Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] в липні 2010 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення та стягнення заборгованості за договором оренди. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20.08.2008 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі. За умовами договору вона надала, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Топорищенської сільської ради Володарсько- Волинського району Житомирської області площею 6,3116 га ( ріллі) строком на 10 років за умови сплати орендної плати у розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка на дату складання договору складала 759,10 грн. а у відповідності із додатковим договором № 1 до договору оренди від 20.08.2008 року як виняток орендна плата за 2008 рік становить 1259 грн 10 коп. Орендна плата мала вноситьсь відповідачем до 31 грудня поточного року. Відповідач порушив умови договору - орендну плату жодного разу не платив. У відповідності з п. 14 договору оренди у разі невнесеної орендної плати у строки, визначені договором , справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення. За підрахунками позивача заборгованість за договором оренди складає 1217 грн 27 коп. орендної плати та 39 грн. 35 коп. пені , а всього на суму 1256 грн. 62 коп. ( за період з 20.08.2008 року по 31.12.2010р. та за 2009 рік. , і пені за несплачену орендну плату за 2009р та 172 дні 2010 року.) В квітні 2010 р. позивачка зверталась до відповідача про розірвання договору оренди, однак відповіді не отримала, а тому змушена звернутись до суду з позовом про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по невиплаті орендної плати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала частково , суду пояснила, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем 20.08.2008 року було укладено договір оренди земельної ділянки , але останній порушив умови договору та не сплачував орендної плати внаслідок чого утворилась заборгованість. В ході розгляду справи представник позивача зменшила позовні вимоги в частині заборгованості орендної плати та збільшила розрахунок пені з 172 днів до 181 дня з розрахунку: заборгованості орендної плати за 2009 рік в сумі 743 грн 31 коп та пені за 181 день прострочення платежу на день подачі позову до суду на суму 11 грн 43 коп. а всього на суму 754 грн 74 коп., яку вона просить стягнути з відповідача та розірвати договір оренди земельної ділянки. Представник відповідача позов визнала частково в частині заборгованості за оренду плату за 2009 рік та пені за прострочення платежу в сумі 754 грн 74 коп, які зобовязуються сплатити відразу при наявності коштів. В частині позову , що розірвання договору оренди з позивачкою не визнала, суду пояснила, що між сторонами 20.08.2010 року було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 10 років. В 2008 році підприємство виплатило позивачеві орендну плату за 2008 рік в сумі 1070 грн 24 коп. з врахуванням 15% ставки податку з доходів фізичних осіб відповідно до ЗУ України «Про податок з доходів фізичних осіб». На час звернення до суду позивачки існує заборгованість щодо сплати орендної плати за 2009 рік в сумі 743 грн 31 коп. та пені за 181 день прострочення платежу на суму 11 грн 43 коп. з врахуванням 15% податку з доходів фізичних осіб., а всього існує заборгованість на суму 754 грн 74 коп. Вважає, що несвоєчасне проведення розрахунку із позивачкою за 2009 рік не можна кваліфікувати як систематичну несплату орендної плати. Відповідач не відмовляється від своїх зобовязань по договору і буде їх виконувати протягом строку дії договору, а заборгованість за 2009 рік виникла в звязку з відсутністю коштів. Просить відмовити в задоволенні позову в частині розірвання договору оренди. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 6,3116га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Топорищенської сільської ради, Володарсько-Волинського району. Житомирської області, згідно державного акту серії ЯА № 883784 виданого Топорищенською сільською радою Володарсько-Волинського району, Житомирської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів направо приватної власності на землю за № 010320600573. Між сторонами - позивачем як орендодавцем та відповідачем як. орендарем 20.08.2010 року було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років. Даний договір було зареєстровано у Володарсько-Волинському реєстраційному відділі Житомирської РФ ДП «Центр ДЗК» 20.08.2010р. за № 040820600102. Тогож дня 20.08.2010р. сторонами було складено акт приймання-передачі, згідно якого позивач передав відповідачу належну йому земельну ділянку. Даний договір оренди був прийнятий сторонами до виконання і фактично виконувався на протязі тривалого часу, як і продовжує діяти і в період розгляду справи судом, оскільки строк його дії не закінчився, при цьому сторонами як в процесі дії договору так і при розгляді даної справи умови договору не оспорювались, в тому числі в частині суттєвих умов договору : розміру та способу виплати орендної плати, а позовні вимоги про визнання договору оренди чи окремих його положень не дійсним ними не заявлялись, між сторонами письмові угоди з приводу його розірвання чи припинення не укладались, зміни до умов договору не вносились. Згідно з п. 8 укладеного сторонами 20 серпня 2008 року договору оренди земельної ділянки позивачем була передана відповідачу в оренду строком на 10 років, при цьому відповідно до п. 4їданого договору - договір оренди набирає чинності після підписання та його державної реєстрації, а земельна ділянка передається орендарю в 5-ти денний строк після державної реєстрації за актом її приймання-передачі. Згідно п. 9 договору встановлено, що орендна плата становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату укладення договору становила 759 грн. 10коп., а згідно додаткового договору № 1 від 20.08.2010р. , як виняток орендна плата за 2008 рік складає 1259 грн. 10 коп. Орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій або натуральній формі ( продукцією, вирощеною Орендарем), що не суперечить ст. 22 ЗУ «Про оренду землі». У випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції встановлюється на рівні ціни, за якою Орендар продає аналогічну продукцію третім особам. Згідно п. 11 орендна плата вноситься у строки до 31 грудня поточного року. В ході розгляду справи сторони дійшли згоди щодо заборгованості по орендній платі в сумі 743 грн. 31 коп. та пені на суму 11 грн. 43 коп. з такого розрахунку: Орендна плата є пасивним доходом кожного орендодавця землі є обєктом оподаткування, і тому має оподатковуватись за діючими ставками податкового законодавства. Ставка даного податку становить 15 % від обєкта оподаткування відповідно до п.7.1 ст. 7 ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб». 1111 «ВВ Агро» є податковим агентом у розумінні п. 1.15 ст. 1 вищевказаного Закону по відношенню до орендодавця землі в даному випадку, а тому зобовязане нараховувати, утримувати податок з доходів фізичних осіб з нарахованої орендодавцю плати за користування його земельною ділянкою та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку. Отже сума орендної плати після оподаткування за 2008 рік становить 1259 грн 10 коп. - 15% = 1070 грн. 24 коп. Дана сума виплачена позивачу відповідно до двох платіжних відомостей в 2008 році ( а.с. 24-25); Орендна плата на 2009 рік після оподаткування ( до видачі на руки становить (759 грн. 10 коп. * 1,152) -15% = 743 грн. 31 коп., де 759,10 орендна плата згідно п. 9 договору оренди землі, 1,152 - коефіцієнт індексації вартості земельної ділянки, 15% - ставка податку з доходів фізичних осіб. Тобто на момент розгляду справи у орендаря існує заборгованість перед орендодавцем у виплаті орендної плати за 2009 рік в сумі 743 грн 31 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Відповідно до п. 14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення, що і передбачено ст. 549 та 551 ЦК України. Пеня , як і орендна плата є доходом фізичної особи-орендодавця землі та є обєктом оподаткування , а тому до неї застосовується п. 7.1. ст. 7 ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб». Розмір пені становить 11 грн 43 коп. з розрахунку : 743 грн 31 коп.( заборгованість по виплаті орендної плати) :100%*0,01%( ставка пені згідно п. 14 договору) *181 день (період з 01.01.2010р. по 30.06.2010р. по день подачі позову) = 13 грн 45 коп - 15% ( ставки податку). Отже існує заборгованість по виплаті пені в сумі 11 грн 43 коп.. яку суд стягує з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Не підлягає задоволенню вимога позивача про розірвання договору оренди від 20.08.2008 року, оскільки судом встановлено, що умови договору оренди землі в частині виплати орендарем орендної плати в визначеній договором формі були невиконані частково лише в частині невиплати орендної плати в грошовій формі за 2009 рік, при цьому інші умови договору виконувались своєчасно та в повному обсязі. В звязку з частковим задоволенням позову відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору при зверненні з позовом до суду в сумі 51 грн та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial