Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суд з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по вул. Л. Курбаса, 25 в м. Городенка Івано-Франківської області. В позові вказала, що 24.11.2008 року помер її батько [PERSON] Згідно записів в архівних документах померлий числиться власником житлового будинку, розташованого по вул. Л. Курбаса, 25 в м. Городенка, збудованого 1953 році. Оригінали документів на зазначене будинковолодіння втрачені. В 1987 році проведено добудову, але через необізнаність із законом, технічну документацію не оформлено належним чином. 10.09.2008 році [PERSON] склав заповіт на [PERSON] та розпорядився своїм майном як власник. Після смерті батька вона зверталась в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак отримала відмову із-за відсутності свідоцтва про право на власність. Також вказала, що вона являється єдиною спадкоємницею, так як мати померла раніше 16.03.1999 року. Як спадкоємець вона фактично вступила в управління майном, оскільки продовжує жити в даному господарстві, оплачує комунальні послуги, обробляє присадибну ділянку, виготовила технічний паспорт. Фактично вона володіє та користується майном з грудня 2008 року і відповідно стала власником майна. У зв'язку із цим просить позовні вимоги задовольнити. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечує щодо задоволення їх. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, за наявності для того законних підстав. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що згідно технічного паспорта [PERSON] по вул. Л. Курбаса,25 належав житловий будинок із господарськими спорудами та земельна дліянка для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0.1000га., а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. Згідно заповіту від 10.09.2008 року, [PERSON] розпорядився своєю власністю на випадок його смерті та заповів все своє майно [PERSON] Остання являєється його дочкою та померлої [PERSON], яка померла 16.03.1999 року. [PERSON], помер 24.11.2008 року і після його смерті відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла. [PERSON] вона належгим чином не оформила спадщину,так як відсутні документи на право власності. Згідно ст. ст.316- 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яка здійснює право власності відповідно до закону за своєю волею. Власникові належить права володіння користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленої судом. В силу ст. 381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько - побутовими будівлями. Із матеріалів справи та заяви видно, що позивачка практично проживає в даному будинку, вела із померлими батьками спільне господарство. Представник відповідача не заперечує, щоб право власності визнати за позивачкою, яка практично є власником будинковолодіння. Оскільки інших осіб, які б оспорювали право власності не встановлено, тому вважає, що [PERSON] правомірно володіє майном. А тому, за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок та господарські споруди в м. Городенка по вул. Л.Курбаса, 25. На підставі ст.ст.316-318, 328, 331, 381 ЦК України,

Outcome: approved