Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

[PERSON]І, звернулась до суду з первісним позовом до [PERSON] про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки посилаючись на те, що відповідачка є сумжним землекористувачем і чинить їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, пройти до якої не має можливості, а тому просила звільнити прохід та проїзд до її земельної ділянки та визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельну ділянку в м.Кагарлику по вул.Комунарська,33. ухвалою суду від 11.10.2010 року за заявою [PERSON] її позовна заява залишена без розгляду. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що в 1989 році вона придбала житловий будинок по вул.Комунарській ,31 в м.Кагарлику і є суміжним землекористувачем з [PERSON], яка в 2005 році згідно договору дарування стала власником будинку №33 по вул. Комунарській в м.Кагарлику. Через її земельну ділянку офіційно ніколи не було проходу до земельної ділянки [PERSON] На час купівлі позивачкою [PERSON] будинку межі земельноих ділянок між їхніми земельними ділянками були визначені, де до цього часу стоїть огорожа і яка не переносилась. В судовому засіданні [PERSON] збільшила свої позовні вимоги і просить стягнути з [PERSON] судові витрати за проведення будівельно-технічної експертизи від 2.02.2009 року, моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та визнати частково недійсним договір дарування укладений між [PERSON] та [PERSON]І, відносно дарування криниці, поскільки згідно договору купівлі-продажу від 12.10.1989 року вона придбала житловий будинок №33 з надвірними спорудами по вул.Комунарській в м.Кагарлику, в тому числі 1\\2 криниці. Також пояснила, що [PERSON]І, зверталась до суду з аналогічним позовом в 2009 році в Зв»язку з чим булла проведена будівельно-технічна експертиза, вартість якої вона оплатила. Також [PERSON]І, будучи власником будинку з 2005 року влаштовує сварки, викликає багаточисленні комісії з питань встановлення проходу через її подвір»я та земельну ділянку з подальшою приватизацією, що спричиняє їй моральні переживання, а тому просить стягнути моральні збитки в сумі 5000 грн. Вона дозволяла [PERSON], а потім [PERSON] проходити через своє подвір»я до її земельної ділянки виключно з правил добросусідства, поки [PERSON] не почала вимагати окремого проїзду та вчиняти сварки. НА даний час не згідна виділити з своєї ділянки частину для проходу [PERSON] без відповідної компенсації. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 12.10.1989 року, посвідченого державним нотаріусом, придбала житловий будинок №31 по вул.Комунарській в м.Кагарлику з надвірними спорудами : погреб Б. сарай В, сарай Г. Туалет Д, 1\\2 криниці Е, відмостка. Відповідно до довідки Кагарлицької міської ради за [PERSON] згідно записів ЗКК зареєстровано земельну ділянку площею 0,15 га по по вул.Комунарська.31. Згідно договору дарування від 8.12.2005 року [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок №33 по вул.Комунарська, в м.Кагарлику з надвірними спорудами в тому числі всю криницю, чим порушено право власності [PERSON], поскільки згідно договору купівлі-продажу вона купила житловий будинок по вул.Комунарській, 31, в том числі 1\\2 криниці, яка знаходиться на межі з земельною ділянкою [PERSON] по вул. Комунарській, 33. Згідно ст. 718 ЦК України «Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє «. Поскільки 1\\2 частина криниці згідно договору купівлі-продажу від 12.10.1989 року належить [PERSON], то відповідно [PERSON] не мав права дарувати в 2005 році всю криницю [PERSON], так як він не був власником всієї криниці, а лише співвласником. А тому договір дарування від 8.12.2005 року укладений між [PERSON] та [PERSON] в частині дарування кринці слід визнати недійсним, визнавши право власності на 1\\2 частину кринці за [PERSON] на підставі ст. 392 ЦК України. Сторони являються суміжними землекористувачами, державні акти на земельні ділянки по вул..Комунарській,31 та 33 в [PERSON], не видавались. Актом комісії Кагарлицької міської ради від 5.03.2008 року було встановлено, що ні на плані розміщення господарських будівель по вул.Комунарська, 31,33, ні на викопіюванні із опорного плану м.Кагарлика, не позначено прохід до городу [PERSON] Вказане також стверджується кадастровим планом земельної ділянки, викопіровкою із опорного плану м.Кагарлика. А тому суд не вбачає порушень [PERSON] межі земельної ділянки з [PERSON], поскільки огорожа булла встановлена [PERSON] батьком позивачки [PERSON]І, до купівлі будинку №31 [PERSON] Також суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1000 грн., яка виразилась в моральних переживаннях в Зв»Язку з Тим, що [PERSON] неодноразово зверталась до Кагарлицької міської ради та Кагарлицької райдержадміністрації з приводу суміжного користування земельними ділянками, що стверджується відповідними відповідями від 7.03.2008 року, 12.03.2008 року, 30.07.2007 року, актом комісії від 5.03.2008 року, які рекомендували за вирішенням спору звернутись до суду. Ухвалою Кагарлицького райсуду від 4.03.2009 року позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення земельного сервітуту за заявою позивачки [PERSON] залишено без розгляду. По вказаній цивільній справі №2-27\\09 р. була призначена будівельно-технічна експертиза щодо встановлення земельного сервітуту, вартість якої 1201,92 грн. оплатила [PERSON], які відповідно до ст. 89 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved