Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

22.06.2010 р. ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 17.09.2007 р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір строком дії до 17.09.2013 р., за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 20306,00 грн., а той зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 29,5 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов Договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісії та інших платежів, за порушення строків повернення кредитної заборгованості передбачена сплата пені. Однак в обумовлені договором про кредит строки [PERSON] не виконує свої зобовязання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку, у звязку з чим станом на 10.06.2010 р. у нього утворилася заборгованість в загальній сумі 22019,66 грн., в т.ч. заборгованість за кредитом 16139,56 грн., заборгованість за відсотками 1760,04 грн., заборгованість за пенею 4120,06 грн. В добровільному порядку відповідач не погашає борг, не дивлячись на неодноразові нагадування зі сторони банку. Представник ВАТ «[PERSON] Аваль» позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що не може сплачувати заборгованість за кредитом в звязку з хворобою, тому не визнає в частині стягнення пені. Суд, заслухавши доводи сторін, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 вересня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/5434/82/82075 строком дії з 17.09.2007 р. до 17.09.2013 р. Відповідно до умов Договору банк видав позичальнику кредит в сумі 20306,00 грн. зі сплатою 29,5 % річних, а позичальник зобовязаний був погашати кредит та проценти за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії Договору згідно графіку. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов Договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісії та інших платежів, за порушення строків повернення кредитної заборгованості передбачена сплата пені. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення боржником зобовязання несвоєчасного виконання - він повинен сплатити кредиторові пеню (ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Всупереч зазначеним вимогам [PERSON] порушував умови Договору, не виконує свої зобовязання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. За таких обставин суд визнає вимоги позивача про дострокове повернення частини кредиту, що залишилася, процентів та пені законними, що ґрунтуються на нормах ст. 526, 530, 549, 1046, 1049, 1050 та 1054 ЦК України та умовах кредитного договору від 17.09.2007 р. № 014/5434/82/82075. Станом на 10.06.2010 р. загальна сума боргу складає 22019 грн. 66 коп., в т.ч. заборгованість за кредитом 16139,56 грн., заборгованість за відсотками 1760,04 грн., заборгованість за пенею 4120,06 грн., яка визначена відповідно до умов кредитного договору, і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а також у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню сума понесених та документально підтверджених судових витрат сплата державного мита в сумі 220,20 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved