Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 38\~021,46 грн., з яких поточна заборгованість по сумі кредиту 4\~432,00 грн., прострочена заборгованість по кредиту 13 900,00 грн., поточна процентна винагорода 295,83 грн., прострочена процентна винагорода 7 284,58 грн., поточна комісійна винагорода 234,41 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди 5 753,87 грн., сума боргу з урахуванням інфляції 2 169,25 грн., сума боргу з урахуванням 3% річних 508,66 грн., сума боргу з урахуванням пені 3 475,86 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору 380,22 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120, 00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 18 травня 2007 року між АТ «Індустріально-експортний банк» в особі шістнадцятого відділення департаменту КРУ АТ «Індекс - банк», право вимагати від боржників реального та належного виконання обовязків за кредитними договорами якого набуває ТОВ «АУЗ Факторинг» та відповідачем був укладений кредитний договір № 167/709164, згідно умов якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 20\~000,00 грн., з кінцевою датою оплати останнього платежу 17.05.2010 року, із сплатою процентної винагороди за користування кредитом в розмірі 19% річних та комісійної винагороди в розмірі 1,15% в місяць. Свої зобов'язання Банк виконав повністю, надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі. Проте, [PERSON] порушив умови зазначеного договору, свої зобовязання виконував не належно, внаслідок чого станом на 07.04.2010 року у нього перед позивачем виникла вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 червня 2010 року, АТ «Індустріально-експортний банк» в особі шістнадцятого відділення департаменту КРУ АТ «Індекс - банк» залучено в якості третьої особи. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 35\~376,55 грн., з яких поточна заборгованість по сумі кредиту 4\~432,00 грн., прострочена заборгованість по кредиту 13 900,00 грн., поточна процентна винагорода 295,83 грн., прострочена процентна винагорода 7 284,58 грн., поточна комісійна винагорода 234,41 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди 5 753,87 грн., сума боргу з урахуванням пені 3 475,86 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В частині стягнення 3% річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції позовні вимоги не підтримав. З урахуванням даних уточнень просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень визнав частково та заперечив проти стягнення з нього на користь позивача суми боргу з урахуванням пені в розмірі 3\~475,86 грн., а також пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди у розмірі 5 753,87 грн. Мотивуючи свої заперечення тим, що за умовами договору, в розрізі даного спору, така відповідальність не передбачена, крім того, зазначив, що до даного виду вимог законом встановлена давність в один рік, оскільки позивачем не надано обґрунтувань періоду та розміру пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди, просив в цій частині в позові відмовити, в іншій частині позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та пояснив, що при відступленні права вимоги позивачу, останньому було надано всі розрахунки заборгованості та документи на підтвердження сум оплати по кредитним зобов»язанням, вважав позов обґрунтованим та просив задовольнии. Заслухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2007 року між АТ Індустріально-експортний банк» в особі шістнадцятого відділення департаменту КРУ АТ «Індекс - банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 167/709164, згідно з п. 1.1 якого, Банк надає позичальникові кредит у сумі 20\~000,00 грн. строком на 36 місяців до 17.05.2010 року, а позичальник повертає кредит щомісячно до 15 числа місяця наступного за розрахунковим згідно графіку погашення кредиту. Відповідно до п. п. 1.2.1, 1.2.2 договору, за використання кредитних коштів позичальник сплачує щомісячно процентну винагороду в розмірі 19% річних, починаючи з дня сплати коштів до моменту повного погашення заборгованості та комісійну винагороду в розмірі 1,15% в місяць від суми кредиту. Свої зобов'язання позивач виконав повністю, надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі шляхом надання готівкових грошових коштів через касу банку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.9), дана обставина не заперечувалась позичальником. Проте, [PERSON] свої зобов»язання виконував не належно, внаслідок чого у нього утворилась перед АТ «Індустріально-експортний банк» поточна заборгованість по сумі кредиту 4\~432,00 грн., прострочена заборгованість по кредиту 13 900,00 грн., поточна процентна винагорода 295,83 грн., прострочена процентна винагорода 7 284,58 грн., поточна комісійна винагорода 234,41 грн. що підтверджується даними виписок по особовому рахунку (а.с.9,10) та пеня в розмірі 3\~475,86 грн. Відповідно до договору факторингу № 03/09 від 26.09.2009 року, укладеного між АТ «Індустріально-експортний банк» та ТОВ «АУЗ Факторинг», останнє набуває право вимагати від боржників реального та належного виконання обовязків за кредитними договорами укладеними з АТ «Індустріально-експортний банк». Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Таким чином ТОВ «АУЗ Факторинг»має право вимоги і являється належним позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а за ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення строку сплати винагороди та/або погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу. Згідно п. 1 ч.. 2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені. Відповідно до ч. ч.3, 4 ст. 264 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні представник позивача не надав обґрунтувань розміру пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди в сумі 5 753,87 грн. та не зміг пояснити за який період здійснювалось її нарахування, розрахунок на підтвердження даної суми суду також не надано. За даними наданого розрахунку, сума боргу з урахуванням пені за період прострочення з 26.09.2009 року по 07.04.2010 року становить - 3\~475,86 грн. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Оскільки позивачем не надано суду належних доказів на обґрунтування позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди у розмірі 5 753,87 грн. та її розрахунку, а відповідач просить про застосування наслідків спливу спеціальної позовної давності, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 26.09.2009 року по 07.04.2010 року в розмірі 3\~475,86 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути поточну заборгованість по сумі кредиту 4432,00 грн., прострочену заборгованість по кредиту 13900,00 грн., поточну процентну винагороду 295,83 грн., прострочену процентну винагороду 7284,58 грн., поточну комісійну винагороду 234,41 грн., суму боргу з урахуванням пені 3475,86 грн., а всього 29 622,68 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до суми задоволеної частини позовних вимог - 296,22 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial