overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

29.07.2010 року [PERSON] позивачка по справі, звернулася до суду з цим позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] відповідачем по справі, від якого мають неповнолітнього сина Нікіту, [INFO], якого просить залишити на вихованні з нею. Свої вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачем виявило невдалим, оскільки він не виявляв до неї поваги, самоусунувся від виховання дитини, через що вона втратила до нього почуття любові та поваги. Все це призвело до розладу і фактичному припиненню шлюбних відносин. З того часу проживають окремо один від одного, шлюбних відносин не підтримують. В зв»язку з чим звернулася до суду, оскільки вважає примирення неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, що в ньому зазначені, просить задовольнити його. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення дитини на вихованні з позивачкою. Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку суд прийшов до слідуючого висновку. Встановлено, що сторони з 09.08.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданого міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 207 (а. с.7 ). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с 4). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що останні не підтримують шлюбних відносин понад місяць, проживають окремо, просять строк на примирення не надавати, оскільки не бажають поновлювати шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам її неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати, а неповнолітнього сина залишити на вихованні з його матір»ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 68985 гривень. В судове засідання позивач не зявився. Надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі. Відповідач позов визнала, про що надала суду відповідну заяву. Згідно з частинами 4 та 5 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже позов задовольняє. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 57870 гривень 23 копійки. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнала, про що надала суду відповідну заяву. Згідно з частинами 4 та 5 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже позов задовольняє. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 8392грн.64коп. по кредитному договору б/н від 19 жовтня 2006 року, згідно якого він отримав кредит у розмірі 4797грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2008 року. Також просить відшкодувати понесені ним витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. та 83,93грн. судового збору. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та крім зазначених вимог просить стягнути з відповідача 840грн. за опублікування оголошення в пресі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлений шляхом опублікування оголошення в пресі. Крім того згідно абз.3,4 ч.5 ст.74 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами у межах заявлених вимог, заслухавши представника позивача, суд визнає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні зобов'язання на підставі договору б/н від 19 жовтня 2006 року, укладеного за заявою відповідача (а.с.5-7) відповідно до умов надання споживчого кредиту фізичним особам. За цим договором позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 4797грн. терміном на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості, а останній взяв на себе зобов'язання надавати грошові кошти щомісяця в період з 21 по 28 число кожного місяця у сумі 257грн.06коп. для погашення заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Порушенням зобов'язання за ст.610 цього Кодексу є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно із наданим позивачем розрахунком за [PERSON] станом на 01 вересня 2009 року рахується заборгованість в розмірі 8392грн.64коп. (а.с.4). Зазначена сума відповідачем не оспорюється. У відповідності з укладеним договором та ст.ст. 1049,1050,1054 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позику (кредит) та сплатити проценти.? На підставі наведеного суд задовольняє позов в повному обсязі та відповідно до ст.88 ЦІ ІК стягує з відповідача на відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених витрат по оплаті судового збору 83грн. 93коп., інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 120грн., а також 840грн. на опублікування оголошення в пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 16279грн.20коп. по кредитному договору № 7ІІХШІХ07740046 від 16 січня 2007 року, згідно якого він отримав кредит у розмірі 2202грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 січня 2008 року. Також просить відшкодувати понесені ним витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. та 162грн.79коп. судового збору. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. За місцем проживання відсутній. Про зміну місця проживання суд не повідомив. У відповідності до абз.3,4 ч.5 ст.74. ч.1 ст.77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою, а відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи. На підставі ст.ст.224-225 ЦПК України за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами у межах заявлених вимог, заслухавши представника позивача, суд визнає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 січня 2007 року на підставі укладеного між сторонами кредитного договору № 711X1111X07740046 та заяви відповідача останній отримав споживчий кредит у розмірі 2202 грн. зі сплатою 12% річних за користування кредитом терміном на 12 місяців (а.с.4-6). У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Порушенням зобовязання за ст.610 цього Кодексу є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із наданим позивачем розрахунком за [PERSON] станом на 18 вересня 2009 року рахується заборгованість в розмірі 16279грн.20коп. (а.с.3). Зазначена сума відповідачем не оспорюється. Умовами укладеного договору та ст.ст. 1049.1050,1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позику (кредит) та сплатити проценти. На підставі наведеного суд задовольняє позов в повному обсязі та відповідно до ст.88 ЦПК стягує з відповідача на відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених витрат по оплаті судового збору 163грн. 79коп. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 120грн.?

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просить: - встановити факт володіння на праві власності [PERSON], який помер 28.02.2004 року, домоволодінням № 2 по вул. Козлова в с. Ворсівка Малинського району Житомирської області; - визнати за нею право власності в порядку спадкування на домоволодіння № 2 по вул. Козлова в с. Ворсівка Малинського району Житомирської області. В судове засідання позивач не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання також не зявився. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без участі представника та про визнання позову. Згідно із статтею 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже, позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на самочинну забудову в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 26 грудня 2009 року в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області померла, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на будинок в селі Дзензелівка по вулиці Суворова, 28, Маньківського району Черкаської області. На все належне спадкодавцеві майно, вона за життя вчинила заповіт на імя позивача та на його дружину, яка від спадщини відмовилась на його користь, що підтверджується її письмовою заявою. На протязі шести місяців позивач прийняв спадщину, про що свідчить довідка нотаріальної контори. Проте оформити право власності на спадковий будинок в нотаріальному порядку позивач не може, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. Районна архітектура не заперечує проти визнання за ним права власності на самочинну забудову. Нині лише в судовому порядку можливо вирішити його проблему, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутності. Представник Дзензелівської сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнав та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 376, 1233, 1234, 1268, 1270 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 26.12.2009р., в с. Дзензелівка Маньківського р-ну Черкаської обл., померла, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на будинок в селі Дзензелівка по вул. Суворова, 28, Маньківського р-ну Черкаської обл. На все належне спадкодавцеві майно, вона за життя вчинила заповіт на імя позивача та на його дружину, яка від спадщини відмовилась на його користь, що підтверджується її заявою (а.с. 7). На протязі шести місяців позивач прийняв спадщину, про що свідчить довідка нотаріальної контори (а.с.9). Проте оформити право власності на спадковий будинок в нотаріальному порядку він не може, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи і оскільки районна архітектура не заперечує проти визнання за ним права власності на самочинну забудову (а.с.16-19), тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить розірвати шлюб посилаючись на ті обставини, що шлюбні стосунки припинені, примирення між сторонами не можливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечує, але суду пояснив, що на теперішній час примирення між ним та позивачкою не можливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у першому шлюбі, зареєстрованому 22.04.2006 року у Хортицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 157. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку, Яну, [INFO], яка проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2010 року через те, що у родині відсутнє взаєморозуміння у вирішенні життєво важливих питань, різноманітних поглядів на сімейне життя, втрачені почуття любові і поваги. Заходи, прийняті судом у вигляді призначення сторонам строку для примирення в один місяць позитивних результатів не принесли, примирення між сторонами не відбулося, подружні стосунки не поновлені. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

В грудні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом . Вона зазначила, що 23.01.1988 року зареєструвала шлюб з відповідачем , в якому мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалася така атмосфера, що проживати з відповідачем неможливо, оскільки він зловживає спиртним, затіває сварки та скандали, в ході яких б'є її. Так, останній раз з 20.12.2009 року побив її і вона , разом з сином змушені були втекти з квартири, після чого він їх не впустив та поміняв замок на дверях. Вона прийшла до висновку , що шлюб необхідно розірвати. Вона працює, має невеликий заробіток. Чоловік не працює, але повинен надавати матеріальну допомогу на утриимання малолітнього сина. Просить розірвати шлюб з відповідачем, звільнити її від затрат, пов'язаних з розірванням шлюбу та стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 250 грн щомісячно на утримання сина , а також стягнути з нього понесені нею судові витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову зі слідуючих підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, в якому мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.4-5/. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, звільнити її від затрат, пов'язаних з розірванням шлюбу та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка стверджує, що відповідач зловживає спиртним, затіває сварки та скандал, в ході яких б'є її та вигонить з квартири. У суду немає підстав їй не вірити, оскільки відповідач до суду не з'явився без поважних причин, її доводів не спростував. При таких обставинах шлюб сторін необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, її неповнолітнього сина, що має істотне значення . Затрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Відповідач же не працює, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Доказів про те, що не може працювати та платити аліменти на утримання сина суду не надав. Отже позов являється підставним і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 79,81, 84,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 68 грн держмита на користь держави, 120 грн понесених витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи та 100 грн на користь позивачки понесених нею витрат на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

15 липня 2010 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити . Пояснив , що 11.01.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № ZRRWAN51400061 відповідно до п 1.1. даного договору банк зобовязався надати відповідачеві кредит у виді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 78186,32 грн. з кінцевим терміном повернення 09.01.2015 року . Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі . В порушення умов кредитного договору та статті 526 ЦК України відповідач свої зобовязання виконав частково. Розмірі заборгованості [PERSON] перед банком станом на 28.04.2010 року становить 30419,64 грн. Автомобіль , який був придбаний відповідачем та знаходився в банківський заставі дійсно був повернутий банку відповідачем та в подальшому реалізований для погашення заборгованості відповідача. Однак сума , що надійшла від реалізації була недостатня для повного погашення заборгованості . Відповідач позов не визнав , в заперечення позову пояснив , що він не має можливості сплачувати кредит у звязку з відсутністю коштів. Крім того він повернув банку автомобіль придбаний за кошти отримані в кредит та вважав , що він не має заборгованості перед банком . Заслухавши сторони , дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд визнає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки . Судом встановлено , що відповідно до кредитного договору № ZRRWAN51400061 від 11 січня 2008 року укладеного між банком та [PERSON]., останній отримав кредитні кошти строком з 11.01.2008 року по 09.01.2015 року у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 78186,32 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості видно , що станом на 28 квітня 2010 року заборгованість відповідача перед банком становить 30419,64 грн. Виходячи з вищевикладеного суд вважає вимоги позивача доведеними , такими , що підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 04.01.2001 року помер її батько - [PERSON], який постійно проживав у [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, до якого входять житловий будинок за № 12 по вул. Радгоспній в с.Яроповичі. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач та відповідач. Відповідач не приймав спадщину і не бажає її приймати. Позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини по двох причинах: перша причина - позивач не має письмових доказів прийняття нею спадщини, друга причина - відсутність у батька правовстановлюючих документів на будинок. Позивач прийняла спадщину фактично, так як після смерті батька доглядала будинок. Просить встановити факт прийняття спадщини після смерті її батька та визнати за нею право власності на жилий будинок за № 12 по вул. Радгоспній в с.Яроповичі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, обгрунтувавши вищезазначеними обставинами, просила позов задовольнити. Відповідач надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що 04.01.2001 року номер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Позивач є дочкою померлого та спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5, 7). Реалізувати своє право на спадкування жилого будинку, який належав спадкодавцю, позивач не може, оскільки на нього не було померлим виготовлено свідоцтво про право на власність. Згідно довідки Яроповицької сільської ради від 12.07.2010 року № 464 за [PERSON] рахується жилий будинок № 12 по вул. Радгоспній в с.Яроповичі, Андрушівського району (а.с. 12). Довідкою Андрушівської державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка - [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), тобто позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с.24-25). Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. З ч.4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV , згідно з якими , право власності на нерухоме майно, набуте згідно з діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, що входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень». Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки позивач прийняла спадщину після померлого згідно закону шляхом подання заяви до нотаріальної контори, тому необхідності встановлення даного факту в судовому порядку немає.

Outcome: partial