Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до відокремленого структурного підрозділу [PERSON] аграрного університету «Мукачівський аграрний коледж» в особі директора [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] в якому просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача в його користь заборгованість його заробітної плати в сумі 7578,43 грн. та 5000,00 гривень моральної шкоди, та судові витрати по справі. Позовні вимоги неодноразово уточнювались, остаточно позивач згідно заяви від 07.04.2010 року просив стягнути з директора [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] на його користь 10296 грн. 00 коп. суму середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку 16.02.2009 року, та стягнути з ВП НУБІП «Мукачівський аграрний коледж» в особі директора [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі. Позов мотивує тим. що в серпні 2008 року він не отримав заробітну плату, а з 3 вересня по 29 жовтня 2008 року його директор [PERSON] відправила у відпустку. Виходячи у відпустку бухгалтерія коледжу йому не виплатила відпускні у сумі 5215 грн. та оздоровчі у сумі 980 гри. Після відпустки йому не виплатили заробітну плату за листопад 2008 року і до самого його звільнення з роботи. Будучи у відпусті йому ніхто не телефонував, листів не присилав щоб він прийшов і забрав свої гроші. Після незаконного на його думку звільнення з роботи 21.11.2008 р. головний бухгалтер коледжу [PERSON] його не розрахувала і тільки 24.12.08 року він отримав лист за №772 яким його запросила дирекція щоб він з'явився за розрахунком. Він прийшов в коледж 25.12.08 року під час роботи комісії з Києва, але в бухгалтерії його ошукала головний бухгалтер [PERSON], дала підписати 5 платіжних відомостей де він розписався, а після того [PERSON] підсунула незрозумілі для нього відомості про утримання з нього більше як 2300 грн. за матеріальні цінності, хоча актів про передачу посади і матеріальних цінностей не було. Комісії він не бачив і нічого не підписував, а платіжні відомості де він розписався головний бухгалтер [PERSON] сховала у себе в сейфі, тоді він відмовився взяти тільки частину своїх грошей у присутності працівників бухгалтерії. Він попередив головного бухгалтера [PERSON], що подасть заяву до суду на неправомірні її дії і після цього відправили йому лист за № 107-11-Ф від11.02.08 року з запрошенням отримати гроші, який він отримав 14.02.08 року (субота), а 16.02.2009 р.(понеділок) його повністю розрахували. Вважає, що директор [PERSON] та головний бухгалтер [PERSON] без усяких підстав порушили його права на отримання чесно зароблених його грошей (заробітної плати), згідно ст.ст. 43, 46 Конституції України чим порушили ст..ст. 116,117 КЗпП України. В судовому засіданні [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених вище підстав і просив суд їх задовольнити. Судом в якості співвідповідачів по справі було залучено [PERSON], яка працює головним бухгалтером коледжу та [PERSON], яка працює директором коледжу та враховуючи обставини зазначені в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області (а.с. 235-236, т.1), замінено відповідача ВСП НАУ «Мукачівський аграрний коледж» на належного відповідача- юридичну особу [PERSON] аграрний університет біоресурсів і природокористування України. Представник відповідача [PERSON] аграрного університету біоресурсів і природокористування України в судовому засіданні подав заперечення щодо позовних вимог і просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків. Дослідженими в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] М.В., [PERSON] зафіксованими технічними засобами фіксування судового засідання було підтверджено, що [PERSON] неодноразово викликався для отримання грошей. Однак, коли він прийшов в бухгалтерію то підписався за їх отримання, а потім відмовлявся їх забирати, так як йому давали гроші за вирахунком коштів, які він боргував коледжу, як матеріально-відповідальна особа. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що позивач [PERSON] викликався для отримання грошей, в грудні 2008 року підписував в бухгалтерії відомості про отримання коштів, однак відмовився забрати гроші, після чого кошти були здані в сейф поки [PERSON] їх не забрав 16.02.2009 року. Судом встановленого [PERSON] наказом № 331/176 - к від 21.11.08 р. було звільнено з посади викладача фізичного виховання за ст. 40 ч.1 п.4 КЗпП України. З даним наказом [PERSON] відмовився ознайомлюватись та підписувати його, про що було складено акт про відмову від підпису від 21.11.2008 року, комісійним актом від 21.11.2008 року було зафіксовано, що [PERSON] відмовився отримати трудову книжку у відділі кадрів. По видатковому касовому ордеру № 360 від 21.11.2008 року [PERSON] проведено оплату праці, як кінцевий розрахунок в сумі 494,37 грн., про що він розписався. Згідно копії журналу реєстрації вихідної кореспонденції по Мукачівському ДАК на 2008 рік [PERSON] 11.12.2008 року направлявся лист-повідомлення про його звільнення, а 12.12.2008 року йому направлявся лист-прохання зявитись за розрахунком та за трудовою книжкою (а.с. 51-54, т.2). Те, що зміст наказу № 331/176-К, який не був підписаний [PERSON], доводився до відома позивача, підтверджує копія акту від 21.11.2008 року (а.с. 119, т.1) про його ознайомлення з наказами та про відмову від підпису. Твердження позивача про те, що його не викликали після звільнення спростовується, крім зазначених вище обставин та матеріалів справи, актами які містяться в матеріалах справи про те, що в проміжок часу з 21.11.2008 року по 26.12.2008 року в бухгалтерію позивач за розрахунком не звертався. Згідно копії касової книги станом на 15 вересня 2008 року залишок на початок дня за [PERSON] складає 4232,92 грн., станом на 21 листопада 2008 року залишок на початок дня за [PERSON] складає 991,44 грн. та 494,37 гри. (а.с. 219-228, т.1). Згідно копій видаткових касових ордерів № 211 [PERSON] видано 4232,92 грн. 15 вересня 2008 року, № 359 [PERSON] видано 991,44 грн. 21 листопада 2008 року, № 360 [PERSON] видано 494, 37 грн. 21 листопада 2008 року (а.с. 215, 217, 218, т.1). Згідно копії розписки від 16.02.2009 року [PERSON] отримав розрахунок в сумі 7568.43 грн. та претензій до адміністрації та бухгалтерії коледжу не має (а.с. 145, т.1). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 березня 2009 року в задоволенні позову [PERSON] про поновлення його на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди було відмовлено (а.с.43, т.1). Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2009 року дане рішення залишено в силі (а.с. 95. т.1). Ухвалою Верховного суду України від 4 червня 2010 року вказані вище рішення залишено без змін (а.с. 20 т.2) Згідно копії постанови помічника прокурора міста Мукачево [PERSON] від 30.07.2010 року у порушенні кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ст..ст. 175, 364, 366 КК України відносно посадових осіб ВСП НАУ «Мукачівський аграрний коледж» відмовлено по мотивам ст..6 ч.1. п.2 КПК України, за зверненнями [PERSON] щодо незаконного його звільнення з роботи, не проведення розрахунку при звільненні, самовільного відрахування коштів заробітної плати та щодо притягнення посадових осіб вказаного закладу до відповідальності (а.с. 17-19, т. 1). Згідно копії акту про виявлену недостачу матеріальних цінностей закріплених за працівником [PERSON] від 05 вересня 2008 року було виявлено недостачу матеріальних цінностей на загальну суму 1372, 90 грн. (а.с. 17, т.1). Згідно копії акту від 23.03.2010 року було прийнято від [PERSON] у несправному стані музичний центр, нестачу якого було виявлено інвентаризаційною комісією згідно акту від 05.09.2008 року (а.с. 60 т.2) Згідно копії акту перевірки № 07-12-024/0503 від 03.06.2009 року проведеної територіальною державною інспекцією праці у Закарпатській області по оплаті праці [PERSON] В.В. зауважень не було, крім того вибірковою перевіркою встановлено що в учбовому закладі дотримуються вимог норм ст.. 116 КЗпП України (а.с. 21-23, т.2.). Відповідно до ст. 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно із ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вирішуючи питання про покладення на установу відповідальності за невчасне проведення розрахунку, суд виходить з того, що обовязковою умовою настання такої відповідальності за законом є вина підприємства, установи, організації, як прояв субєктивного небажання виплатити належні суми у формі прямого умислу на невиконання покладених законом обовязків. А тому суд приходить до висновку, що позивач не отримав заборгованість із заробітної плати з власної вини, що виключає відповідальність підприємства за несвоєчасне проведення розрахунку при звільненні. Суд вважає, що позивачем не надано доказів заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, тому в цій частині в позові слід відмовити. Крім того, суд враховує також те, що позивач [PERSON] після уточнення своїх позовних вимог просив стягнути в його користь середньомісячну заробітну плату за час затримки розрахунку в розмірі 10296 грн. 00 коп. по день фактичного розрахунку 16.02.2009 року саме з [PERSON], як директора коледжу та [PERSON], як головного бухгалтера коледжу, які не є належними відповідачами по справі, оскільки згідно ст..117 КЗпП України відповідальність несе підприємство, установа, організація, а не їх посадові особи або інші фізичні особи. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми законодавства України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачем не наведено жодного доказу того, що є наявна вина ВП НУБіП України «Мукачівський аграрний коледж» в тому, що після звільнення позивача кошти були отримані ним тільки 16.02.2009 року, а також того, що відповідач [PERSON] Н.И., як директор коледжу та [PERSON], як головний бухгалтер коледжу є належними відповідачами по справі і саме з них необхідно стягнути середньомісячну заробітну плату за час затримки розрахунку, а тому вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed