Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним вище позовом про встановлення факту родинних відносин й факту прийняття спадщини та про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно й права на земельну частку (пай) (т.1, а.с. 3, 203, 286). У грудні 2008 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та права на земельну частку (пай), а також про вселення у житловий будинок, що входить до спадкового майна (т.1, а.с. 69). [INFO] [PERSON] помер (т.1, а.с.104). Судом допущене процесуальне правонаступництво замість позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] й до участі у справі залучені його спадкоємці [PERSON] та [PERSON] Крім того, судом до участі у справі на підставі статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON], [PERSON], Гоголівську сільську раду Броварського району Київської області, Броварську районну державну адміністрацію Київської області як орган опіки та піклування, КСП «Гоголівське», ТОВ «Злагода». У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка також представляє й позивачів [PERSON] та [PERSON], позов підтримали й просили його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. У судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також їхній представник [PERSON], позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не визнали й просили у його задоволенні відмовити. Зустрічний позов просили задовольнити. У судове засідання треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], Гоголівська сільська рада Броварського району Київської області, Броварська районна державна адміністрація Київської області й ТОВ «Злагода» не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні поштові повідомлення про одержання судових повісток. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Цей факт визнали у судовому засіданні всі учасники судового розгляду. Крім того, він підтверджується також й іншими зібраними й дослідженими у судовому засіданні доказами. Спадкоємцями майна [PERSON], яка померла [INFO] є: [PERSON], [PERSON], який помер [INFO] (спадкоємці: [PERSON], [PERSON] (т.1, а.с. 119-127)), [PERSON], який помер [INFO] (спадкоємці: [PERSON], [PERSON] (т.1, а.с. 30-37), [PERSON], який помер [INFO] (спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (т.1, а.с. 233-246). Згідно із витягом із спадкового реєстру від 06 жовтня 2008 року, наданого Броварською районною державною нотаріальною конторою (т.1, а.с.267), у цьому реєстрі інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Із досліджених у судовому засіданні довідок Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області вбачається, що фактично спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], прийняли її два сини: [PERSON] та [PERSON]. Інші спадкоємці у встановленому законом порядку спадщину не прийняли. Відповідно до пунктів 1, 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV (далі - ЦК України) цей Кодекс набрав чинності з 01 січня 2004 року й застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пунктом 1, частиною 2 пункту 16, пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] (яка померла [INFO]) відкрилася під час дії Цивільного кодексу УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР (1963 року)) (з наступними змінами та доповненнями), то відносини спадкування майна після її смерті регулюються саме цим нормативно-правовим актом, оскільки він діяв на час виникнення та існування цих правовідносин. Відповідно до статей 529, 548, 549 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із статтями 1258, 1261 ЦК України (2004 року) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на викладене підлягає встановленню факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] Судом встановлено, що спірний будинок набуто за життя [PERSON] (т.2, а.с.55, 56). Як вбачається із технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] - це господарство складається із: житлового будинку, погрібу та вбиральні. Рік забудови - 1919. Із довідки Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області № 1137 від 09 вересня 2010 року (т.2,а.с.45) видно, що згідно із земельно-кадастровою документацією земельна ділянка по [ADDRESS], площею 0,19 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд належала [PERSON]. За змістом пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин щодо спадкування після смерті [PERSON]), та пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами, законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7 право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. Таким чином, суд приходить до висновку, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] Іншого по справі не встановлено. Спадщину після смерті [PERSON] (яка померла [INFO]) фактично прийняли її сини: [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], тобто двоє спадкоємців за законом (по 1/2 частині майна кожний). Після смерті [PERSON] (який помер [INFO]) спадщину прийняли: [PERSON] й [PERSON] Їм стало належати в спірному будинку по 1/2 частині спадкового майна на яке мав право [PERSON] Таким чином, спірний будинок належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині кожному. У судовому засіданні були допитані свідки як зі сторони позивачів, так і зі сторони відповідачів, а саме: [PERSON], [PERSON], які дали покази по обставинам справи. Ці покази свідків викладені вище висновки суду не спростовують. Більш того, ці свідки підтвердили кожен окремо обставини щодо прийняття спадщини спадкоємцями після смерті [PERSON] Статтями 10, 11, 60 ЦПК України чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні позивачами [PERSON], його представником [PERSON], яка також представляла й інтереси позивачів [PERSON] й [PERSON], не надано суду жодних переконливих доказів в обґрунтування доводів про те, що виключно ці позивачі мають право на спірний будинок. Таких доказів не надано суду й зі сторони відповідачів [PERSON] та [PERSON], а також їхнім представником [PERSON] Судом таких доказів під час розгляду справи, з урахуванням наведених вище положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, не здобуто. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (т.1., а.с.17) належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Гоголівське», розміром 3,5 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за кожним окремо, підлягає визнанню право на 1/3 частину права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Гоголівське», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода», розміром 3,5 га, без визначення меж цієї частки в натурі, в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON], якій воно належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого головою Броварської районної державної адміністрації Київської області 15 січня 1997 року. Також суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] підлягають вселенню у будинок [ADDRESS], оскільки у судовому засіданні встановлено, що їм чинилися перешкоди у користуванні спірним нерухомим майном зі сторони інших спадкоємців [PERSON] і на час вирішення цієї справи у суді вони не мають можливості безперешкодно користуватися належною їм частиною спірного нерухомого майна. З огляду на викладене позов [PERSON] підлягає задоволенню, позов [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не прийняв спадщину після смерті [PERSON] Зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial