Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ Приватбанк» про визнання неправомірними дії відповідача щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором №2КЛ?ЮА0000000159 від 03.03.2008 року до 15,12% та зобов'язати відповідача зробити перерахунок надмірно сплачених коштів по підвищеній річній процентній ставці та зарахувати дані кошти на погашення основного боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що повідомлення про збільшення відсоткової ставки отримала на початку 2010 року, яке їй передала сусідка, що мешкає в будинку в якому знаходиться її квартира по вул. Шевченко 7, кв. З куди вона переїхала жити на початку 2010 року. Після того як отримала повідомлення вона направила відповідачу письмове звернення про відміну прийнятого рішення щодо підвищення відсоткової ставки. Також вважає, що дії відповідача суперечать вимогам ст. 1056-1 ЦК України та Закону України «Про банки та банківську діяльність». В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що 17.03.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №2К\\\\Т(\А0000000159 на отримання кредитних коштів для придбання житла строком до 17.03.2018 року із сплатою, згідно п.8.1., за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.5-7/. Відповідно до п. 2.3.1 договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). З 16 жовтня 2008 року відсоткова ставка була підвищена до 15,12 % на рік. Листом від 29 вересня 2008 року, відправленого на адресу позивачки згідно зі штампом на конверті лист надійшов до Новоград-Волинського центрального поштового відділення 27.10.2008 року, відповідачем повідомлено про збільшення в майбутньому, а саме з 16 жовтня 2008 року відсоткової ставки за договором до 15,12 % річних і запропоновано в разі незгоди в строк до 09 жовтня 2008 року письмово повідомити про своє рішення. Згідно з обгрунтуванням вимог позивача вона отримала цей лист в лютому 2010 року від сусідки коли перейшла жити на адресу куди було направлено повідомлення та 04 березня 2010 року направила на адресу ЗАТ "ПриватБанк" повідомлення про свою незгоду на збільшення відповідачем відсоткової ставки. Відповідно до п. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Відповідно до п. 2.3.1. договору, «Приватбанк» має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом з підстав визначених цім пунктом. При цьому Банк надсилає письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Судом встановлено, що на порушення умов кредитного договору, Приватбанк не надіслав позивачці письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки, як це передбачено договором. З матеріалів справи вбачається, на час укладання кредитного договору позивачка зазначила дві адреси і при направленні банком повідомлення проживала за адресою : [INFO], а тому банк повинен був направити повідомлення на обидві адреси, які зазначені в договорі. Відповідач «Приватбанк» не представив суду переконливих доказів про те, що [PERSON] одержувала листа № 20.1.3.2/6-22855/8808 від 29.09.2008р. з пропозицією «Приватбанка» про зміну відсоткової ставки з 16.10.2008р. з 12% річних на 15,12% річних. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачка сплачувала кошти по кредитному договору за процентною ставкою у новому розмірі тому вона погодилася з пропозицію банку на підвищення відсоткової ставки, оскільки відповідачем в порушення ст. 60 ЦГІК України не надано доказів, що при сплаті коштів по договору, позивачці було доведено до відому, що вона сплачує кошти по новій відсотковій ставці. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] не була повідомлена про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором до 15,12 % річних, як це передбачено Законом та договором, а тому така зміна відсоткової ставки в силу ч. 4 ст. 11 Закону України „ Про захист прав споживачів" є недійсною, а позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Крім того, пунктом 3.5 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (надалі Правила), затверджених Постановою Національного банку України №168 від 10 травня 2007 року, банкам надано право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Відповідно до ч.5 пункту 3.4 зазначених вище Правил, Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначати правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках, а тому Банк повинен навести (математичну залежність) між запропонованим розміром ставки до розміру ставки Національного Банку України (надалі НБУ), а також обгрунтувати збільшення процентної ставки. Як вбачається зі змісту кредитного договору від 17 березня 2008 року та листів Банку /а.с.11, 14-15/ останній не навів математичної залежності між запропонованим розміром ставки до розміру облікової ставки НБУ та не обгрунтував збільшення відсоткової ставки з 12% до 15.12%. Крім того, пропозиція Банку про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором рівнозначна переукладенню кредитної угоди, тому Банк, згідно вимог Правил, зобов'язаний був разом з листом надати позивачу розрахунки нової реальної вартості кредиту, а також додаткову угоду, що також є підставою для задоволення позову та визнання дій відповідача неправомірними. Щодо посилання позивачки на порушення відповідачем вимог ст. 1056-1 ЦК України та ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» то суд приходить до висновку, що воно є безпідставним виходячи з наступного Відповідно до п. 1ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ст. 5 ЦК України пердбаченго, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законождавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Таким чином, так як положення ст. 1056-1 про заборону банкам збільшувати в одностороньому порядку відсотки за кредитним договором набрала чинності лише з 09.01.2009 року, а відсоткова ставка позивачці по договору була збільшена 16.10.2008 року тому відсутні підстави для визнання дій відповідача неправомірними з цих підстав. Також необхідно стягнути з відповідача ПАТ «Приватбанк» на користь [PERSON] понесені нею судові витрати, а саме : витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 37 грн., судовий збір в розмірі - 8,50 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved