Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 304 грн. 84 коп. та судові витрати, понесені ним при подачі позову. В обґрунтування позову зазначає, що відповідачка є власницею квартири [ADDRESS]. У відповідності до ст.ст. 901, 903 ЦК України власник зобовязаний щомісячно вносити плату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. В порушення норми закону відповідачка вчасно не розраховувалася за надані послуги, незважаючи на нагадування, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду надіслав письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не прибула. Під час попереднього розгляду справи позов не визнавала, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем існувала усна домовленість, за якою вона в рахунок погашення квартплати зобовязувалась доставити на дитячий майданчик житлового будинку № 25 по вул. І.Франка пісок, що в подальшому нею і було зроблено. Крім того, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі Договір) від 15.05.2006 року особисто не підписувала. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду відповідачка була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачкою та комунальним підприємством «Новоград-Волинськжитлосервіс» існували договірні зобовязання, за якими останній надавав відповідачці послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а вона, в свою чергу, повинна була сплачувати вартість цих послуг за встановленими тарифами (а.с.8). Однак відповідачка своїх обовязків не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість. З розрахунку суми боргу слідує, що загальна сума заборгованості відповідачки в період часу з 01.07. по 01.12.2008 року становить 304 грн. 84 коп. (а.с.5) Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник квартири (споживач) зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг. Посилання відповідачки в попередньому судовому засіданні на те, що Договір вона не підписувала, і як наслідок, не мала будь-яких договірних зобовязань з позивачем, судом до уваги не беруться, оскільки в подальшому, впродовж 2006-2007 років та початку 2008 року вона оплачувала послуги з утримання будинків, про що свідчить наданий позивачем розрахунок, і не заперечувалось самою відповідачкою, а відтак свідчить про прийняття нею пропозиції укласти Договір (ст. 642 ЦК України). Крім того, обовязок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, передбачений ст. 20 Закону України «Про житло-комунальні послуги». Також обовязок відповідачки своєчасно вносити квартирну плату випливає зі ст. 68 Житлового кодексу України. Доводи відповідачки щодо існуючої усної домовленості між нею та позивачем, за якою вона в рахунок погашення квартплати зобовязувалась доставити на дитячий майданчик житлового будинку № 25 по вул. І.Франка пісок, суд вважає безпідставними та не бере до уваги, оскільки нею не надано жодних доказів на обґрунтування вказаних обставин. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідачка не виконує умов Договору, а саме: не сплачує щомісячний платіж за спожиті послуги, та на день подачі позовної заяви до суду заборгувала позивачу 304 грн. 84 коп. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат, крім інших, відносяться витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ст. 79 ЦПК України). З платіжного доручення слідує, що позивач сплатив 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при подачі позову до суду. (а.с.1) Відтак, суд стягує з відповідачки: на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: approved