Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі ВАТ «ЦГЗК») звернулось до суду з позовом про відшкодування шкоди посилаючись на наступні обставини, що вони перебувають у трудових правовідносинах, відповідно до яких відповідач являється відповідальною особою. Між ВАТ «ЦГЗК» та АТЗТ «Електромашпромсервіс» було укладений договір виконанню ремонтних робіт електрообладнання ВАТ «ЦГЗК». При перевезенні після виконаного ремонту статора електричного двигуна відповідач не проконтролювала розміщення та укладку вантажу, не забезпечила збереження при транспортуванні, що призвело до тертя обмотки статора з поверхнею автомобіля та пошкодження 45 секцій. Після прибуття статора на комбінат 14.09.2007 року було проведено комісійне обстеження, за результатами якого складено акт, у якому вказано, що в результаті опрокидування підставочної шпали корпус статора просів та була деформована лобова частина і пошкоджено 45 секцій обмотки. Пошкодження статора сталося в результаті неналежного виконання своїх посадових обовязків експедитором транспортної дільниці по ремонту електричних машин цеху з ремонту енергетичного обладнання [PERSON]. Згідно акту виконаних робіт №7458 за жовтень 2007 року, на замовлення ВАТ «ЦГЗК» підрядник АТЗТ «Електромашпромсервіс» виконало роботи по відновленню статора пошкодженого з вини відповідача на суму 24079 гривень 26 копійок. 23.10.2007 року АТЗТ «Електромашпромсервіс» було виставлено рахунок-фактуру №1530 на сплату наданих послуг, після чого, 19.11.2007 року платіжним дорученням №90101 ВАТ «ЦГЗК» сплатило вартість відновлювальних робіт. Таким чином, ВАТ «ЦГЗК» було заподіяно майнової шкоди на суму 24079 гривень 26 копійок. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив в частині стягнення судових витрат, просив суд стягнути з відповідача 24079 гривень 26 коп, судові витрати у розмірі 370 гривень 80 коп. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, наголосивши, що відповідальність має бути покладена не лише на неї. На її думку має місце солідарна відповідальність. Допитавши сторони, дослідивши письмові матеріали, оцінивши у сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги належить задовольнити у повному обємі. Як встановлено у судовому засіданні, що згідно з наказом №49К-246 від 14.04.2003 року між ВАТ «ЦГЗК» та [PERSON] укладено безстроковий трудовий договір та прийнято останню на посаду обмотника елементів електричних машин цеху з ремонту енергетичного обладнання. Згідно з наказом №163К-1040 від 05.12.2006 року [PERSON] переведено з 06.12.2006 року експедитором транспортної дільниці по ремонту електричних машин цеху з ремонту енергетичного обладнання. Розділ 2 посадової інструкції передбачає обовязки відповідача: п.2.3. Контролювати наявність засобів для перевезення вантажів розміщення та укладку вантажів. П.2.4. Супроводження вантажів до місця призначення, забезпечення необхідного режиму зберігання, збереження при транспортуванні. П.2.7.1.Забезпечувати збереження електричних машин та трансформаторів при прийманні транспортуванні та зберіганні. З посадовою інструкцією та доповненнями до неї, [PERSON] була ознайомлена під особистий розпис. На підставі Договіру №160-10-10-/07 від 17.01.2007 року про виконання робіт по ремонту електрообладнання, укладеного між ВАТ «ЦГЗК» та АТЗТ «Електромашпромсервіс», останне взяло на себе обовязок по виконанню ремонтних робіт електрообладнання ВАТ «ЦГЗК». Отримання Відповідачем статора електричного двигуна СДЕУ-18-54-16 3200 кВт, інвентарний №06-32 підтверджується видатковою накладною №1257 від 12.09.2007 року. 12 вересня 2007 року при перевезенні після виконаного ремонту статора електричного двигуна СДЕУ-18-54-16 3200 кВт, інвентарний №06-32 з ЕРП №5 АТЗТ «Електромашпромсервіс» до цеху шламового господарства ВАТ «ЦГЗК» на платформі автомобілю «Татра 8151», Відповідач не проконтролювала розміщення та укладку вантажу, не забезпечила збереження при транспортуванні, що призвело до тертя обмотки статора з поверхнею автомобіля та пошкодження 45 секцій. Після прибуття статора на комбінат 14.09.2007 року було проведено комісійне обстеження, за результатами якого складено акт, у якому вказано, що в результаті опрокидування підставочної шпали корпус статора просів та була деформована лобова частина і пошкоджено 45 секцій обмотки. Пошкодження статора сталося в результаті неналежного виконання своїх посадових обовязків експедитором транспортної дільниці по ремонту електричних машин цеху з ремонту енергетичного обладнання [PERSON]. Згідно акту виконаних робіт №7458 за жовтень 2007 року, на замовлення ВАТ «ЦГЗК» підрядник АТЗТ «Електромашпромсервіс» виконало роботи по відновленню статора пошкодженого з вини відповідача на суму 24079 гривень 26 копійок (двадцять чотири тисячі сімдесят девять гривень двадцять шість копійок) 23.10.2007 року АТЗТ «Електромашпромсервіс» було виставлено рахунок-фактуру №1530 на сплату наданих послуг, після чого, 19.11.2007 року платіжним дорученням №90101 ВАТ «ЦГЗК» сплатило вартість відновлювальних робіт. Згідно з ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Таким чином, ВАТ «ЦГЗК» було заподіяно майнової шкоди на суму 24079 гривень 26 копійок. Згідно з п.2 ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. В даному випадку, статор електродвигуна був отриманий Відповідачем на підставі доручення серії ЯЛИ № 567009 строк дії з 10.09.2007 року до 19.09.2007 року, що підтверджується витягом з журналу реєстрації. Згідно з ст.136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що перевищує середньомісячний заробіток провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного суду. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У суду відсутні підстави приймати до уваги посилання відповідача, оскільки заперечення не підтверджені доказами. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved