Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вкачаним позовом і в обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 11 квітня 2008 року між позивачем та приватним підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № МК 83-08 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 240 000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом 21,00% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення -10 квітня 2013 року. В забезпечення вказаного зобов'язання, 11 квітня 2008 року між сторонами був укладений до- говір застави майна, відповідно до якого відповідачка передала позивної в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль МАN (модель: 26.410, рік випуску: 2001, тип ТЗ: бортовий - С, № кузо- ва/шасі: WМАТ37ZZZ1W043424, реєстраційний номер: АМ4920АР). Позивач, посилаючись на те, що відповідачка свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 03 червня 2009 року виникла заборгованість в сумі 240 253,07 грн. звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на майно, опис якого зазначено в договорі застави №МК 83-08 та стягнення судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2008 року між позивачем та приватним підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № МК 83-08 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 240 000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом 21,00% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення - 10 квітня 2013 року. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦПК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. В забезпечення вказаного зобов"язання, 11 квітня 2008 року між сторонами був укладений договір застави майна, відповідно до якого відповідачка передала позивачеві в заставу належне йому майно, а саме:автомобіль МАN (модель: 26.410, рік випуску: 2001, тип ТЗ: бортовий - С, № кузова/шасі: WМАТ37ZZZ1W043424, реєстраційний номер: АМ4920АР). Згідно розрахунку заборгованості , заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03 червня 2009 року виникла заборгованість в сумі 240 253,07 грн. Згідно п.2 договору застави майна за цим договором застави забезпечується виконання зобов"язань позичальника за кредитним договором від 11 грудня 2006 року №МК 83-08. Відповідно до п.15.8.1 договору застави майна заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого - небуть із зобов"язань , передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Згідно довідки розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №МК 83-08 від 11 квітня 2008 року, заборгованість відповідача станом на 03 червня 2009 року виникла заборгованість в сумі 240 253,07 грн., у тому числі: 219 114,71 грн. - заборгованість за кредитом; 19 884, 92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1253,44 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України „Про заставу" заставодержатель набуває право звер- нення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Тому суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МК 83-08 від 01.04.2008 року в сумі 240 253,07 грн. - слід звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль МАN (модель: 26.410, рік випуску: 2001, тип ТЗ: бортовий - С, № кузова/шасі: WМАТ37ZZZ1W043424, реєстраційний номер: АМ4920АР), що належить на праві власності відповідачу ПП [PERSON], шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання \\Т КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 1360570) договору купівлі-продажу Предмету застави від імені [PERSON], зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 1700,00 грн. судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, ч.2 ст. 1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України „Про заставу",

Outcome: approved