Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

13.03.2009 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що\~ з 16.07.2008 р. вона працювала на приватному підприємстві „Заправник прибиральницею. 02.02.2009 р. її звільнили з роботи у звязку зі скороченням чисельності або штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає своє звільнення незаконним з наступних підстав. У відповідності з ч. 1, 2 ст. 49-2 КЗпП України, про майбутнє вивільнення працівники особисто попереджаються не пізніше ніж за два місяці. Вказана норма керівництвом ПП «Заправник» була проігнорована. Про своє звільнення вона дізналась 02.02.2009 р. Згідно ст. 49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Вимоги вищезазначеної норми КЗпП України також не були виконані. Позивач просить поновити її на роботі в ПП „Заправник на посаді прибиральниці та стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, не сплачену їй за роботу 02.02.2009 р. в розмірі 34,75 грн., також середній заробіток за вимушений прогул в розмірі 6857,99 грн., компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки, яка не була виплачена під час розрахунку при звільнення, в розмірі 253,18 грн., моральну шкоду в суммі 5000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 350 грн., та витрати повязані з розглядом справи в сумі 119,94 грн., а також допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку, але не більше ніж за один місяць. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні прокурор, який діє в інтересах позивача, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідачем порушені трудові права позивача. Представник відповідача у судове засідання не зявився, судом була направлена судова повістка на адресу місцезнаходження відповідача (юридичної особи), яке зазначене в довідці Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою на імя відповідача з причини «за закінченням терміну зберігання», згідно відмітці листоноші, адресату було двічі залишено повідомлення про необхідність зявитися для отримання кореспонденції. На підставі третього абзацу ч. 5 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial