Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить усунути перешкоди в користуванні ним квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі відповідачів [PERSON] та [PERSON] та виселити їх зі вказаної квартири. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказує, що відповідно до договору купівля-продажу від 19 січня 2009 року йому на праві приватної власності на лежить квартира [ADDRESS]. Відповідно до п. 17 зазначеного договору відповідачі по справі, колишні власники вказаної квартири, зобовязалися знятися з реєстраційного обліку та передати квартиру у його власність у строк до 20 липня 2009 року. Однак, до теперішнього часу з реєстраційного обліку вони не знялися та продовжують проживати у зазначеній квартирі. Оскільки він придбав спірну квартиру на законних підставах та є її законним власником, тож реєстрація та фактичне проживання відповідачів у його квартирі порушує його майнові права. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не зявилась. Про слухання справи повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явився, знаходиться від вартою в СІЗО м. Харкова. Про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, що позов не визнає. Свої пояснення та заперечення проти позову суду не надав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів. Представник відповідача - відділ по справам громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області у судове засідання не зявився, надав заяву, у якій просить розглядати справу без їх участі, оскільки вимог до сторін вони не мають. Вислухавши пояснення позивача, його представника, перевіривши матеріали справи і оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору купівля-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованим у реєстрі за № 94 від 19 січня 2009 року відповідачі передали, а позивач прийняв у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 44 кв. м, житловою площею 23,0 кв.м. Відповідно до п. 17 вказаного договору відповідачі (продавці квартири) зобовязалися звільнити квартиру та знятися з реєстраційного обліку зазначеної адреси у строк до 20 липня 2009 року. Однак, до сьогоднішнього дня відповідачі продовжують проживати у зазначеній квартирі та реєстраційного обліку не знялися, що підтверджується довідкою № 2319 від 18 вересня 2009 року дільниці № 29 КП «Жилкомсервіс». Позивач, власник квартири, позбавлений права користуватися своєю власністю. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 березня 2010 року за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], 3-тя особи про визнання договору купівля-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2010 року вказане рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 березня 2010 року залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст. 61 Цивільно-процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, посилання відповідачів які вони виказували на попередньому судовому засіданні на той факт, що договір купівля-продажу спірної квартири було укладено під впливом помилки та вони насправді не бажали продавати квартиру, суд до уваги не приймає. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 6917914 від 19 січня 2009 року право власності на зазначену квартиру зареєстровано за [PERSON], позивачем по справі. Тобто позивач є єдиним власником квартири. Відповідно \~до \~ст. 41 Конституції \~України, \~ч.1 \~ст. 321 \~ЦК \~України \~право \~власності є \~непорушним, \~ ніхто \~не \~може \~ бути \~ протиправно \~ позбавлений \~цього \~права \~чи \~обмежений \~у \~його \~ \~здійсненні. \~ Гарантуючи \~ захист \~права \~власності, \~ \~закон \~ \~надає \~власнику \~право \~усунення \~будь-яких \~ порушень \~його \~ прав \~хоч \~би \~ці \~ порушення \~і \~не \~були \~ повязані \~з позбавленням \~ володіння. \~Способи \~ захисту \~ права \~ \~ власності \~передбачені \~ нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. \~Обєктом \~ \~власності \~особи \~може \~бути, \~зокрема, \~ житло - житловий \~ \~будинок, \~ \~квартира \~(ст.ст. 379, 382 \~ЦК України). \~ Права \~ власника \~ житлового \~ будинку, \~квартири \~ визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, \~ які \~передбачають \~ право \~власника \~ використовувати \~ житло \~для \~ особистого \~проживання, \~ проживання \~членів \~сімї,\~ інших \~осіб \~і \~розпоряджатися \~своїм \~житлом \~на \~ власний розсуд. Відповідно зі ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. На підставі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати \~інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім,ї ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловими приміщеннями в обсязі, визначеним власником. Тобто право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника приватної власності на це майно. За таких обставин суд вважає, що наявність зареєстрованих відповідачів [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та фактичне проживання їх у зазначеній квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], є перешкодою у здійсненні ним права власності та позбавляє його можливості вільного розпорядження цією квартирою, змушує його сплачувати квартирну плату та комунальні платежі за зареєстрованих в його квартирі осіб, позбавлений права користуватися своєю власністю. Тож позовні вимоги підлягають задоволенню. Зняття \~особи \~з \~реєстраційного \~обліку \~ проводиться \~на \~підставі \~п. \~14 \~Тимчасового \~порядку \~ реєстрації \~ фізичних \~ осіб \~за \~місцем \~проживання, \~затвердженого \~ Постановою \~Кабінету \~Міністрів \~України \~від \~16.01. 2003 года \~№ 35, \~згідно \~ якому \~ зняття \~ з \~ \~реєстраційного \~ обліку \~ особи \~ проводиться \~ також \~на \~підставі \~ рішення \~суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ На \~ підставі \~ст.ст. 321, 405, 391 ЦК \~України, \~

Outcome: approved