав про ненадання послуг. Позивач тим самим переніс душевні страждання через протиправну поведінку відповідача і йому нанесено моральну шкоду. Виходячи з розумних розмірів, суд вважає достатньою моральну шкоду у розмірі 200 грн. У решті у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступного. З пояснень представника відповідача у судовому засіданні та наданих письмових доказів вбачається, що у будинку влаштований загальний лічильник споживання електричної енергії. Лічильник, який встановлений на квартиру позивача не є зареєстрований у ВАТ «Львівобленерго», а тому нарахування за спожиту електричну енергію здійснюється на підставі Постанови КМ України № 879 від 01.08.1996 року «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадян» з наступними змінами. Відповідно до ч.І ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Щодо ненадання позивачеві інших послуг з утримання будинку та прибудинкової території, то матеріалами справи такого не підтверджено. Долучені до справи акти претензії від 16.07.2008 року (а.с. 16,17) вказують на не підготовку підвалу до опалювального сезону у 2007-2008 роках, однак позовні вимоги як зазначив позивач, заявлені ним з дати укладення договору, тобто з 19.03.2008 року. Інші неполадки, зазначені у акті-претензії не вплинули на якість наданих послуг або їх зменшення. Жодних інших звернень до позивача до ЛКП за оспорюваний період не було. Згідно з ст.10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.? Вимоги позивача - надалі не нараховувати плату за послуги, вказані в п. 1.3.4. і 1.3.6. Договору від 19.03.2010р. по причині їх не виконання не підлягають до задоволення, оскільки суд розглядає порушене право позивача, а не те, що може бути порушене на майбутнє. З врахуванням наведеного позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Підлягають також стягненню судові витрати та послуги за надання правової допомоги у розмірі 150 грн. за написання позовної заяви.

Outcome: partial