Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

12.09.2007 року до суду із позовом звернувся [PERSON]»ян Миколайович. Посилається на те, що 03 березня 2003 року ним, як членом [PERSON] «Галичина», було укладено договір оренди з правом викупу частини складу під гаражі із [PERSON] «Галичина». Згідно даного договору оренди він користувався частиною гаражу в с.Завадівка площею 61 кв.метр і мав право викупу. В липні 2007 року йому стало відомо про те, що все приміщення гаражу викупив відповідач через арбітражного керуючого [PERSON] та Львівську товарну біржу «Наша», і таким чином відповідач став власником гаражів в с.Завадівка. Просить суд визнати договір купівлі-продажу гаражів через товарну біржу «Наша» недійсним, а протокол проведення прилюдних торгів незаконним та скасувати його. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при укладенні договору купівлі-продажу було порушено норми діючого законодавства, а продаж нежитлової будівлі проведено таємно. 02.06.2010 року позивач доповнив свій позов вимогою про визнання незаконним акту від 20.12.2004 року прийому-передачі майна та заборгованої заробітної плати [PERSON] «Галичина» про виявлення майна [PERSON] »Галичина», яке підлягає продажу для задоволення вимог кредиторів, посилаючись на те, що майно [PERSON] «Галичина» було власністю його членів, і в першу чергу мали бути задоволені інтереси членів [PERSON] -2- «Галичина», так як члени товариства мали майнові паї, він так само мав майновий пай на суму 2614 гривень . Під майнові паї членам спілки було виділено будівлю гаража вартістю 7216 грвн. У відповідності до указу Президента України від 29.01.2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» майнові паї повинні були бути видані для використання власникам паїв. В судовому засіданні позивач та його представниця позов підтримали і надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та доповненні до неї. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що він так само був членом [PERSON] »Галичина» і мав право на пай. Продаж йому нежитлового приміщення він вважає таким, що проведений у відповідності до вимог закону. Просить суд у позові відмовити. В судове засідання представник Самбірського МБТІ не з»явився, допитаний в порядку ст. 132 ЦПК України, позов не визнав, пояснивши, що право власності на спірне приміщення МБТІ не оформлялося, витяг з реєстру ними не видавався. Просив справу розглядати без участі представника МБТІ. В судове засідання представник товарної біржі «Наша» не з»явився, допитаний в порядку ст. 132 ЦПК України. Пояснив, що позов не визнає, тому що позивач посилається на положення «Про порядок проведення аукціонів», а товарна біржа в своїй діяльності керується законом України «Про товарну біржу». Це різні документи. Вважає, що біржею повністю дотримано умови ст.ст. 1,2,4,15,17 закону України «Про товарну біржу». Підтвердженням правомірності дій товарної біржі є протокол проведення торгів, біржова угода, договір купівлі-продажу, договір із ліквідатором-арбітражним керуючим про реалізацію майна підприємста-банкрута, заява ліквідатора про виставлення на торг, договір-доручення з брокером від ліквідатора. В судовому засіданні приймати участь відмовився. В судове засідання відповідач - арбітражний керуючий-ліквідатор [PERSON] не з»явився, допитаний в порядку ст. 132 ЦПК України. Позов не визнав, пояснив, що згідно постанови Господарського суду Львівської області від 25.11.2004 року [PERSON] «Галичина» було визнано банкрутом, а 26.01.2005 року було надано про це оголошення в газеті «Голос України». Згідно закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» після прийняття ухвали та оголошення в засобах масової інформації припиняється дія укладених угод, пов»язаних із відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам. Позивач повинен був звернутися до нього як до арбітражного керуючого з відповідними претензіями та заявами. Для продажу майна було укладено договір із товарною біржею «Наша» від 07.02.2005 року , а 01.02.2006 року була дана заявка на участь в біржових торгах. Біржові торги було проведено після дачі оголошення біржою в засобах масової інформації.Свої дії вважає законними , відмовився приймати участь в судовому засіданні. -3- В судовому засіданні представник Завадівської сільської ради Львівської області пояснив, що оригінал акту від 20.12.2004 року прийому- передачі майна [PERSON] «Галичина» в сільській раді відсутній, і з приводу продажу гаражів конкретно він нічого пояснити не може. Вислухавши сторони, представницю позивача, представника сільради, свідка [PERSON], дослідивши обставини справи, всі наявні документи, матеріали справи № 6/381-4/193 Господарського суду Львівської області, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення , із таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до часу ліквідації [PERSON] «Галичина» Господарським судом Львівської області були його членами. 03.03.2003 року між [PERSON] «Галичина» та позивачем було укладено договір оренди приміщення складу площею 61 метр кв., яке мало використовуватися під гаражі, терміном до 03.03.2009 року з правом викупу. З цього часу позивач використовує дане нежитлове приміщення під гараж. 30.09.2003 року у м.Львові була створена товарна біржа «Наша». 25.11.2004 року ухвалою Господарського суду Львівської області визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру щодо Агросервісного товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина», ліквідатором призначено арбітражного керуючого, відповідача по даній справі [PERSON]. 20 грудня 2004 року комісією в складі : арбітражного керуючого [PERSON], Завадівського сільського голови [PERSON], бухгалтера [PERSON] та члена ЦМК [PERSON] було складено акт про виявлення майна [PERSON] «Галичина», яке підлягає продажу для задоволення вимог кредиторів, а також заборговану заробітну плату п»ятьом членам товариства .Це майно прийняв арбітражний керуючий [PERSON], всього в сумі 6804 грвн.50 копійок, причому в примірнику, поданому в Господарський суд Львівської області (а.с.44) у звіті ліквідатора [PERSON] про нежитлове приміщення гаражів жодним словом не зазначено, а навпаки вказано, що окрім кран-балки та складу-майстерні ним іншого майна банкрута не виявлено. В копії ж даного акту, наданій Завадівським сільським головою Турківському районному суду в 2007 році, а.с.29 (справа №2-а-17/07) зазначено, що арбітражному керуючому було передано окрім крана-балки та складу-майстерні також приміщення пилорами, молот, гаражі за школою, прибудова до столярного цеху, і ще один кран-балка. 26.01.2005 року в газеті «Голос України» було поміщено оголошення про ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.11.2004 року про визнання банкрутом [PERSON] «Галичина», а також про те, що претензії та заяви кредиторів приймаються протягом місяця від дня опублікування оголошення. 07.02.2005 року між ліквідатором [PERSON] та товарною біржею «Наша» було укладено договір про співпрацю по реалізації через публічні -4- біржові торги ( аукціони) майна підприємства боржника в порядку, визначеному чинним законодавством України та даним договором. 01.12.2005 року в газеті «Голос України» було поміщено оголошення про проведення торгів із реалізації майна підприємства банкрута [PERSON] «Галичина» в с.Завадівка, хоча на цей час в біржу ще не було навіть подано заявки про продаж на умовах торгів майна підприємства банкрута [PERSON] «Галичина». Лише 01.02.2006 року в товарну біржу «Наша» арбітражним керуючим [PERSON] було подано заявку про продаж на умовах торгів майна підприємства-банкрута [PERSON] «Галичина» . В цей час 04.02.2006 проведено засідання комісією по паюванню колишньої [PERSON] «Галичина», на якому був присутній також і відповідач [PERSON], і вирішено виділити громадянам, в тому числі і сторонам-пайовикам негосподарську будівлю складу запчастин ( спірної будівлі ) по вул. Центральній в с.Завадівці, б.8-а вартістю 7216 грвн. на дольовій участі, та просити сільраду визнати за даними громадянами право власності на дане приміщення. Сільською радою рішення із цього питання не приймалося. 13.02.2006 року в с.Завадівці відбулося засідання зборів кредиторів [PERSON] «Галичина», які були скликані арбітражним керуючим [PERSON] Кредиторами були Турківське райуправіління Пенсійного фонду України, Турківське відділення фонду СС від нещасних випадків на виробництві, Турківський центр зайнятості, ДП «Утел» ВАТ «Укртелеком», сільський голова [PERSON] та арбітражний керуючий-ліквідатор [PERSON] Збори погодили продаж майна [PERSON] »Галичина». При цьому арбітражний керуючий [PERSON] утаїв від кредиторів наявність майна банкрута, а саме: одного кран-балки, молота, нежитлового приміщення гаражів , прибудови до столярного цеху та приміщення пилорами. 28.02.2006 року в м.Львові відбулися прилюдні торги на товарній біржі «Наша», на яких арбітражним керуючим [PERSON] продавалася нежитлова будівля гаражу площею 405,1 м.кв. за адресою : Львівська область, Турківський район, с.Завадівка, вул. Центральна , б.8-а. 28.02.2006 року в м.Львові між арбітражним керуючим [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу ( біржовий контракт) нежитлової будівлі гаражу площею 405,1 м.кв. по вул.Центральній, б.8-а в с.Завадівці за 2100 грвн., хоча ще в 2005 році залишкова вартість нежитлової будівлі гаражів становила 7216 грвн., про що сільським головою складено довідку № 05/11 від 10.06.2005 року. В договорі ( біржовому контракті) зазначено, що майно в спорі та під забороною не перебуває. В той же день, 28.02.2006 року, відбулася передача в с.Завадівка арбітражним керуючим [PERSON] відповідачу [PERSON] у присутності бухгалтера селянської спілки нежитлової будівлі гаражів за школою вартістю 2100 грвн. В процесі ліквідаційної процедури арбітражним керуючим, ліквідатором [PERSON], були допущені такі порушення правових норм: -5- 1. Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - -всупереч ст.3-1 ліквідатор діяв несумлінно та нерозумно, без урахування інтересів усіх кредиторів, приховав перед іншими кредиторами та Господарським судом Львівської області факт наявності нежитлової будівлі гаражу, хоча фактично він виявив її серед майна банкрута ; -всупереч ст. 25 арбітражний керуючий [PERSON] не здійснив інвентаризацію та оцінку майна банкрута, а саме нежитлової будівлі гаражів - як видно із довідки сільської ради вартість будівлі становила 7216 грвн., а звідки взялася ціна в 2100 грвн. - відповідач [PERSON] не пояснив; -арбітражний керуючий [PERSON] офіційно не прийняв матеріальні цінності : ще один кран-балку, приміщення пилорами, молот, прибудову до столярного цеху та приміщення гаражів за школою; -всупереч ст. 29 арбітражний керуючий [PERSON] не оцінив це майно відповідно до вимог закону, не залучив спеціаліста, і де поділося не зазначене в звіті ліквідатора майно, що належало [PERSON] «Галичина», Господарському суду Львівської області не повідомив; - всупереч ст. 30 арбітражний керуючий [PERSON] належно не провів інвентаризацію та оцінку майна банкрута; не провів відкриті торги прихованого майна, оскільки комітетом кредиторів не встановлювався інший порядок продажу майна; не оповістив про продаж майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна, не погоджені ці питання із комітетом кредиторів, 2. Договір купівлі-продажу укладений без урахування вимог ст.ст.203, 228 ЦК України. 3.Арбітражний керуючий-ліквідатор , відповідач по даній справі, [PERSON] не повідомив через засоби масової інформації про продаж майна [PERSON] «Галичина», а товарною біржею «Наша» надано оголошення в газеті «За вільну Україну» 01.12.2005 року про проведення торгів з реалізації майна [PERSON] «Галичина» ( якого саме не вказано) ще до подачі в біржу арбітражним керуючим [PERSON] заявки про продаж майна [PERSON] «Галичина» на умовах торгів. Також відповідачем [PERSON] було приховано від держави в особі Господарського суду Львівської області та кредиторів факт продажу ним на торгах майна [PERSON] «Галичина», окрім одного крану-балки та складу-майстерні, іншого майна, в тому числі і спірної нежитлової будівлі гаражів, і складено акт прийому-передачі майна банкрута від 20.12.2004 року, який представлено Господарському суду Львівської області, та який не відповідає дійсності, тому що майна виявлено фактично більше, аніж зазначено в даному акті. Наведені вище обставини підтверджуються : договором № 2 оренди із правом викупу від 03.03.2003 року, ксерокопією сторінки газети «Голос України» від 26.01.2005 року, копією заявки на участь у біржових торгах від 01.02.2006 року, протоколом № 1 загальних зборів засновників товарної -6- біржі «Наша» від 30.09.2003 року, копією договору №4 від 07.02.2005 року між ліквідатором та товарною біржею «Наша», ксерокопією сторінки газети «Голос України» від 01.12.2005 року, протоколом засідання зборів кредиторів від 13.02.2006 року, протоколом № 4 від 04.02.2006 року комісії по паюванню, актом прийому-передачі нежитлової будівлі гаражів від 28.02.2006 року, біржовим контрактом № Н-010/1-6 від 28.02.2006 року, протоколом проведення прилюдних торгів нежитлової будівлі гаражів № 010/1 Н від 28.02.2006 року, матеріалами справи № 2-а-17/07 Турківського районного суду Львівської області; довідкою, виданою головою селянської спілки «Галичина» від 05.11.2005 року про залишкову вартість будівель (гаражів); матеріалами справи № 6-381-4/193 Господарського суду Львівської області. Не довіряти даним доказам у суду підстав немає. В силу ст. 203 ЦК України однією із вимог, додержання яких є необхідним для чинності ( дійсності) правочину, є те, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В силу ст. 3 Конституції України людина визнається найвищою соціальною цінністю. Права людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Забезпечення прав людини є головним обов»язком держави. Той факт, що відповідач [PERSON], бувши арбітражним керуючим-ліквідатором, вкупі із відповідачем [PERSON] приховали від держави в особі Господарського суду Львівської області та інших кредиторів факти наявності у власності банкрута нежитлової будівлі гаражів та потай від кредиторів та держави в особі Господарського суду Львівської області та інших кредиторів уклали договір купівлі-продажу цієї будівлі відповідачу [PERSON] за заниженою необґрунтованою спеціалістом ціною, суд вважає таким , що суперечить моральним засадам суспільства. При цьому суд враховує, що, бувши 04.02.2006 року на засіданні комісії по паюванню колишньої [PERSON] «Галичина», відповідач знав про те, що комісією нежитлову будівлю гаражів ( негосподарську будівлю складу) вирішено розпаювати, однак нікому нічого не повідомив, в тому числі і членам комісії про те, що дане майно вже призначено до продажу. В силу ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на незаконне заволодіння майном, і є нікчемним. Суд, аналізуючи викладені вище обставини,приходить до переконання, що відповідачами [PERSON]та [PERSON] було порушено публічний порядок, оскільки їх дії свідчать про спрямованість їх на незаконне заволодіння нежитловою будівлею гаражів. Де поділося інше майно колишнього [PERSON] «Галичина», а саме :один кран-балка, приміщення пилорами,молот, прибудова до столярного цеху, - -7- невідомо, оскільки арбітражним керуючим [PERSON] про це у своєму звіті ліквідатора підприємства [PERSON] «Галичина» с.Завадівка Турківського району Львівської обасті по справі № 6/381/-4/193 Господарському суду Львівської області так і не повідомив. Враховуючи наведене вище, протокол проведення торгів слід визнати незаконним та скасувати, а договір купівлі-продажу нежитлової будівлі гаражів слід визнати недійсним. Акт прийому-передачі майна від 20 грудня 2004 року слід визнати незаконним і скасувати, оскільки даний акт не відповідає дійсності, в його копіях містяться значні розбіжності в частині виявленого майна банкрута ( аркуш № 29 справи № 2-а-17/07, та аркуш № 44 справи № 6/381-4/193 ), що підтверджує те, що продаж значної частини виявленого майна банкрута-АТзОВ «Галичина» ліквідатором приховано як від Господарського суду Львівської області, так і від кредиторів. Посилання позивача на Указ Президента суд вважає таким, що не має юридичного значення, оскільки даним указом Президента України зобов»язано державні органи вчинити певні організаційні дії. Дії ж державних органів позивачем не оспорюються. В силу ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути із відповідачів [PERSON] та [PERSON], які утаїли від Господарського суду Львівської області факт наявності нежитлової будівлі гаражів на балансі [PERSON] «Галичина» та сприяли незаконності продажу цієї будівлі, понесені позивачем судові витрати в сумі 81 гривня ( 51 грвн. - судовий збір + 30 грвн. витрат з ІТЗ), звільнивши від їх сплати інших відповідачів, які не знали про дії відповідачів [PERSON] та [PERSON] та не мають до них прямого відношення. Також в силу ст. 84 ЦПК України стягненню із відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають понесені позивачем витрати із оплати правової допомоги в сумі 650 грвн. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved