Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Косівська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про знесення самочинного будівництва та [PERSON] звернувся з позовом до Косівської міської ради про визнання рішення Косівської міської ради нечинним. Представник Косівської м/ради [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що [PERSON] самовільно встановив збірно-розбірний металевий гараж та збудував капітальний цегляний гараж в м.Косів по вул.Гвардійській. Вказані гаражі встановлені під електролінією ПЛ-ІОкВ, що порушує охоронну зону правил безпечної експлуатації електроустановок. А тому, рішенням Косівської м/ради від 23.04.2010р. його зобов'язано до 10.05.2010р. знести самовільно збудовані гаражі. 12.05.2010р. комісія міської ради провела обстеження земельної ділянки в м.Косів по вул.Гвардійській і було встановлено, що [PERSON] не виконав рішення Косівської м/ради та не зніс дані гаражі. Земельна ділянка на якій розміщені гаражі відноситься до земель запасу Косівської м/ради та відповідач самовільно, без належних на це документів здійснив їх будівництво. Просить позов задоволити та зобов'язати [PERSON] знести самочинне будівництво. Що стосується позвних вимог [PERSON], то їх не визнає, оскільки рішення Косівської м/ради від 23.04.2010р. являється законним, а тому підстав для визнання його нечинним вона не вбачає. [PERSON] та його представник позов не визнали, а свій підтримали та пояснили, що в 2002р. він звернувся з заявою до управління соцзабезу з проханням дозволити провести будівництво гаража на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні. Рішенням Косівської м/ради від 30.10.2002р. № 173 йому дано дозвіл на узаконення самочинного будівництва та ним було виготовлено необхідні дозволи і погоджено з архітектурою району це будівництво. Також він звернувся до Косівської м/ради про передачу йому у приватну власність земельної ділянки на якій розташований гараж і отримав такий дозвіл. Однак, в зв'язку з тим, що його було обмежено в часі він не мав можливості вчасно представити всі необхідні документи. Ним також було виготовлено кадастровий план земельної ділянки, який Косівська м/рада без наявних на те підстав відмовляється затверджувати. Вважають рішення Косівської м/ради від 23.04.2010р. незаконним, оскільки рішенням Косівської м/ради від 30.10.2002р. таке будівництво було узаконено. Дане рішення ніким не скасоване, а тому всі наступні рішення м/ради щодо визнання будівництва самочинним є незаконними і суперечать вимогам ст.376 ЦК України. Просить в позові м/ради відмовити, а його задоволити. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони вважає, що позов Косівської м/ради не підлягає до задоволення, а позов [PERSON] слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Косівської м/ради від 23.04.2010р. [PERSON] зобов'язано до 10.05.2010р. знести самовільно збудовані гаражі. Суд вважає, дане рішення незаконним з слідуючих міркувань. Відповідно до ст.24 ЗУ «Про планування та забудову територій» встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону. Згідно матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перед будівництвом гаражу, ще в 2002р. звернувся з заявою до начальника управління соціального захисту у Косівському районі про надання йому дозволу на проведення будівництва на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні управління соціального захисту у Косівському районі. Після отримання відповідного дозволу від 06.08.2002р. ним було споруджено гараж. Рішенням Косівської м/ради від 30.10.2002р. №173 [PERSON] дано дозвіл на узаконення самочинного будівництва. Після чого [PERSON] було виготовлено необхідні дозволи і погоджено з архітектурою району це будівництво, як це передбачено вимогами ЗУ «Про планування та забудову територій». Дане рішення м/ради на даний час дійсне, оскільки ніким не скасоване, про що не заперечила в судовому засіданні і представник Косівської м/ради. Також судом встановлено, що [PERSON] звертався до м/ради з заявою про передачу йому у власність земельної ділянки на якій споруджено гараж, як це передбачено вимогами ст.ст. 116,118 ЗК України та відповідно до рішення Косівської м/ради від 16.02.2006р. позивачу надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження розташування земельної ділянки по вул.Гвардійській. А рішенням м/ради від 28.12.2006р. було вирішено затвердити [PERSON] технічну документацію із землеустрою по передачі земельної ділянки у власність та передати у власність [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,0604га. Після чого рішенням Косівської м/ради від 06.06.2008р. [PERSON] затверджено матеріали попереднього погодження розташування земельної ділянки площею 0,0100га по вул.Гвардійській, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки та зобов'язано [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на розгляд ради. Долучений до матеріалів справи кадастровий план земельної ділянки свідчить про те, що [PERSON] почав виконувати рішення м/ради, що стосується збору матеріалів на земельну ділянку, яка знаходиться в його користуванні. Однак, м/рада безпричинно відмовляється затверджувати кадастровий план, що суперечить вище прийнятим рішенням, якими заяви [PERSON] щодо передачі йому земельної ділянки м/радою задовольнялись і які також на даний час дійсні, оскільки ніким не скасовані. Як вбачається з матеріалів справи в період з 2006 по 2008рр. було прийнято ряд рішень Косівською м/радою якими позивачу то надавалися дозвола на виготовлення документів на земельну ділянку, то заборонялося їх виготовлення. Крім цього, Косівська м/рада 14.07.2006р. приймає два рішення, що суперечать одне одному, яким відкладає розгляд заяви [PERSON] про надання дозволу на виготовлення державного акту на право власності на землю по вул.Незалежності, згідно рішення суду від 10.12.2003р. та одночасно іншим рішенням відмовляє у наданні дозволу на виготовлення правоустановчих документів на земельну ділянку під гаражем в зв'язку з тим, що він самовільно зайняв земельну ділянку на якій побудовано гараж. Як ствердив в судовому засіданні спеціаліст [PERSON] Косівською м/радою було прийнято рішення, яким надано дозвіл [PERSON] на збір матеріалів попереднього погодження розташування земельної ділянки, однак останнім такі документи не були представлені, а тому будівництво гаража являється самочинним. Судом також встановлено, що [PERSON] не мав можливості представити всі документи щодо земельної ділянки на якій розташований гараж, оскільки м/радою його було обмежено в часі, що суперечить вимогам ст. 118 ЗК України. Таким чином, враховуючи вище наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову Косівської м/ради, оскільки самочинне спорудження гаражу [PERSON] відповідно до ст. 376 ЦК України не підтвердилося в судовому засіданні. А тому, рішення Косівської м/ради від 23.04.2010р. слід визнати нечинним. На підставі наведеного ст. 376 ЦК України, ст.24 ЗУ «Про планування та забудову територій», ст.116, 118 ЗК України та

Outcome: approved