Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зобов'язання провести перерахунок пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що він віднесений до 2 категорії по захворюванню, пов'язаним з виконанням обов'язків з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, отримує пенсію по інвалідності. Відповідно до ст. 54 п. 4 Закону України № 231-У від 05.10.2006 року про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який набрав чинності 31.10.2006 року, основна пенсія йому платиться правильно, а додаткова пенсія йому має бути 30 % мінімальної пенсії за віком. Згідно п. 19 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та Закону України „Про державний бюджет" мінімальна пенсія за віком відповідає розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян. Оскільки додаткова пенсія виплачувалася йому в меншому розмірі, ніж передбачено законодавством України, він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок, але йому було відмовлено. Просив визнати таку відмову не законною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії з 03.12.2006року. Позивач подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заперечення у яких зазначив, що пенсія позивачу призначена згідно законодавства, просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач віднесені до 2 категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №032760 від 02.03.1993р. (а.с.6), інвалідом не являється. Позивач 04.03.2010 року звернувся до УПФУ в Волноваському районі Донецької області із завою про перерахунок йому додаткової пенсії, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком (а.с.7). І 17.03.2010 року начальник Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області листом №430/К-02-01-03 відмовив позивачу у перерахунку зазначеної пенсії з огляду на відсутність підстав такого призначення та правомірність здійснення управлінням розрахунку (а.с.8). Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини; на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач просить здійснити йому перерахунок додаткової пенсії з 03.12.2006р., при цьому не надав суду докази того, що йому саме з вказаної дати слід зробити перерахунок. Він подав суду копію своєї заяви до УПФ від 04.03.2010р. (а.с.7), не надавши суду доказів того, що він раніше звертався до відповідача. Згідно відповіді відповідача - позивач знаходиться у них на обліку і отримує пенсію з 13.02.2007р., раніше не звертався із заявою про перерахунок йому додаткової пенсії, вперше звернувся саме 04.03.2010р. (а.с.19). Абзац перший пункту 13 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі, якщо особа мас право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на яку має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із фондів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України № 231-У від 05.10.2006 року, який набрав чинності з 31.10.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки згідно ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 цього Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62. 63. 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-УІ і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), у тому числі, положення п. 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". До того ж, у вищезазначеному Рішенні Конституційного Суду України зазначено, що при прийнятті оспорюваного Закону всупереч правовим позиціям, викладеним у Рішенні від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) законодавець вийшов за межі правового регулювання бюджетних відносин: зупинив дію окремих положень законів (стаття 67 розділу І) і вніс до ряду законодавчих актів зміни і доповнення та визнав деякі з них не чинними (розділ II). Таким чином, для позивача як віднесеного до 2 категорії особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із положень ст.ст. 50. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що діяли у попередній редакції (тобто до внесення до нього змін Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"), виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З огляду на викладене, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на Закон України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". До того ж, Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що, зокрема, зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21 /2005), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається. Суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23. частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України так і ЦПК України. Згідно ч.І ст. 2 Закону України „Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду" від 23.02.2006 р., рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Згідно сі. 17 Закону України „Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача щодо виплати додаткової пенсії позивачу в розмірі, менших від визначених ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправними. Суд вважає за необхідне поновити порушені права позивача шляхом зобов'язання УПФУ в Волноваському районі Донецької області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.03.2010 року. Свої вимоги в частині зробити перерахунок додаткової пенсії з 03.12.2006року позивач суду не довів і доказів своїх вимог в цій частині суду не надав. Суд прийшов до висновку, що зазначений перерахунок має бути здійснений саме з 01.03.201 Ороку, оскільки порядок проведення перерахунку пенсій встановлений ст. 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у відповідності до частини 4якої перерахунок призначеної пенсії (в тому числі і додаткової), крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки судом встановлено, що позивач подав заяву про перерахунок до УПФУ в Волноваському районі Донецької області 04.03.2010 року, то такий перерахунок у відповідності до вищезазначених вимог Закону має бути проведений з 01.03.201 Ороку. Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито" за № 7- 93 від 21.01.1993р., громадяни, віднесені до категорії 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору. Відповідач є державним органов і тому судові витрати слід віднести за рахунок Держави. На підставі вищевикладеного, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

Outcome: partial