Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач просить суд вчинити тлумачення заповіту її бабусі - [PERSON] від 5 вересня 2003 року, посвідчений Саханською сільською радою Ширяївського району Одеської області, яка заповідала їй свій сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0048363, виданий 6 червня 1996 року Ширяївською райдержадміністраціпо. гак як [PERSON] померла 29 вересня 2004 року, а ще 10 лютого 2004 року їй був виготовлений Державний акт на право приватної власності на землю серії 111 -ОД № 047311. але заповіт вона не переоформила в зв'язку з похилим віком, станом здоров'я та юридичною неграмотністю. Також просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді вказаної земельної ділянки. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Позовні вимоги підтверджуються: заповітом, свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про смерть, державним актом на право приватної власності на землю, довідкою Саханської сільської ради Ширяївського району Одеської області. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: згідно заповіту від 5 вересня 2003 року, [PERSON] заповідала позивачеві - [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0048363, яка перебувала у власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» Ширяївського району Одеської області розміром 9,93 умовних кадастрових гектар. А згідно державного акту на право приватної власності на землю від 10 лютого 2004 року, [PERSON] передана земельна ділянка площею 7,27 га, яка розташована на території Саханської сільської ради Ширяївського району Одеської області. Відповідно до ст. 1256 ЦК України, спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, встановлених ст.213 ЦК України, а саме тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч.2 ст.213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, у разі наявності спору про право, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт - У зв язку з наведеним, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] заповідала позивачеві - [PERSON] Ю,Б. право на отримання земельної ділянки на підставі сертифікату, а не земельну ділянку, посвідчену державним актом. Крім того, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно, суд враховує, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями, свідоцтво про право на спадщину на підставі статей 1296, 1297 ЦК України, ст.34 Закону України «Про нотаріат» видається нотаріусом. На підставі вимог ст. 1272 ч.З ЦК України, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому позов слід задовольнити частково.

Outcome: approved