Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

20.08.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Донецької області. В обґрунтування свого позову, зазначає, що позивач отримує пенсії за віком, після призначення пенсії продовжила працювати. Маючи 24 місяця трудового стажу після призначення пенсії, 11.03.2010 р. позивач звернувся до відповідача про проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії та одержуваного заробітку з якого постійно сплачувалися страхові внески. При перерахунку пенсії був застосований показник середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. Позивач вважає, що відповідач перерахував їй пенсію з порушенням законодавства, застосувавши при проведенні перерахунку пенсії показник середньої заробітної плати в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн., а не показник 2009 року в розмірі 1650, 43 грн. Позивачка, намагаючись врегулювати спір, 11.03.2010 року звернулася до відповідача із заявою про розяснення дій щодо перерахунку із показника за 2007 рік. Однак, відповідач повідомив, що перерахунок їй проведено і застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні з якої, сплачено страхові внески за 2007 року на підставі спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.09 року № 20\\0\\18-09\\039 та Пенсійного фонду України від 11.03.09 року № 4096\\02-01. В звязку з чим просить суд, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоотриману щомісячну суму пенсії з 01.03.2010 року виходячи із середнього заробітку у розмірі 1650, 43 грн. Позивач у судове засідання не зявивсь, залишивши заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволені своїх вимог наполягав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, залишивши письмові заперечення проти позову, просили розгляд справи провести у їх відсутність. В своїх запереченнях відповідач посилався на відсутність правових підстав для задоволення позову, в звязку правовим не врегулюванням цього питання, регулювання цих правовідносин різними актами. Перерахунки пенсій проводилися відповідно до Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року, оскільки ч.4 ст.42 Закону (із змінами, внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визначається згідно до ст.40 Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зміни, що були внесені до ст.ст.40,42 Закону в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції на приймалося. Відповідно до норм вищезазначеної Постанови КМУ, спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.09 року № 20\\0\\18-09\\039 та Пенсійного фонду України від 11.03.09 року № 4096\\02-01 визначення показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, перерахунки пенсій проводяться із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій для 2007 рік, тобто 1197,91 грн. Таким чином перерахунок зроблений вірно, позивач отримує пенсію у розмірах встановлених законодавством України. Про знаходження на їх обліку позивача, отримання пенсії та інших обставин не заперечувалось. Дослідивши матеріали справи доводи та заперечення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає встановленим, проти чого не заперечувалось стороною відповідача та підтверджується матеріалами справи, що позивач [INFO], дійсно після набуття пенсійного віку, є пенсіонером з 2002 року, перебуває на обліку в УПФ Володарського району, отримує звідти призначену пенсію. Після виходу на пенсію продовжив працювати. У березні 2010 року звернувся до відповідача про перерахунок пенсії. Після чого 11.03.2010 року знову звернувся до відповідача про проведення перерахунку пенсії з застосуванням показників середньої заробітної плати за 2009 рік у розмірі 1650, 43., але ж відповідачем було відмовлено у цьому та повідомлено, що перерахунок пенсії проведено із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік у відповідності до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Перерахунок пенсії проведений з 01.03.2010 року відповідно до заяви позивача. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Підпунктом 3 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», який є чинним і не визнаний неконституційним, визначено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Згідно ст.ст.42, 40 (п.1,2) Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням Закону України від 19.12.2006 року №489-У, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. При цьому заробітна плата для обчислення визначається за періоди страхового стажу, передбачені ч.1 ст.40 вищезазначеного закону та обчислюється за формулою, визначеною ч.2 ст.40, яка передбачає застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення. Дані норми, передбачають застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення. Посилання відповідача на рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року, яким зміни, що внесені до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в частині визначення показника та порядку проведення перерахунку пенсій, були визнані не конституційними, оскільки діють норми, які регулюють зазначене питання і не визнані неконституційними, а саме пп. 3 п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та частини 1, 2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції, які діяли на моменту звернення, є безпідставними. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. визнано таким, що не відповідають Конституції України положення пп.9,10 п.35 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими були внесені зміни до ст.ст.40,42 Закону, т.б. було відновлено попередню редакцію Закону. Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004 та ін.). Тобто таким календарним роком для позивача, яка звернулася за перерахунком пенсії є 2009 рік, а не 2007 рік. Щодо, застосування відповідачем спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 11.03.09 року № 20\\0\\18-09\\039 та № 4096\\02-01, то суд критично оцінює посилання на нього. Також необхідно врахувати те, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» - мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно законами України, а не постановами Кабінету Міністрів України. Пленум Верховного суду України в п.5 постанови №9 від 1.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» розяснює судам, що під час розгляду справи необхідно піддавати оцінці нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу, в т.ч. акти Президента України, постанови та розпорядження КМУ на відповідність їх як Конституції України так і Закону. Якщо при цьому буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці відносини. Виходячи із загальних засад пріоритетності закону на підзаконними нормативними актами, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на спільний лист Міністерства праці та соціальної політики і Пенсійного фонду України від 11.03.2009 р. N20/0/18-09/039, N4096/02-01, який визначив порядок застосування статей ст.40 і ст.42 (частина 4) Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, визначаючи для працюючих пенсіонерів базу для перерахунку пенсії виходячи з показника за 2007 рік, а не рік що передував року перерахунку, як прописано у Законі, тому що Листом не можуть регулюватися пенсійні правовідносини і його зміст суперечить Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при здійсненні перерахунку державної пенсій позивачу застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати працівників в галузях національної економіки, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, а це 2009 рік, і розмір такої заробітної плати встановлений 1650, 43, у відповідності до ст.ст.40,42 Закону.

Outcome: approved