Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

12.07.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку №13 по вул. Лєрмонтова в м. Вознесенську Миколаївської області. Вказаний договір зареєстрований 17.12.1999 року Вознесенською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н», реєстровий № 70, відповідно до якого позивач є покупцем У.і частки зазначеного будинку. Умови договору сторонами повністю виконані, договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації, і лише в травні 2010 року позивач дізнався, що договір потребує нотаріальної форі.'.' посвідчення. Але, відповідач не бажає звертатися до державної нотаріальної контори. Посилаючись на вимоги ст. ст. 657, 220 ч.2 ЦК України, позивач в попередньому судовому зааіа-н просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що наї ."'_- = на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позс=- вимог [PERSON] Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підстеп, наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON], як покупцем, та відповідачем [PERSON] Г ~ як продавцем, 17.12.1999 року був укладений письмовий договір купівлі - продажу 1/2 частини вище зазначеного будинку, який зареєстрований Вознесенською філією Універсальної товарної бірж "Нерухомість Н", яка на даний час припинила свою діяльність. Проте, в порушення вимог ст.227 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, що діяв на час укладення угоди, оформлення вищевказаного договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до правовідносин, які продовжують існувати застосовуються норми нового ЦК України. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч.1 ст. 220 ЦК України). Але, ч.2 ст.220 ЦК України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким відповідач передав позивачу у власність обумовлену угодою 1/2 частину будинку, а позивач передав останньому визначену грошову суму (протилежного в судовому засідання не встановлено), але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 220, 657 ЦК України позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зіст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved