Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-22 00:00:00

Позивач у січні 2010 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.01.1999 р. квартира [ADDRESS] була в порядку приватизації державного житлового фонду передана у спільну сумісну власність йому та його батькам [PERSON], [PERSON], а розмір їх часток у спільній власності презюмується рівним по 1/3 частині за кожним. Після смерті [PERSON], що настала 24.06.2008 року, відкрилася спадщина, що складалася з належної померлому частини зазначеної квартири. Відповідач [PERSON] зазначену спадщину у будь-який спосіб не приймав, позивач та [PERSON] вважаються такими, що прийняли її як особи, що постійно проживали разом зі спадкодавцем, а отже частка [PERSON] була успадкована лише останніми у рівних частках по 1/6 частині права власності на спірну квартиру кожним; у підсумку кожний з них став власником 1/2 частини спірної квартири. 23.06.2009 р. померла [PERSON] Позивач вважаться таким, що прийняв спадщину після її смерті як особа, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час його смерті, відповідач зазначену спадщину у будь-який спосіб не приймав, а отже належна померлій частина спірної квартири була успадкована тільки позивачем. З урахуванням викладеного позивач просив суд визначити, що частки співвласників у спільній частковій власності на спірну квартиру [ADDRESS] є рівними та складають: частка позивача 1/3 частина, частка [PERSON] 1/3 частина, частка [PERSON] 1/3 частина. Одночасно просив визнати за ним право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та на 1/2 частину тої ж квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував та предявив зустрічний позов, в якому просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину спірної квартири у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] посилаючись на те, що спадщина після смерті останніх ним приймалася у встановленому законом порядку та за правилами спадкування перейшла до нього саме у таких розмірах часток (а.с. 18, 19). Третьою особою надана заява про розгляд справи без участі представника (а.с. 15). Вислухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.01.1999 року (а.с. 6) квартира [ADDRESS] була в порядку приватизації державного житлового фонду передана у спільну сумісну власність подружжя [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7), а також їх сина, позивача у справі [PERSON] (а.с. 9). Відповідач [PERSON] також є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), втім на протязі існування спірних правовідносин проживав окремо за межами м. Дніпропетровська. 24.06.2008 р. помер [PERSON] (а.с. 10). З заявою про прийняття спадщини після його смерті до нотаріальної контори як спадкоємець першої черги звернувся відповідач [PERSON] (а.с. 27), інші спадкоємці тої ж черги, а саме дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON], відмовилися від спадщини на користь останнього (а.с. 28, 29). 23.06.2009 р. померла [PERSON] (а.с. 11). З заявами про прийняття спадщини після її смерті до нотаріальної контори як спадкоємці першої черги звернулися її діти - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 32, 33). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно чч. 1, 3 ст. 372 ЦК України майно, що перебуває у спільній власності, може бути за згодою співвласників поділене між ними. При цьому право спільної сумісної власності на таке майно припиняється. Втім у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у звязку з смертю двох з них. За змістом ст. ст. 370, 372 ЦК України частки співвласників у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, презюмуються рівними, якщо інше не встановлене законом або домовленістю між співвласниками. З урахуванням фактичних обставин справи та джерела набуття спільного майна, а також приймаючи до уваги, що у справі приймає участь останній співвласник спільного майна та всі спадкоємці померлих співвласників, при цьому вимоги про припинення права спільної власності та визначення часток співвласників предявлені саме ними, суд оцінює позовні вимоги у цій частині як обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування задоволенню не підлягають, оскільки згідно ч. 2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Враховуючи, що спірне майно станом на час розгляду справи за сторонами не зареєстроване, право власності на останнє вони не набули, а отже вимоги у відповідній частині належить визнати необґрунтованими. Судові витрати у справі згідно ст. 88 ЦПК України покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. Оскільки задоволені вимоги обох сторін, що мають нематеріальний характер, суд не вважає за доцільне зустрічне стягнення з кожного з них на користь іншого тих самих сум. На підставі викладеного,

Outcome: partial