overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

До Кузнецовського міського суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] з вимогою розірвати з ним шлюб, зареєстрований 20.11.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кузнецовська, актовий запис № 288, дітей залишити їй на виховання до їх повноліття. У судовому засіданні позивач подала письмову заяву про те, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони не можуть досягнути взаємопорозуміння та взаємоповаги один до одного, вони не можуть спільно вирішувати спільні сімейні проблеми. Відповідач часто вживає спиртні напої, грубо повидить себе в побуті у присутності дітей, що негативно впливає на їх виховання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов. Вважає, що подальше спільне проживання з ним буде негативно впливати на виховання дитини і завдасть шкоди її інтересам. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, бажає розірвати шлюб з [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ № 007640 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовська, актовий запис № 288, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.1997 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про їх народження. Судом встановлено, що сімя фактично розпалась, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі цього суд вважає, що позивач має право у подальшому іменуватись як [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернуласч до суду з позовом до [PERSON], в якому просила поділити майно, набуте нею за час шлюбу з [PERSON] виділивши їй: -1/2 частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Садова, 32 в селі Нехайки Драбівського районуЧеркаської області; -1/2 легкового автомобіля «Жигулі»; - присудити відповідачу грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на інше рухоме майно в розмірі 9 000 гривень та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги змінила і просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового буднку, що знаходиться по вул. Садова, 32 в селі Нехайки Драбівського району Черкаської області та виділити їй із спільно нажитого майна: -кольоровий телевізор, вартістю 1200 гривень; - холодильник «Норд», вартістю 2100 гривень. - два дерев"яні ліжка, вартістю 600 гривень, визнавши за нею право власності на вказане майно та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав повністю і згідний на їх задоволення. Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні доведено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 червня 1985 року по жовтень 2007 року. За час сумісного проживання ними було придбано майно, а саме: - житловий будинок, що знаходиться в селі Нехайки, по вул. Садова, 32 Драбівського району Черкаської області; -меблевий гарнітур, вартістю 2000 грн.; - кольоровий телевізор, вартістю 1200 гривень. - холодильник «Норд», вартістю 2100 гривень. - пральну машину, вартістю 2500 грн; -газову плиту - вартістю 600 гривень; -газову плиту «Електа», вартістю 600 гривен; -диван ліжко, вартістю 1200 грн.; -крісло, вартістю 300 гривень; -два дерев'яні ліжка, вартістю 600 гривень -музичний центр, вартістю 800 гривень; -меблевий набір для кухні, вартістю 2400 гривень; -млин побутовий, вартістю 1500 гривень. -електровізку побутову, вартістю 1200 гривень. В відповідності з ст. 60 СК України майно, набуло подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. В відповідності з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить суд усунути перешкоди в здійсненні права власника, посилаючись на слідуючі обставини. [PERSON] є власником будинку , який розташований по вул.Перемоги, №23, в селі Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. [PERSON] зареєстрована в його будинку, але дозволу на її реєстрацію в будинку він не надавав. На даний час відповідачка фактично не проживає в будинку позивача. [PERSON] реально звужує його право по відношенню до його приватної власності, якою є його будинок, оскільки у разі необхідності відчуження будинку, він не зможе реалізувати своє право розпорядитися ним на свій розсуд. Позивач в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, однак теж направила заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнала. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Із адресної довідки від 06.07.2010 року (а.с.4) вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована 22.03.2007 року за адресою: Одеська область Татарбунарський район с.Дмитрівка, вул. Перемоги, № 23. Довідкою Дмитрівської сільської ради за №1257 від 06.07.2010року ( а.с.6 ) підтверджується, що гр. [PERSON] дійсно зареєстрована , але не проживає в [INFO]. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно підтверджується, що [PERSON] належить житловий будинок, розташований в с.Дмитрівка по вул. Перемоги, №23 Татарбунарського району Одеської області. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач є власником будинку по вул.Перемоги, 23 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.06.2010 року. Відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні своєю власністю та розпорядженню нею на власний розсуд, оскільки вона не бажає знятись з реєстрації в добровільному порядку. За таких обставин, суд вважає, що права власника мають бути захищені судом, тому позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод прав власника підлягають задоволенню як основані на законі, що надасть можливість позивачу розпоряджатися, користуватися і володіти своїм будинком на власний розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

У Любомльський районний суд з позовною заявою звернувся [PERSON] який просить суд постановити рішення, яким визнати його в порядку успадкування власником нерухомого майна вартістю 30307 гривень, яке знаходиться в селі Заозерне по вулиці Власюки, 4, Любомльського району, Волинської області. Свої вимоги обгрутував тим,що 09 листтопада 2008 року його брат [PERSON], що посвідчується свідоцтвом про смерть 1-ЕГ № 068346 виданим 10 листопада 2008 року Згоранською сільською Радою Любомльського району Волинської області. Після його смерті відкрилась спадщина, на житловий будинок та господарські споруди. Належність [PERSON] даних будівель підтверджується довідкою Згоранської сільської Ради на спадщину № 371 від 15 березня 2010 року. Позивач, як спадкоємець за законом другої черги, у спадкодавця дружини та дітей не було а батьки померли, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству, доводиться відповідність нерухомого майна державним, будівельним, пожежним та санітарним нормам, а також містобудівельній документації, а також земельному та природоохоронному законодавству України. [PERSON] як спадкоємець за законом другої черги, не може звернутись до нотаріальної контори по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами. За таких обставин позивач змушений звернутись до суду. [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Представник відповідача в попереднє судове засідання не зявився, однак у канцелярію суду надійшла заява № 210 від 17.08.2010 року Згоранської сільської Ради Любомльського району Волинської області про визнання позову та про розгляд справи за відсутності представника сільської Ради. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦІТК України у разі визнання відповідачем позову сухі за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

В суд звернувся [PERSON] із позовом до ЗАТ «УБ Рівненської АЕС» про стягнення заборгованості по нарахованій але не виплаченій компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 1530, 10 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що [PERSON] працював у відповідача електромонтером і 29.01.2007р. був звільнений з роботи за власним бажанням. ЗАТ «УБ Рівненської АЕС нарахувало позивачу компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату у розмірі 1530, 10 грн., але виплатити вказану компенсацію відмовилися, мотивуючи відсутністю коштів. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю. З його пояснень слідує, що він працював у відповідача і звільнився із роботи в 2007р. Мала місце затримка виплати відповідачем заробітної плати [PERSON] і зарплата виплачувалася частинами протягом близько двох років після звільнення. В теперішній час відповідач заборгував 1530,10 гривень компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати. Просив позов задовольнити і стягнути вказану заборгованість. Представник відповідача, який належним чином був повідомлений про час, місце та дату проведення розгляду справи в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши інші докази у справі приходить до висновку про задоволення позову. Так, із копії трудової книжки на імя позивача вбачається, що він був звільнений відповідачем з роботи за власним бажанням 29.01.2007р. Згідно копії довідки, виданої відповідачем 19.02.2010р. №5201, підтверджено, що [PERSON] працював у ЗАТ УБ РАЕС і компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати становить 1530, 10 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу. Отже, судом встановлено, що має місце заборгованість відповідача перед позивачем по виплаті компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати і тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, де зазначила, що 03.10.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Генічеському відділі РАГС Херсонської області. Шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу дітей не має. Позивач просить шлюб розірвати з причини різності характерів та неможливості досягнути розуміння. Примирення між ними неможливо, шлюбні відносини фактично припинені вже тривалий час з березня 2010 року. В судове засідання сторони прибули, позивач підтвердив свої позовні вимоги. Відповідач позов не визнав, заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб має бути розірвано, якщо збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Судом встановлено, що позивач не має наміру зберегти сім'ю. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що судом встановлені обставини, при яких жінка не бажає зберегти сім'ю, то суд вважає неприпустимим та незаконним примушувати її до цього. Вислухав сторони, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що при зазначених обставинах, коли сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, а також, коли одна з сторін не бажає примирення, то родину зберегти не можливо і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 300 (триста) грн. щомісячно до повноліття дитини, однак не менше встановленого законом мінімального розміру допомоги на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] відповідач по справі, є батьком неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач добровільно не виконує своїх обовязків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина, зловживає спиртними напоями, а тому просить стягувати аліменти в примусовому порядку. У судове засідання позивачка не з'явилась, але від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі з прийняттям рішення на попередньому засіданні, позовні вимоги підтримує повністю. Від відповідача також надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, проти прийняття рішення на попередньому засіданні не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням думки сторін, суд вважає за можливе розглянути справу із винесенням рішення на попередньому судовому засіданні. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем проживають формально в шлюбі через різність в поглядах на життя, примирення не бажає. Від шлюбу у них народився син [PERSON] в 2004 році, якого просить залишити проживати з нею. Вважає що спільне проживання з відповідачем неможливе, тому просить суд шлюб розірвати, спору про майно не виникає, судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач згідний на розірванні шлюбу та просить дитину залишити проживати з позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: свідоцтво про шлюб між сторонами, актовий запис №569 від 22.11.2003 р. /а.с.3/, суд вважає що позов підставний і підлягає до задоволення поскільки позивачка довела, що їх подружнє життя з відповідачем не склалось і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому шлюб слід розірвати, а дитину залишити проживати з позивачкою. На підставі ст., ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

1.04.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості неустойки по виплаті аліментів, і свої доводи обгрунтовує тим, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 3.12.2009року з відповідача. [PERSON] на його користь були стягнені аліменти у розмірі ? частина з усіх доходів на утримання доньки - [PERSON]. 8.02.2005р.н. Однак відповідач не виплачував аліменти і станом на 26.03.2010р. заборгованість по аліментам складає 5016.55грн. Оскільки відповідач порушив сроки по оплаті аліментів, не бажає погасити заборгованість, то позивач просить стягнути з неї неустойку (пеню) у розмірі один відсоток за кожен день просрочки, що складає 4661,89срн. Позивач [PERSON] допитаний у судовому засіданні наполягає на позові. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позивача та пояснили, що позивач сам виховує доньку. Карину. 2005р.н.. яка повністю знаходиться на його утриманні. Відповідач не виконує батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідач [PERSON] допитана у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з неї неустойки за несплату аліментів не визнала та пояснила суду, що вона не має можливості сплатити аліменти на утримання доньки, оскільки не працює, знаходиться на утриманні друга та чекає дитину. Представник відповідача адвокат [PERSON] підтримав відповідача. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 312.2009року з відповідача. [PERSON] на користь позивача, [PERSON] були стягнені аліменти у розмірі ? частина з усіх доходів, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки - [PERSON]. 8.02.2005р. народження, починаючи з 11.07.2008р.н./а.с.4/ . Згідно довідки розрахунку наданої Державною виконавчою службою Волноваського районного управління юстиції заборгованість по аліментам за виконавчим листом по справі 2-41 /09р., виданого Волноваським районном судом Донецької області 3.12.2009року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі ? ч. усіх видів заробітку на утримання доньки - [PERSON]. 8.02.2005р.н. станом на 26.03.2010р. складає 5016,55грн. /а.с.5/ Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач не має постійного місця роботи, не працює, джерелом доходу є праця по найму, вагітна. Виходячи з матеріального та сімейного стану відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача щодо стягнення з нього неустойки (пені). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 51грн. ІТО та 120 судового збору. На підставі ст. 196 СК України, ст. ст. 57-60. 62. 64, 88. 212-215 ЦПК України. -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

В позовній заяві позивачка зазначає, що 7 травня 2002 року помер її чоловік. [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Після смерті чоловіка вона фактично прийняла спадщину та вступила у володіння спадковим майном у виді житлового будинку з господарськими будівлями, яки розташований в сДідковичі, по вул. Верхівська 19, Коростенського району, Житомирської області, та земельну ділянку для обслуговування будинку. В установлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори з питанням про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Позивачка просить встановити факт , що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та визнати право власності на спадкове майно. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Від них надійшов лист про розгляд спри у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. На підставі ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін, по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, відповідно до ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачами позову тому, що визнання позову не протирічить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

В позовній заяві позивачка зазначає, що [INFO] року помер її чоловік. [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Після смерті чоловіка вона фактично прийняла спадщину та вступила у володіння спадковим майном у виді житлового будинку з господарськими будівлями, яки розташований в [ADDRESS], та земельну ділянку для обслуговування будинку. В установлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори з питанням про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Позивачка просить встановити факт , що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та визнати право власності на спадкове майно. В судове засідання сторони не з'явились. Позивачка подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від них надійшов лист про розгляд спри у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. На підставі ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін, по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, відповідно до ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачами позову тому, що визнання позову не протирічить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: partial