overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що 26 березня 2009 року померла [PERSON], після її смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 8, 170 га, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 052921. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем, оскільки до смерті [PERSON] склала заповіт на його користь. Позивач своєчасно до нотаріальної контори із заявою не звернувся, так як був недостатньо обізнаний стосовно порядку спадкування. Коли звернувся, до нотаріальної контори йому було відмовлено, оскільки він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визначити додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Свідок [PERSON] пояснив, що він є племінником померлої [PERSON], не заперечує проти прийняття спадщини позивачем за заповітом. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши заяву в якій прохає розглянути справу в їхню відсутність, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] померла 26.03.2009 року, згідно свідоцтва про смерть виданого відділом РАЦС Магдалинівського РУЮ Дніпропетровської області, серії І-КИ № 311806, актовий запис № 7 (а. с. 6). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але листом державного нотаріуса було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини, в звязку з пропуском строку звернення (а. с. 7). Згідно відповіді на запит наданою Магдалинівської державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася (а. с. 18-19). Продовження строку позивачу необхідно для прийняття спадщини по заповіту залишеному [PERSON] 28 вересня 2002 року, зареєстрованому в реєстрі за № 5-4301 (а. с. 5). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач недостатньо був обізнаний стосовно порядку спадкування, - це стало причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Такі обставини є поважною причиною пропуску строку подачі заяви, тому суд дійшов до висновку про можливість задовольнити прохання позивача та продовжити строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача, [PERSON] в позовній заяві вказавши, що проживає за адресою [INFO], разом із своєю сімю. Відповідач в даному будинку не проживає більше шести років, про що було складено відповідні акти. Відповідач не проживає в будинку за адресою с. Теляж вул. Ланковецька, 105, Сокальського району Львівської області більш ніж 6 місяців без поважних причин, тому при таких обставинах він втратив право на користування житловою площею в даному будинку. В судовому засіданні позивач, позов підтримав, просить його задовольнити, в обґрунтування навів обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: [PERSON] №209, від 25.05.2009 р. та акту 1460 від 20.09.2006 року складеного комісією в складі сільського голови [PERSON], секретаря Майко Н.І., Башук Т.М., вбачається що громадянин [PERSON] в будинку за адресою с. Теляж вул. Ланковецька, 105, Сокальського району Львівської області не проживає. З оглянутої будинкової книги встановлено, що [PERSON] зареєстрований 21.08.1992 р будинку за адресою с. Теляж вул. Ланковецька, 105, Сокальського району Львівської області. Відповідно до ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї житлове приміщення за ними зберігається на протязі шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що вони перебували в шлюбі з 2007 року по 12 січня 2009 року. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Остання проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вона переїхала проживати до своїх батьків. З моменту їх розлучення відповідач жодним чином не допомагає, не цікавиться життям їхньої сімї. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не має. Відповідач офіційно ніде не працює, однак є працездатним. Саме тому просить стягнути з нього на свою користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак вказав, що зазначений позивачем розмір аліментів є надто великим. Просив врахувати факт того, що він має ще одну дитину на утриманні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі протягом 2007-2009 років. Під час цього у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). На даний час разом не проживають. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Малолітня [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача, проживає разом з нею. Жодної державної допомоги на її утримання вона не отримує. Добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не досягнуто. Відповідач є працездатною особою, працює на тимчасових роботах і має мінливий заробіток. Як безробітний не зареєстрований, що підтверджується довідкою Заставнівського районного центру зайнятості (а.с. 14). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України суд присуджує кошти на утримання дитини у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином суд, врахувавши стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі, поклавши судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з приводу того, що він не може реалізувати своє право на спадкове майно, оскільки у правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на земельну ділянку - було допущено помилку при написанні прізвища спадкодавця [PERSON]. А саме в графі, де вказується прізвище, імя та по-батькові власника земельної ділянки замість «Силюк Марія Семенівна» помилково вказано «Селюк Марія Семенівна « . В судовому засіданні заявник вимоги підтримав і пояснив, що він є спадкоємцем за законом майна своєї дружини [PERSON], яка померла 27 березня 2010 року . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №190521 від 26.11.2004 року. Оформити свої спадкові права заявник немає можливості через помилку в написанні прізвища спадкодавця в державному акті . Представник зацікавленої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вносити зміни в державні акти вони не вповноважені. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого . У державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, виданому Лановецьким районним відділом земельних ресурсів 26 листопада 2004 року серії ЯА №190521, помилково вказано прізвище «Селюк», хоча в усіх особистих документах її прізвище зазначається «Силюк» . Згідно листа Лановецького районного відділу Тернопільської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» виправлення в державний акт, в якому допущено неточність, внести неможливо . Проаналізувавши докази, представлені заявником і ті, що здобуті в судовому засіданні, суд вважає, що заявлені вимоги підставні, оскільки в державному акті про право приватної власності на земельну ділянку допущено помилку при написанні прізвища та імя спадкодавця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що 14 липня 2007 року позивач вступила в шлюб з відповідачем (свідоцтво про одруження серії І-ЕЛ № 021629 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції , Чернігівської області, актовий запис № 41). Від шлюбу з відповідачем у позивача є малолітня дитина - [PERSON] 13. 08. [INFO], відповідач у добровільному порядку в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України не надає коштів на утримання малолітнього сина, який знаходиться на повному утриманні у позивачки. Шлюбні відносини між сторонами не підтримуються. В судовому засідання позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд стягнути аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, її прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, від нього не надійшло будь яких заяв та клопотань щодо перенесення строку розгляду справи, тому суд на підставі ст.224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сімя [PERSON] розпалася. Шлюбні відносини не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї [PERSON] неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач є батьком [PERSON], 13.08. [INFO] та в порушення вимог ст.ст.180, 199 Сімейного кодексу України, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина. Тому кошти на утримання дитини необхідно стягнути в судовому порядку. Суд на підставі ст.183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави суму судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі наведеного, керуюсь ст.ст. 104, 105, 110-113, 10-184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 213, 215, 224, 226 ЦПК України Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], померлою 28.12.2004 року в м. Заставна Чернівецької області. Посилається на те, що 28 грудня 2004 року, померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки. Заповіту мати не залишила. Спадкоємцями за законом є він та заінтересовані особи по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак оформити своє спадкове право не може, так як у свідоцтві про його народження прізвище матері вказано як «Мартинюк», а у свідоцтві про смерть матері її прізвище вказано як «Мартенюк». Саме тому, він вимушений встановити факт родинних відносин, що померла [PERSON] була його матірю, оскільки від цього залежить виникнення його права на спадщину. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, підтвердивши обставини викладені в ній. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися надали суду заяви в яких вказали, що проти задоволення вимог викладених в заяві не заперечують, просять розглянути справу без їхньої участі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи заявника, покази свідків [PERSON], [PERSON] суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення. Відповідно до п.1.6 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що 19.09.1962 року народився [PERSON], що вбачається із копії паспорта (а.с. 3) та свідоцтва про народження (а.с.6). Його матірю була [PERSON], котра померла 28.12.2004р., що відповідно стверджується свідоцтвом про народження серії ІV УР №1889176 від 27.09.1962р.(а.с. 3). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]І, які є сусідками заявника, підтвердили наявність родинного звязку між заявником та померлою [PERSON], вказали, що померла [PERSON] була матірю заявника [PERSON] та його братів і сестер, заінтересованих осіб по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між покійною [PERSON] та [PERSON] про те, що вони були матірю та сином знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки без його встановлення неможливо оформити і отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

АК „Харківобленерго» 01.07.2010 року звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 256,76 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідач тривалий час не виконує своїх зобов'язань по платі за користування електроенергією, добровільно заборгованість не сплачує, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та, у разі неявки відповідачів, винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'являвся, причин неявки суду не повідомляв, про день та час слухання справи повідомлявся. Заяв про відкладення слухання справи не надійшло. Відповідно до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності сторони, яка бере участь у справі, якій направлялася судова повістка за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, то вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 10.06.2008 р. по 08.06.2010 р. складає 256,76 грн.. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями. У відповідності зі ст.. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Відповідно до п..20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 26.07.1999 р. № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідач не виконує покладені на нього обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК „Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом, виходячи з положень ст..80 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн.. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що 29 вересня 2007 року позивач вступила в шлюб з відповідачем (свідоцтво про одруження серії І-ЕЛ № 051213 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород- Сіверського районного управління юстиції, актовий запис № 85). Від шлюбу з відповідачем у позивача є малолітня дитина - [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами не підтримуються. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила сплачені нею судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд надати час на примирення. Ухвалою суду від 25.08.2010 року було надано строк 2 місяці на примирення сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сімя [PERSON] розпалася. Шлюбні відносини не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї [PERSON] неможливе а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі наведеного, керуюсь ст.ст. 104, 105, 110- 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з відповідачем знаходилась в фактичних шлюбних відносинах з 1999 року. Від спільного проживання вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони до суду не з'явились, надали заяви де просять розглянути справу в їх відсутність, позивачка позов підтримує, відповідач визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбних відносинах з 1999 року. Від спільного проживання вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що за рішенням Кагарлицького райсуду від 19 березня 2009 року з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] стягуються аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дітей відповідного віку, та на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1\\6 частини всіх видів доходів, але не менше шести неоподаткованих мінімумів доходів громадян. У відповідності до даного рішення суду загальний обсяг аліментних стягнень становить 42% від всіх його доходів. Вказане рішення виконується в повному обсязі. В даний час його сімейне і матеріальне становище змінилось. 31.01.2010 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Він працює військовослужбовцем, в зв»Язку з чим не може працювати за сумісництвом та здійснювати підприємницьку діяльність, тому просить зменшити розмір аліментів, утримуваних за рішенням суду, на користь відповідачки на утримання дитини до 1\\8 частини щомісячно, на утримання відповідачки до розміру 1\\25 частини всіх видів заробітку. В судовому засідання позивач свій позов підтримав і суду пояснив, що має другу сім»ю і дитину, яких потрібно утримувати. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила , і суду пояснила, що їй самій важко утримувати дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що за рішенням Кагарлицького райсуду від від 19 березня 2009 року з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] стягуються аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дітей відповідного віку, та на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1\\6 частини всіх видів доходів, але не менше шести неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно довідки № 390 від 16.07.2010 року, відповідач працює військовослужбовцем на факультеті військової підготовки Кам»янець-Подільського національного університету ім..[PERSON] і одержує заробітну плату, розмір якої за останні 6 місяців становить 13676,09 грн, з якої проведено відрахування аліментів в сумі 7628,71 грн. Згідно ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника у разі стягнення аліментів може бути утримано 50 % заробітної плати, а позивач сплачує аліментів лише 42 % заробітної плати, а тому суд вважає, що його права не порушені. Відповідачка перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, одержує допомогу по догляджу за дитиною до 3-х років. Посилання позивача на ту обставину, що в даний час він має другу сімю не заслуговуються на увагу, так як зменшення розміру аліментів може вплинути на матеріальне становище по утриманню дочки [PERSON] [INFO], яка свого заробітку не має, не здатна сама себе утримувати, а тому батьки зобов»язані утримувати дитину, що відповідає вимогам ст.. 180,182 СК України. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed