Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Акціонерний банк Експрес-Банк звернувся у лютому 2010 року із позовом до Фізичної особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить суд розірвати кредитний договір №66282/11/к/ДЗ, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 2426 грн. 73 коп., штрафні санкції у розмірі 530 грн. 00 коп., пені та відсотків на дату ухвалення рішення по справі, а також судові витрати у справі. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних Відповідачем-1 зобовязань з оплати кредиту, що виникли за договором №66282/11/к/ДЗ від 14.11.2006 року, та невиконаних Відповідачем-2 та Відповідачем-3 зобовязань за договорами поруки Ф№ 66282/11/пр2, Ф№66282/11/пр1. Заявою від 02.06.2010р. Позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суму 2426 грн. 73 коп. заборгованості по поверненню тіла кредиту, 1361 грн. 93 коп. заборгованості по сплаті пені, 1283 грн. 66 коп. заборгованість по сплаті відсотків, 530 грн. 00 коп. штраф, а всього стягнути з відповідачів солідарно суму 5602 грн. 32 коп. Заявою від 14.09.2010р. Позивач повторно змінив свої позовні вимоги та остаточно просить стягнути на свою користь солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суму 2426 грн. 73 коп. заборгованості по поверненню тіла кредиту, 1476 грн. 74 коп. заборгованості по сплаті пені, 780 грн. 00 коп. заборгованість по сплаті відсотків, 530 грн. 00 коп. штраф, а всього стягнути з відповідачів солідарно суму 5213 грн. 47 коп. заборгованості, яка утворилась станом на 06.08.2010р. Відповідачі-1 - [PERSON] та Відповідач-3 - [PERSON] в судове засідання не зявились. Були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, однак заперечень на позов, клопотань та будь-яких документів не надали. Відповідач-2 - [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги не визнає. В обґрунтування своїх заперечень на позов вказує, що дії Позивача, який тривалий час не використовував свого права на дострокове повернення кредиту, є злим умислом, що призвело до збільшення розмірів збитків. Просить визнати Позивача винним у неналежному виконанні своїх прав та обовязків, порушенні строків застосування санкцій до Позивальника, і на підставі цього визнати договір поруки № Ф№ 66282/11/пр2 від 14.11.2006р. недійсним у звязку з суттєвими змінами обставин. Посилається на свій катастрофічний фінансовий стан через наявний борг по кредитній угоді з КБ «Приватбанк», який складає 11000 грн.00 коп. Просить застосувати строки позовної давності до нарахувань пені, штрафу, неустойки та прострочених відсотків. В додаткових поясненнях від 17.09.2010р. Позивач вказує, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штраф, пеня). Пеня з 30.01.2009р. по 29.01.2010р. складає 780 грн. 00 коп. Вказує також, на підставі п. 6.4. кредитного договору, відповідно до п. 5.2.3 та 5.3.7 цього ж договору, Позивач нарахував Відповідачу-1 штраф у розмірі 530 грн. 00 коп. у звязку із тривалістю прострочки заборгованості за кредитом та/або процентами за користування кредитом більш 30 днів та невиконання Відповідачем-1 вимог банку щодо дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів за цим договором. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Між Позивачем Акціонерним банком Експрес - Банк (Кредитодавець) та Відповідачем [PERSON] (Позичальник) був укладений кредитний договір №66282/11/К/ДЗ від 14.11.2006 року, згідно із пунктами 1.1, 1.2 якого Кредитодавець зобовязався надати Позичальникові кредит на споживчі потреби в сумі 5300,00 грн. строком на 24 місяці із сплатою 19 процентів річних, а Позичальник зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним, та інші платежі за Договором у встановлені Договором розмірах і терміна (строках) та виконати інші свої зобовязання визначені договором в повному обсязі. На виконання умов кредитного договору, Позивачем було надано Відповідачу-1 кредитні кошти у сумі 5300,00 грн. Погашення суми кредиту Позичальником здійснюється частинами шляхом перерахування на рахунок зазначений в п. 2.3. кредитного договору та щомісячну сплату нарахованих відсотків на рахунок зазначений в п. 4.2. цього договору, а також плату по обслуговуванню кредиту згідно тарифів, визначених в Додатку №1, що є невідємною частиною договору (пункт 1.3.). В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором №66282/11/К/ДЗ від 14.11.2006 року, між Позивачем (Кредитодавець) та [PERSON] (Поручителем) був укладений договір поруки №66282/11/пр2 від 14.11.2006 р. Також в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором №66282/11/К/ДЗ від 14.11.2006 року, між Позивачем (Кредитодавець) та [PERSON] (Поручитель) був укладений договір поруки №66282/11/пр1 від 14.11.2006р. Згідно з п.п.1.1,1.2. вказаних договорів поруки Відповідач-2 та Відповідач-3, як поручителі солідарно відповідають за виконання Відповідачем-1 зобовязань по кредитному договору №66282/11/к/ДЗ від 14.11.2006 р. Пунктом 5.1 вказаних договорів поруки встановлено строк дії цих договорів до повного виконання боржником та/або поручителем зобовязань боржника за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до умов п.п. 1.1. та 5.2.1. кредитного договору, Відповідач-1 як позичальник зобовязується повністю повернути кредит та сплатити нараховані відсотки у строк 14.11.2008р. Отже, на час розгляду даної справи судом строк повернення кредитних коштів вважається таким, що настав. Згідно розрахунку Позивача, заборгованість Відповідача-1 з повернення тіла кредиту по кредитному договору (за станом на 06.08.2010р.) становить 2426 грн. 73 коп., а відсотки за користування кредитом 1476 грн. 74 коп. Згідно п.п. 6.2, 6.3, кредитного договору за порушення строків повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом Відповідач-1 зобовязався сплачувати Позивачу додатково до встановленої відсоткової ставки за користування кредитом, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобовязання за кожний день прострочення. Згідно уточнених розрахунків Позивача розмір заборгованості зі сплати пені, яка нарахована за один останній рік до предявлення позову до суду, становить 780,00 грн. Пунктом 6.4 кредитного договору сторони встановили право Позивача на нарахування Відповідачу штрафу в разі порушення ним п.п 5.2.3., 5.2.4., 5.2.6. та 5.2.7. договору. Як вказує Позивач, у звязку із тривалістю прострочки заборгованості за кредитом та/або процентами за користування кредитом більш 30 днів та невиконання Відповідачем-1 вимог банку щодо дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів за цим договором Відповідачу-1 був додатково нарахований штраф у розмірі 530 грн. 00 коп. Відповідачі на момент розгляду цієї судової справи доказів погашення зазначеної заборгованості суду не надали. З урахуванням викладеного позовні вимоги Позивача про стягнення солідарно з Відповідача-1, Відповідача-2 та Відповідача-3 зазначеної заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається із встановлених обставин Відповідач-1 неналежним чином виконав свої зобовязання перед Позивачем за вказаним кредитним договором, а Відповідач-2 та Відповідач-3 не виконали своїх зобовязань за вказаними договорами поруки, як поручителі Відповідача-1, тому позовні вимоги Позивача про примусове стягнення солідарно з Відповідачів суми 2426 грн. 73 коп. заборгованості по поверненню тіла кредиту, 780 грн. 00 коп. заборгованості по сплаті відсотків та 1476 грн. 74 коп. заборгованості по сплаті пені, які утворились за станом на 06.08.2010р., є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню. Щодо решти вимог Позивача про стягнення штрафу, то слід враховувати, що згідно з ч.1 ст. 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Так п.1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається із матеріалів судової справи, Позивач звернувся із цим позовом до суду 10.02.2010р., а відтак у Позивача сплинув спеціальний строк позовної давності у один рік для предявлення вимог про сплату штрафу, перебіг якого, за правилами ст. ст. 260 і 261 Цивільного кодексу України, розпочався з 14.11.2008р. - дати закінчення строку повернення кредиту, коли Позивач довідався про порушення свого права, та закінчився відповідно 14.11.2009р. Згідно ч. ч. 3 і 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається із відзива на позов Відповідача-2, ця сторона спору заявила про застосування до спірних правовідносин позовної давності. Таким чином, вимоги Позивача про стягнення солідарно з усіх Відповідачів суми 530 грн. 00 коп. штрафу задоволенню не підлягають у звязку зі спливом спеціальної позовної давності у один рік. Щодо решти доводів Відповідача-2, зокрема про визнання з наведених мотивів договору поруки №66282/11/пр2 від 14.11.2006р. недійсним, то вони підлягають відхиленню судом через їх безпідставність. Судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягають стягнення солідарно з Відповідачів, згідно ст. 75 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: partial