Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив визнати за ним, в порядку розподілу майна подружжя, право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та визнати за ним право власності на гараж № 171 по вул. Танкопія, 6 літ. «Г-1» в м. Харкові. В подальшому [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та просив визнати за [PERSON], [INFO], право власності на ? частину квартири [ADDRESS], замість аліментів на його утримання, у звязку з чим припинити право [PERSON] на отримання з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у звязку з набуттям ним права власності на нерухоме майно- 1/2 частину квартири №411 будинку 20 по пр. 50-річчя СРСР в м.Харкові; визнати за [PERSON] право власності на гараж № 171 по вул. Танкопія, 6 літ. «Г-1» в м. Харкові. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.02.2001 року по 16.04.2009 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу на його імя були придбані: трикімнатна квартира № 411 по пр. 50-річчя СРСР, 20 в м. Харкові, гараж № 171 по вул. Танкопія, 6 в м. Харкові. Він вважає квартиру спільною сумісною власністю подружжя, а гараж особистою приватною власністю, через те, що він був придбаний на його імя за рахунок особистих коштів його батька [PERSON] На цей час він перебуває у шлюбі з [PERSON], мають сина [PERSON], [INFO]. Через те, що у нього з відповідачем [PERSON] є спір з приводу подальшого розпорядження майном, він змушений звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та визнали позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину квартири № 411 по пр. 50-річчя СРСР, 20 в м. Харкові в порядку поділу майна подружжя. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири № 411 по пр. 50-річчя СРСР, 20 в м. Харкові та ? частини гаражу № 171 по вул. Танкопія, 6 літ. «Г-1» в м. Харкові. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала уточнений позов [PERSON] та змінила свої позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на ? частину квартири № 411 по пр. 50-річчя СРСР, 20 в м. Харкові в порядку поділу майна подружжя. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду нотаріально посвідчену заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі. Представник 3-ої особи комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Комінтернівської районної в м.Харкові ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2001 року по 16.04.2009 року / а.с.8 /. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] / а.с. 9,27/. З пояснень сторін встановлено, що після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] проживає з матірю [PERSON]. На утримання неповнолітнього сина [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON]. Судом також встановлено, що під час шлюбу, на імя [PERSON] було придбано: трикімнатну квартиру № 411 по пр. 50-річчя СРСР, 20 в м. Харкові, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого 19.04.2005 року , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], а також гараж № 171 , в плані Г-1 по вул. Танкопія, 6 в м. Харкові, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого 18.11.2006 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] / а.с.10-14 / . Згідно з ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Заявляючи вимогу про розподіл квартири позивач [PERSON] виходить із того, що частки подружжя є рівними. Право власності на гараж у КП «ХМБТІ» за [PERSON] не зареєстровано/ а.с.10/. Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Отже, на момент розгляду справи, право власності на гараж зареєстровано за відповідачем [PERSON] При цьому відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Особиста приватна належність спірного гаражу [PERSON] не підлягає доказуванню згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України, через визнання позову відповідачем [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.190 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передачею права власності на нерухоме майно. Частиною 2 ст. 190 СК України передбачено, що набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала проти набуття [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири 411 по пр. 50-річчя СРСР, 20 в м. Харкові, належної її батькові [PERSON], замість аліментів на утримання їх дитини. . Суд вважає, що волевиявлення батьків неповнолітньої дитини про набуття нею права власності на 1/2 частину квартири 411 по пр. 50-річчя СРСР, 20 в м. Харкові, замість аліментів на її утримання, не порушує права малолітньої дитини та не суперечить закону. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON] законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved