overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 5 194 гривні 11 копійок заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.09.2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 66/2401 про надання кредиту у розмірі 4 500 гривень 00 копійок на споживчі потреби, із сплатою 24 % річних, строком погашення не пізніше 28.09.2010 року. В зва»язку з набуттям чинності ЗУ «Про акціонерні товариства» найменування ВАТ «ВіЕйБі Банк» було змінено на ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є повним правонаступником ВАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно до п.п. 1.3, 2.4 даного договору відповідачка взяла на себе зобов'язання щомісячно до дати, встановленої в графіку погашення заборгованості за кредитом та відсотками, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, в сумі не меншій чергового погашення відповідної суми кредиту. Проте, всупереч договірним зобов'язанням відповідачкою належним чином умови кредитного договору не виконувалися, так в листопаді 2008 року нею останній раз було внесено на свій розрахунковий рахунок кошти для погашення зобов»язань по кредитному договору. Відповідно до п.2.6 кредитного договору «Дострокове виконання боргових забов»язань за ініціативою Банку та розірвання кредитного договору» [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній частині у випадку не виконання позичальником своїх боргових та інших зобов»язань за кредитним договором. Вказує, що всі намагання працівників банку вирішити питання, щодо належного виконання відповідачкою умов кредитного договору в досудовому порядку були залишені відповідачкою без належного реагування, тому станом на 16.07.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 5 194 гривні 11 копійок, яку просять стягнути в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис у зворотньому поштовому повідомленні, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

ТОВ фірма "ТехНова" звернулась з позовом в інтересах КЕП "Чернігівська ТЕЦ" до [PERSON] про стягнення 1 298 гривень 53 копійки заборгованості за послуги з теплопостачання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка являється користувачем послуг теплопостачання, оплату за які здійснює не в повному обсягу, через що заборгованість в період з 01.12.2008 року по 01.07.2010 року склала 1 298 гривень 53 копійки. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за період з 01.12.2008 року по 01.07.2010 року в сумі 1151 гривня 75 копійок. Доповнив, що на даний час заборгованість не сплачена. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала і суду пояснила, що заборгованість утворилась в зв'язку скрутним матеріальним становищем. По мірі можливості борг сплатить. Крім пояснень представника позивача, відповідачки, судом досліджені інші представлені докази: лист-розрахунок по особовому рахунку № 25645, особовий рахунок квартири [ADDRESS], угоду №4 від 12.01.2009 року, затверджені тарифи на послуги, витяг із рішення № 146 від 21.06.2010 року, список боржників. Судом встановлено, що [PERSON] являється мешканкою квартири [ADDRESS] і користувачем послуг, що надає ТОВ фірма "ТехНова". Оплату за які здійснює не в повному обсягу з 01.12.2008 року через, що станом на 01.07.2010 року виникла заборгованість в сумі 1151 гривня 75 копійок. Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України щодо необхідності і своєчасності оплати за надані комунальні послуги. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати: ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

16 серпня 2010 р. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Позивачка зазначала, що 29 січня 2009 р. помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки ( Державний акт серія ХР 02-01-076123) площею 57 м.кв., розташованої по вулиці Леніна,37 (гараж8-9). Разом з тим їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку у звязку з відсутністю інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Вважаючи, що за нею повинно бути визнане право власності на вказану земельну ділянку, позивачка просила задовольнити позовні вимоги . Відповідач проти задоволення позову не заперечує, що убачається з відповідного повідомлення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним позов задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається , що 29 січня 2009 р. помер [PERSON] ( свідоцтво про смерть 1-ВЛ № 211173). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 серпня 2009 року державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], яке складається з гаража №8-9 площею 46,5 кв.м., розташованого по вулиці Леніна,37 в м. Барвінкове Харківської області. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю (серія ХР 02-01-076123) [PERSON] належала земельна ділянка площею 57 м.кв., яка розташована по вулиці Леніна,37 (гараж8-9) в м.Баовінкове Харківської області. З постанови Барвінківської державної нотаріальної контори вбачається, що нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 57 м.кв., розташовану по вулиці Леніна,37 (гараж8-9), у звязку з відсутністю інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Відповідач, яка повідомлялась належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 7749 грн. 74 коп. заборгованості за використану теплову енергію-опалення та гаряче водопостачання квартири [ADDRESS]. Стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є квартиронаймачем (власником) вищевказаної квартири. Позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача. Однак, відповідач несвоєчасно вносить поточні платежі та за ним утворилась заборгованість за використану теплову енергію. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач в порушення вимог ст. 68 ЖК України, ст.19 Закону України „Про теплопостачання", п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" своєчасно не вносить плату за використану теплову енергію, яку зобов'язаний вносити своєчасно, в зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем за використану теплову енергію в сумі 7749 грн. 74 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Відповідач, який повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 7341 грн. 53 коп. заборгованості за використану теплову енергію-опалення та гаряче водопостачання квартири [ADDRESS]. Стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є квартиронаймачем (власником) вищевказаної квартири. Позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача. Однак, відповідач несвоєчасно вносить поточні платежі та за ним утворилась заборгованість за використану теплову енергію. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач в порушення вимог ст. 68 ЖК України, ст.19 Закону України „Про теплопостачання", п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" своєчасно не вносить плату за використану теплову енергію, яку зобов'язаний вносити своєчасно, в зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем за використану теплову енергію в сумі 7341 грн. 53 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів, згідно рішення Новопсковського районного суду від 21.08.2007 року на її користь на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] , та сина [PERSON], [INFO] , збільшивши розмір аліментів зі 130 грн. на кожну дитину до 350 грн. на кожну дитину щомісяця до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач наполягала на позовних вимогах, підтримала обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити, не заперечує проти розгляду справи без участі відповідача В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що суми, яку сплачує відповідач в рахунок аліментів на утримання дітей в даний час недостатньо для їх повноцінного утримання та виховання. Зазначена сума аліментів - 260 грн. на двох дітей є дуже мізерною, й не відповідає мінімальному розміру аліментів на дитину відповідного віку. Сини ростуть, розвиваються духовно та фізично, ціни на речі та продукти харчування значно збільшилися в порівнянні з періодом, коли було стягнуто аліменти, тому в звязку з погіршенням матеріального становища, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Судом встановлено, що за рішенням Новопсковського районного суду від 21.08.2007 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: сина - Сергія, [INFO] , та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 130 грн. на кожну дитину щомісяця до повноліття дітей. На даний час матеріальне становище позивача змінилося. В звязку зі збільшенням потреб на утримання та виховання дітей, та у звязку зі збільшенням цін на речі та продукти харчування позивач опинилася в тяжкому матеріальному становищі, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною від другого шлюбу, а коштів, які сплачує відповідач в рахунок аліментів, недостатньо для повноцінного утримання та виховання синів. Згідно пояснень позивача відповідач працює вахтовим методом в Російській Федерації, інших дітей на утриманні не має. Відповідач має у власності земельні ділянки, які знаходяться в оренді ПСП „Відродження, і за які відповідач отримує орендну плату, що підтверджується листом № 134 від 05.08.2010 року, виданого Рогівською сільською радою. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

29 липня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем було укладено шлюб 02 грудня 1995 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні дитини не приймає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з [PERSON] О,П. аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, з часу подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, послалась на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), копію свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2), довідку про склад сімї (а.с. 4), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобовязань та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

31 серпня 2010 року ТОВ «Агентство по збору боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10781,14 грн. В забезпечення позову просять накласти арешт на майно відповідача та заборонити його відчуження та обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов»язань. Згідно ст.151 ч.3 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вивчивши позовну заяву ТОВ «Агентство по збору боргів»,його клопотання про забезпечення позову,суд вважає можливим прийняття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту майно відповідачки в межах розміру заявленого позову 10781,14грн до вирішення цивільної справи в суді. Розглядаючи заяву ТОВ «Агентство по збору боргів» в частині забезпечення позову шляхом обмеження відповідача у виїзду за межі України,суд вважає,що в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити, оскільки ст.152 ЦПК України не передбачає такого виду забезпечення позову як обмеження прав громадян. Крім того,взагалі законом не передбачено обмеження прав громадян в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

30.09.2006 року сторони обрали шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в заяві, що в даний час вони з відповідачем припинили спільне ведення спільного господарства, він не надає матеріальну допомогу на утримання сина у достатньому обсязі, просить стягнути з нього аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною 18 років. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з пояснень позивачки видно, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, він перебуває на утриманні [PERSON] Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі ? частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212,213 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Сторони одружені з 28.04.2001р., шлюб зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 101. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їхня сімя фактично розпалася з вересня 2002р. через відсутність взаєморозуміння і поваги в сімї, часто виникаючих сварок і скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення і подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, при оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦС просить залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не представив, у зв»язку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Судом установлено, що сімя сторін фактично розпалася з вересня 2002р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також негативно впливати на виховання дитини, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши в заяві, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 13.08.2005 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що є запис в свідоцтві про народження сина. Син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, проте відповідач матеріальну допомогу на його утримання у добровільному порядку не надає. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно у зв'язку з тим, що останній ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце слухання справи повідомлявся, заперечень на позов не надав, в матеріалах справи є розписка про отримання судової повістки. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи - копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця проживання позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Відповідач на користь інших осіб аліменти не виплачує, його стан здоров'я і матеріальне положення дозволяє проводити оплату аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON]. При визначенні відповідно до ст.182 СК України розміру аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, суд виходитиме з того, що цей розмір не перевищуватиме 50% заробітної плати, що підлягає до виплати працівникові, і буде більше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Outcome: approved