Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання домашньої угоди дійсною та, виключення автомашини із спадщини, визнання права приватної власності на автомашину до [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що наприкінці 2004 р. вона довідалася від [PERSON] про те, що він на підставі доручення, яку йому надав [PERSON], проживаючий за адресою: мкр. 5-Зарічний[ADDRESS], продає автомашину. [PERSON] назвав ціну - 3 000, 00 грн. Вона переконалася в тому, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯАА № 743264, ця автомашина марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER], дійсно була зареєстрована Криворізьким МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області на праві власності на ім'я [PERSON], також вона переконалася, що [PERSON] дійсно має доручення від [PERSON], зареєстроване 22.06.2003 р. приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу, [PERSON], реєстр № 6372, у тому числі на продаж автомашини. Вони досягли з [PERSON] згоди про умови укладання договору купівлі-продажу, а саме домовилися про те, що вона сплатить вартість автомашини, а він надасть їй розписку про одержання грошей. При цьому він обіцяв, що незабаром він, або особисто [PERSON] укладе з нею договір купівлі-продажу автомашини у встановленому законом порядку, і вона буде мати можливість переоформити право власності на транспортний засіб на своє ім'я. Вона сплатила [PERSON] З 000,00 гривень тобто повну вартість автомашини, про що ним особисто 17.11.2004 року була складена розписка. Крім того, на підставі того ж доручення [PERSON] склав довіреність від 17.11.2004 року, зареєстровану державним нотаріусом Державної Долинської нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 4189, якою надав їй право розпоряджатися автомашиною, тобто передав її у повне володіння, користування та розпорядження. Скласти договір купівлі-продажу на той час не мали можливості за причиною відсутності грошових коштів для сплати за експертну оцінку вартості транспортного засобу та для сплати державного мита. Пізніше [PERSON] неодноразово обіцяв, що він виконає зобов'язання щодо оформлення договору в передбаченому законом порядку, але в нього виникали різні причини, що перешкоджали йому зустрітися з нею та оформити договір. На цей час вона довідалася про те, що [PERSON], на котрого по цей час юридично оформлене право власності на транспортний засіб, помер ще 12.02.2005 року. За цими причинами вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, тому що можливість юридичного оформлення мого права власності на транспортний засіб у добровільному порядку вже не існує. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та позов визнала у повному обсязі. Судом встановлено, що наприкінці 2004 року позивач [PERSON] довідалася від [PERSON] про те, що він на підставі доручення, яку йому надав [PERSON], проживаючий за адресою: 5 мікрорайон Зарічний[ADDRESS], продає автомашину, яка належала йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯАА № 743264, реєстраційний номер [NUMBER], дійсно була зареєстрована Криворізьким МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області на праві власності на ім'я [PERSON] Сторони досягли з [PERSON] згоди про умови укладання договору купівлі-продажу, а саме домовилися про те, що позивач сплатить вартість автомашини, а він надасть їй розписку про одержання грошей. При цьому він обіцяв, що незабаром він, або особисто [PERSON] укладе з нею договір купівлі-продажу автомашини у встановленому законом порядку. Позивач сплатила [PERSON] З000,00 гривень тобто повну вартість автомашини, про що ним особисто 17.11.2004 року була складена розписка. Крім того, на підставі того ж доручення [PERSON] склав довіреність від 17.11.2004 року, зареєстровану державним нотаріусом Державної Долинської нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 4189, якою надав їй право розпоряджатися автомашиною, тобто передав її у повне володіння, користування та розпорядження. Скласти договір купівлі-продажу на той час не мали можливості за причиною відсутності грошових коштів для сплати за експертну оцінку вартості транспортного засобу та для сплати державного мита. На цей час позивач довідалася про те, що [PERSON], на котрого по цей час юридично оформлене право власності на транспортний засіб, помер ще 12.02.2005 року. У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на усе його майно, у тому числі на автомашину, яка ще до його смерті фактично належала позивачеві. Спадкоємцями померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON] та донька [PERSON], народження 1992 р., яка на час смерті батька не досягла повноліття. Згідно ст. 525 ЦК України сторона по договору не вправі в однобічному порядку відмовлятися від зобов'язання. У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі дійшли згоди з усіх його істотних умов, у тому числі про вартість та порядок оплати. Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність іншій стороні (покупцеві) майно (товар), а покупець приймає й оплачує товар. Отже [PERSON], діючий на підставі доручення, передав позивачеві [PERSON] автомашину фактично, а вона йому сплатила її вартість, що підтверджується його розпискою. Згідно до ст. 346 ЦК України право власності [PERSON] на транспортний засіб припинилося в момент здійснення домашньої угоди про його відчуження. Встановлено, що позивач [PERSON] придбала право власності на автомашину на підставі домашньої угоди від 17.11.2004 року тому транспортний засіб повинен бути виключеним із спадщини, яка відкрилася 12.02.2005 року після смерті [PERSON]

Outcome: approved