Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме на 2/3 частини будинковолодіння, що знаходиться по вулиці Шевченка №89 в с. Воютичі Самбірського району Львівської області та на земельну ділянку площею 1,53га для ведення товарного сільськогосподарського господарства в порядку спадкування. Позивач посилається на те, що 07.10.2001 року в с. Воютичі помер дідо позивача [PERSON]; 15.02.2007 року померла баба позивача [PERSON], які були власниками зазначеного вище житлового будинку в частках по 1/3 кожен; при житті [PERSON] та [PERSON] склали заповіти про те, що на випадок смерті вони все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіли своєму онуку [PERSON], але в Самбірській державній нотаріальній конторі останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сільська Рада с. Воютичі не вправі була покійних визнавати власниками майна. Іншого порядку переходу права власності немає, а відтак [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати рішення №61 від 17.12.2009р. та свідоцтво на право власності частково недійсними і, як наслідок, визнати його власником спадкового майна. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав звернення до суду та посилався на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Самбірського району [PERSON] позов визнала та пояснила, що за рішенням суду [PERSON] може бути визнано власником спадкового майна, оскільки іншого шляху зареєструвати право власності за позивачем в порядку спадкування немає, а сільською радою невірно було прийнято рішення стосовно прав, свобод та інтересів вже покійних осіб. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] були власниками будинковолодіння по 1/3 частці, що знаходиться в с. Воютичі Самбірського району по вул. Шевченка, 89 Львівської області. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради видно, що [PERSON], який помер 07.10.2001 року проживав до дня смерті в с. Воютичі по вул. Шевченка, 89 Самбірського району Львівської області з дружиною [PERSON], яка померла 15.02.2007 року, та також проживала до дня смерті за вказаною адресою. [PERSON], [INFO] є спадкоємцем майна діда [PERSON] та баба [PERSON] по заповіту, вступив в управління майном і фактично прийняв спадок використовував і використовує як будинок, так і земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства за адресою в селі Воютичі по вул. Шевченка, 89 Самбірського району Львівської області, - за призначенням. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності п. 6, «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно п. 6 «г» даної постанови згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. Будинковолодіння в селі Воютичі по вул. Шевченка, 89 Самбірського району Львівської області належало до суспільної групи господарства - колишній колгоспний двір. Станом на 01.07.1990 року там проживали і були зареєстровані покійні [PERSON], [PERSON] та позивач у даній цивільній справі [PERSON] Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №61 від 17.12.2009 року вирішено переоформити право власності на житловий будинок по вул. Шевченка, 89 в селі Воютичі Самбірського району за [PERSON], [PERSON] та за позивачем [PERSON], визначивши за кожним по 1/3 частині в майні. За наведених вище обставин суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а [PERSON] слід визнати власником 2/3 частини будинковолодіння по вул. Шевченка, 89 у с. Воютичі Самбірського району; Самбірському МБТІ провести перереєстрацію 2/3 частин будівель та споруд за позивачем. Аналогічно та одночасно позивача слід визнати власником земельної ділянки в порядку спадкування, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судовому засіданні позивач наполягав на визнанні права власності на спадкове майно на 2/3 частини будинку №89 по вул. Шевченка у с. Воютичі Самбірського району Львівської області та просив суд зобовязати Самбірське МБТІ перереєструвати обєкт нерухомого майна у реєстрі прав власності №29503936, номер запису 285 в книзі 1 за ним, що було видане в частках по 1/3 [PERSON], [PERSON]. Представник відповідача позов визнала повністю. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, а тому визнання позову виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України та згідно зі ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України основною засадою судочинства є обовязковість рішень суду.

Outcome: approved