overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

13.09.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 20.09.2008 року у відділі РАЦСу по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 221. Від даного шлюбу дітей не мають. Свої вимоги обгрунтовує тим, що мають з відповідачем різні характери та погляд на життя, внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, просить позов задовольнити. В судовому засідання позивачка позов повністю підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, зазначила, що втратила почуття любові до чоловіка і категорично відмовляється з ним жити. Відповідач [PERSON] наполягав на збереженні сім»ї бо любить дружину, зазначив, що бажає мати повноцінну сім»ю, дітей і все зробить для відновлення її почуттів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачкою Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим того ж числа відділі РАЦСу по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 221( а.с.4). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статею 55 СК України регламентовано, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з серпня 2010 р. припинили шлюбні відносини та позивачка не бажає зберегти сімю. Спорів про поділ майна між сторонами немає. Доводи відповідача щодо можливого примирення суд сприймає критично і вважає неможливим і формальним застосування ст. 111 СК України за будь-яких обставин надавати строк на примирення зважаючи на фактичні взаємини подружжя. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам саме позивачки. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб- розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Заявниці звернулися до Яготинського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в котрій вказали, що 03 березня 2010 року померла їх двоюрідна тітка - [PERSON] Олександрівна. Заявниці являються спадкоємцями за правом представлення, оскільки спадкоємці попередніх черг за законом відсутні. Чоловік - [PERSON], сини - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]- двоюрідна сестра померлої [PERSON] померли. Факт родинних відносин між заявницями та їх двоюрідною тіткою підтверджується показами свідків. В передбачений законом законом шестимісяційний термін після смерті сина заявниці звернулася до Яготинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але спадщину прийняти не можуть, так як не збереглося свідоцтво про народження їх бабусі - [PERSON] та свідоцтво про народження [PERSON], матері померлої [PERSON] В звязку з чим просили встановити факт родинних відносин між ними та В судовому засіданні заявниці підтримали заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В заяві до суду просив розглядати справу у його відсутність Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниць та дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні з пояснень заявниць, з копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.5), копії Державного акту на земельну ділянку(а.с.7), копії листа з державної нотаріальної контори (а.с.8), копії витягу про реєстрацію в спадковому Реєстрі (а.с.9), копій свідоцтв про смерть [PERSON] О , [PERSON], [PERSON] (а.с.30-12), копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.13), з показав свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що заявниці являються спадкоємцями за правом представлення, так як спадкоємці попередніх черг за законом відсутні. Та спадщину в державній нотаріальній конторі вони оформити не можуть, та як втрачені свідоцтва про народження їх бабусі та матері померлої [PERSON], що могло б підтвердити факт родинних відносин. Згідно ч. З ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка 0 належала за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), яі:би вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON]. [INFO], доньки, [PERSON], [INFO], в сумі 1000 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей, посилаючись на те, що чоловік в добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Сторони в судове засідання не з'явилися, однак кожен окремо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Із заяви позивачки вбачається, що вона зменшує позовні вимоги до 500 грн., а з заяви відповідача слідує, що він позов визнає та погоджується сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачкою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.1993 року. У відповідача є син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON]. [INFO], щодо яких він не виконує свої батьківські обов'язки по їх утриманню. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.ст.80,88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 27 квітня 1989 року у відділі записів актів громадянсьного стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №166. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися, так як вони не зійшлися характерами та мали різні погляди на життя. На протязі останніх десяти років відповідач не проживає з позивачем. Шлюбні стосунки між сторонами припинені та не ведеться спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Через органи реєстрації актів цивільного стану позивач розлучитися не може, оскільки жінка проживає за кордоном. Перебуваючи у м. Бровари відповідач склала нотаріально завірену заяву про свою згоду на розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не зявився. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.04.1989 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 11). З пояснень позивача вбачається, що відповідач протягом десяти років проживає за кордоном, тому розлучитися через органи реєстрації актів цивільного стану вони не можуть. Заявою [PERSON] від 20.08.2010 року, посвідченою державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори [PERSON], підтверджується її згода на розірвання шлюбу. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. з дня подання заяви до суду до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2008 року. 10.02.2006 року у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сім'я фактично розпалась. Відповідач є батьком дитини, проте в добровільному порядку допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи, що позивач в судовому засіданні не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо утримання сина, тому з нього необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього з на підставі ст. 88 ЦПК України відповідача необхідно стягнути на користь держави 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Орган опіки та піклування Чуднівської райдержадміністрації в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в розмірі 1\\4 всіх виді в заробітку (доходу)відповідачки посилаючись на те ,що відповідачка не виконує своїх обов»язків по вихованню дитини та не утримує її . У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та викладені в заяві обставини справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи , не повідомила про причину неявки та не подала заяву про відкладання розгляду справи. Суд, дослідивши докази по справі , вислухавши пояснення представника позивача проходить до висновку , що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження відповідачка є матірю [PERSON] [INFO]. Розпорядженням голови Чуднівської райдержадміністрації від 23.06.2006 року [PERSON] направлена в Будинок немовляти , а на даний час перебуває в Житомирському будинку дитини. Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї [PERSON] проведених Вільшанською сільською радою житловий будинок знаходиться в занедбаному стані. Умови для проживання, нормального розвитку та вихованню дитини відсутні. Відповідачка по місцю проживання характеризується з негативної сторони ,зловживає спиртними напоями,веде аморальний спосіб життя ,дольою дитини з 27.03.2009 року не цікавиться. З цього часу ніразу не відвідувала доньку,яка знаходиться в будинку дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування вбачається доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо доньки [PERSON]. . Враховуючи наведені обставини суд вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON]. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідачки в дохід держави слід стягнути судові витрати 51 грн.та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпеченння розгляду справи.)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини посилаючись на те, що з липня 1994 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який має статус дитини-інваліда до 16 років, що підтверджується медичним висновком № 2 від 27 грудня 2004 року, виданим Уманською дитячою поліклінікою. Позивачка зазначає, що син потребує постійного стороннього догляду, систематичних лікувальних заходів, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та мати будь-які інші джерела доходу. З липня 2008 року сімя їхня розпалася, відповідач проживає окремо, а син [PERSON] перебуває на повному її утриманні. Зважаючи на те, що позивачка ніде не працює, несе чималі витрати на придбання ліків та оплату відповідних процедур для дитини, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на посаді заступника директора ТОВ «СерНік і К», позивачка вимушена з даним позовом звернутися до суду. В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в установленому законом порядку. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

У жовтні 2010 року колективне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Кошманівка» звернулося до суду зі вказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. 12 жовтня 2010 року КСП «Агрофірма «Кошманівка» отримало акт опису й арешту майна будівлі кафе, що знаходиться за адресою с.Кошманівка Машівського району Полтавської області з літнім майданчиком, обнесеним цегляною стіною, під шиферним накриттям та належить КСП «Агрофірма «Кошманівка». 06 жовтня 2010 року державним виконавцем Байрак С.М. при представнику КСП «Агрофірма «Кошманівка» [PERSON] було описано і накладено арешт на майно на суму 194049,34 грн. Цієї суми більш ніж достатньо для покриття боргу та виконавчого збору, адже сума боргу по виконавчому листу становить 142189,67 грн. Вважає, що зазначене в акті майно підлягає звільненню з-під арешту відповідно закону України «Про виконавче провадження», в звязку з тим, що згоди на опис і арешт кафе КСП «Агрофірма «Кошманівка» не давало, надається те майно, на яке вказує боржник і його було надано на суму, що перевищує борг. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених в позовні заяві, просить звільнити з-під арешту будівлю кафе, так як при накладенні арешту на будівлю, державним виконавцем було порушено вимоги закону України «Про виконавче провадження» - описано майно, на яке не вказував представник боржника. Представник відповідача [PERSON] вважає, що позов задоволенню не підлягає з підстав, викладених в письмовому запереченні (а.с. 20-23). Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2010 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна КСП «Агрофірма «Кошманівка»: будівлі кафе з літнім майданчиком, по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду № 2а-44513/09 від 07.07.2010 року про стягнення з КСП «Агрофірма «Кошманівка» на користь Управління Пенсійного фонду України у Машівському районі заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій призначених за списком №2 в сумі 142189,67 грн. (а.с.5-10, 22,23). Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. У виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду № 2а-44513/09 від 07.07.2010 року про стягнення з КСП «Агрофірма «Кошманівка» на користь Управління Пенсійного фонду України у Машівському районі заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій призначених за списком №2 в сумі 142189,67 грн. боржником зазначений позивач (а.с. 22,23), що ним не заперечується. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судові витрати у відповідності зі ст.88 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

КП ″Калинівське ДПС″ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги з відповідача, який проживає [INFO]. Відповідач на протязі тривалого часу не сплачує кошти за отримані послуги, а тому виник борг в сумі 3777 грн. 70 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не повідомив суд про наявність поважних причин, які перешкоджають зявитися до суду, заперечення чи думку щодо позову суду не надав. Суд, вислухавши представника позивача дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до довідки від 03 червня 2010 року № 34 виданої ″Калинівським ДПС″ про те , що відповідач дійсно проживає та зареєстрований за адресою [INFO]. Особовий рахунок рахується за відповідачем. Будинок з усіма зручностями знаходиться на балансі КП ″Калинівське ДПС ″. Сім?я складається з одного чоловіка [PERSON] [INFO]. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість за надані йому послуги за утримання будинку та прибудинкової території за період 01 лютого 2006 року по 01 червня 2010 рік у розмірі 3777 грн. 70 коп. Відповідно до договору № 400 від 01 березня 2006 року, а саме п. 7.2.1. встановлено, що відповідач зобовязаний своєчасно в установлений договорі термін оплачувати надані послуги. Відповідачу нараховувалась плата за надані послуги відповідно до рішення Калинівської селищної ради Броварського району київської області про затвердження тарифів на житлово - комунальні послуги від 18 жовтня 2005 року № 455/26-ГУ, та рішення № 152 від 21 вересня 2006 року про затвердження тарифів на послуги з централізованого теплопостачання водопостачання та водовідведення для І, ІІ, та групи споживачів. Згідно ст. 68 Житлового Кодексу України, ст. 526 Цивільного Кодексу України, п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків та гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 року № 5 плата за житло повинна вноситися щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця незалежно від відомчої належності житла і форми власності. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

ПАТ «ІНДУСТРІАЛЬНО- ЕКСПОРТНИЙ БАНК» (надалі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості, в якій вказав, що 12.01.2008 р. позивач та відповідач уклали договір про відкриття карткового рахунку, видачу відповідачу платіжної картки, з встановленою відновлювальною лінію у розмірі 8 500 грн. строком до 02.2010 р. За користування кредитною лінією позивач щомісячно нараховує, а відповідач сплачує відсотки, а також щомісячно відповідач сплачує рекомендований щомісячний платіж , що становить 10% від суми кредитної заборгованості. Позивач свої зобовязання за договором виконав, відкривши відповідачу картрахунок, надавши в користування банківську платіжну картку та відкривши відновлювальну кредитну лінію, а відповідач належним чином не виконав свої зобовязання , в результаті чого має прострочену заборгованість по кредитній лінії. Станом на 26.05.2010 р. загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем ставить 12 693, 94 грн. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідно до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб , які беруть участь у справі , за такою адресою , вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України " у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи" Відповідно до ст.509 ЦК України "зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку". Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановленими договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судові витрати стягуються згідно ст. 88 ЦПК України Крім того встановлені факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі матеріалами: розрахунком заборгованості ( а.с.9), договором (а.с.6,7), вимогами (а.с.8,14), кредитним договором (а.с. 10-11), графіком погашення кредиту (а.с. 12), розрахунком заборгованості по кредиту (а.с. 15). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved