Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Однак відповідач у 2009 році сплачував вказану допомогу у розмірі меншому ніж гарантовано вказаним законом. Просить зобов'язати відповідача нарахувати на його користь недоплачене підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 р по 31.12.2009р. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримує. Відповідач не визнає, оскільки виплата соціальної допомоги здійснена відповідно до діючого у спірний період законодавства. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач відповідно до ст.ст. І, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2009 році відповідач нараховував і сплачував позивачу спірне підвищення у розмірі 49,80 грн. визначаючи 10% прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. Вказаний розмір визначений відповідачем відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму визначався відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік». Разом з цим рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Таким чином, на підставі приписів ч.2 ст.152 Конституції України відповідач з 22.05.2008 року повинний діяти у відповідності з приписами норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» діючої до змін внесених п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Тобто нараховувати та здійснювати виплату позивачу підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. При цьому розмір пенсії необхідно визначати відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Таким чином позов підлягає задоволенню. З огляду на викладене доводи відповідача є необгрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача усі обґрунтовано понесені, документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved