Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

17.05.2010 року звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з управління пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області 43130.0 грн. доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і з управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області 8274.0 грн. грошової допомоги, передбаченої ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 травня 2007 року по 30 квітня 2010 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує. Представник управління Пенсійного фонду України у Лугинському районі в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надіслав заперечення,у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. Представник \~ управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився. Надіслав заперечення \~ \~у яких просить справу розглянути \~в попередньому судовому засіданні \~без \~участі їхнього представника та відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. \~ Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення (категорія 3) серія Б №635888, виданого 09.02.1994 року Житомирською облдержадміністрацією, отримує пенсію в управлінні пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області і грошову допомогу в управлінні праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області. Проживає в [INFO], яке за переліком населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати. Згідно ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться виплата грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, яка становить у зоні гарантованого добровільного відселення 40% мінімальної заробітної плати. Так як, позивач отримує пенсію і проживає в [INFO], яке віднесене до зони гарантованого добровільного відселення, то вона повинна отримувати вказані доплати в зазначеному розмірі щомісяця, однак вони виплачувались їй частково, у фіксованому розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати. При здійсненні перерахунку суд вважає, що слід виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах, а саме: : \~ з 01.07.2007 р.-440 грн., з 01.10.2007 р.-460 грн., з 01.04.2008р.-525 грн., з 01.10.2008р.-545 грн., з 01.12.2008р.-605 грн., з 01.04.2009р.-625 грн., з 01.07.2009р.-630 грн., з 01.10.2009р.-650 грн., з 01.11.2009р.-744 грн., з 01.01.2010р.-869 грн., з 01.04.2010 р.-884 грн. Виходячи з розрахунку, суд вважає, що із управління пенсійного фонду України в Лугинському районі на користь позивача підлягає стягненню 35160.17 грн. підвищення до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з управління праці та соціального захисту населення Лугинської РДА на користь позивача підлягає стягненню 7038.33 грн. грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 09 липня 2007 року по 30 квітня 2010 року. Суд вважає, що за ст.ст.37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягають стягненню тільки ті суми і тільки за той період за який позивачу виплачувалась дані виплати з урахуванням того, що відповідно до Законів України Про державний бюджет України на 2007,2008 роки дію ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було призупинено, а рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року дія даних статей була поновлена. Тому стягнення зазначених сум повинно проводитись з моменту поновлення призупинених прав. \~ \~ Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Звуження змісту та обсягу існуючих прав шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається. Згідно ст. 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими Законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2007-2010 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Слід зазначити, що встановлені ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836 розмір доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розмірам, встановленим іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень з цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року №836. Тому виплатою зазначеної доплати у твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, порушені права позивача.

Outcome: partial