overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2007 року у Личаківському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 258, від якого мають малолітнього сина. Позивач звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружнє життя із відповідачем у них не склалося, вони виявились людьми із різними поглядами на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки, постійно тривали сварки, скандали, що в основному супроводжувалось неодноразовим нанесенням їй тілесних ушкоджень з боку відповідача, крім того останній неналежно матеріально забезпечує сімю, постійно зловживає спиртними напоями. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також вказала, що вона та відповідач останні два роки проживають окремо та останні пять років не підтримують подружніх відносин, за час подружнього життя взагалі не вели спільне домашнє господарство, вважає, що примирення між ними неможливе, прость шлюб між ним та відповідачем розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив та пояснив, що не має наміру зберегти сімю, він та позивач останні два роки проживають окремо та останні пять років не підтримують подружніх відносин, за час подружнього життя взагалі не вели спільне домашнє господарство, згідний на розірвання шлюбу. Крім того вказав, що за час подружнього життя позивач неодноразово порушувала подружню вірність. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони останні два роки проживають окремо та останні пять років не підтримують подружніх відносин, за час подружнього життя взагалі не вели спільне домашнє господарство. Крім того, як вказала позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 07 червня 1987 року у відділі ЗАГС виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис № 1583, від якого мають двох повнолітніх синів та неповнолітню доньку. Позивач звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружнє життя із відповідачем у них не склалося, вони виявились людьми із різними поглядами на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки, постійно тривали сварки, скандали, крім того останній неналежно матеріально забезпечує сімю. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також вказала, що вона та відповідач останній рік проживають окремо та останні тринадцять років не підгримують подружніх відносин, за час подружнього життя взагалі не вели спільне домашнє господарство, вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив та пояснив, що немає наміру зберегти сімю, так як він та позивач останні шість місяців проживають окремо, останні тринадцять років не підтримують подружніх відносин та останніх три місяці не ведуть спільне домашнє господарство, згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони близько одного року проживають окремо, останні тринадцять років не підгримують подружніх відносин, зі слів позивача, за час подружнього життя взагалі не вели спільне домашнє господарство. Крім того, як вказала позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить суд розірвати договір довічного утримання , укладеного 30.12.2005 року між ним та відповідачкою [PERSON] та зобовязати Новоград-Волинське міжміське БТІ зняти з реєстрації право власності на житловий будинок оформлений на імя відповідачки [PERSON] та відділ земельних ресурсів Новоград-Волинської міської Ради, щодо земельної ділянки площею 0,0549 га. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд, крім розірвання вказаного договору довічного утримання, анулювати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок по вул.. Некрасова, 4 в м. Новограді-Волинському за [PERSON]. В судовому засіданні представник відповідачки подала зустрічну позовну заяву в якій просить суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку по вул.. Некрасова, 4 в м. Новограді-Волинському з прибудовами А.а, а1, загальною площею 77,21 кв.м., житловою площею 52,71 кв.м. з господарським будівлями та спорудами сараями Б. Д, вбиральнею В, гаражем Г, огорожею №1,2, навісом Ж, колодязем №4, також визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку площею 0,0274. Право власності на решту майна за договором довічного утримання, що розривається, а саме на ? частину житлового будинку по вул.. Некрасова, 4 в м. Новограді-Волинському з прибудовами А.а, а1, загальною площею 77,21 кв.м., житловою площею 52,71 кв.м. з господарським будівлями та спорудами сараями Б. Д, вбиральнею В, гаражем Г, огорожею №1,2, навісом Ж, колодязем №4 та ? частину земельної ділянки для його обслуговування визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку площею 0,0275 визнати за [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої уточнюючи позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідачки позов [PERSON] визнала, а також просила суд задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову [PERSON] зустрічний позов визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачки по первісному та зустрічному позовах, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, беручи до уваги, що визнання представником відповідачки первісного позову та визнання позивачем [PERSON] зустрічного позову до нього не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання сторонами позовів та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, - [PERSON], який зареєстрований 15 грудня 2004 року виконкомом Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис №3. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. На запитання суду щодо надання терміну на примирення не погоджується, проти примирення категорично заперечує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримав, йому в судовому засіданні роз»яснено процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі. Суд, вислухавши позивачку, яка підтримала позов, відповідача, який позов визнав, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступними доказами. 15 грудня 2004 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 15.12.2004 року виконкомом Хирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис, - № 3. Від спільного шлюбу спільних неповнолітніх дітей на вихованні сторони не мають. Як встановлено судом, спільне життя з відповідачем не склалося.. На протязі близько 3 років позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо один від одного на різних житлових площах. Сторонами фактично створені нові сім'ї, відповідач [PERSON] має дитину, народжену в іншій сім'ї. На думку суду шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення з відповідачем неможливе. Перебування позивачки [PERSON] в формальному шлюбі перечить позивачці [PERSON] зареєструвати повторний шлюб з іншим чоловіком. Будь-яких перешкод, що до розірвання шлюбу в органах РАЦСу немає, проте відповідач не бажає розірвання шлюбу в позасудовому порядку мотивуючи це тим, шо в його паспорті відсутній штамп про одруження, а за таких обставин, які викладені вище , позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду. Відповідно до частини 2 статті 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за місцем проживання позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні чи неповнолітні діти. В даний час на утриманні позивачки є малолітня дитина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 11 БК № 253500, а тому позивачка має право вибору підсудності. Неповнолітню дитину, - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 11 БК № 253500, виданого 10 листопада 1999 року Розаліївською сільською радою Білоцерківського району Київської області, - залишити на вихованні позивачки, [PERSON]. Позивачка [PERSON] після реєстрації розірвання шлюбу бажає мати прізвище [PERSON]. Суд на підставі ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 30 грн. за інформаційно технічне забезпечення справи та 8 грн. 50 коп. державного мита. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

відповідач [PERSON], проживаючи за адресою: [INFO], є абонентом КП «Водопровідник». Проживаючи за вказаною адресою відповідач отримує послуги по відпустці води та прийому стоків, разом з тим оплату здійснює невчасно та не в повному розмірі. За період з 01.01.2002 року по 01.09.2010 року було нараховано послуг на суму 2286,54 грн., з яких оплачено 1058,97 грн. Таким чином станом на 01.09.2010 року утворилася заборгованість в сумі 1227,57 грн., яку представник позивача просить стягнути з [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явилась, просила справу розглянути без її участі, - на позові наполягає, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилась, просила справу відкласти у зв'язку з хворобою, але доказів про перебування її на лікарняному суду не надала, у зв'язку з чим суд вважає причину неявки неповажною та згідно ст. 224 ч. 1 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.ст.22, 32, 48 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу за послуги водопостачання. Сума заборгованості ' підтверджується витягом з особового рахунку відповідача. Розрахунок заборгованості відповідає Постанові КМ України від 21.06.2005 р. №630 "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" та нормам водопостачання, затвердженим рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що 29 квітня 1994 року вступила в шлюб з відповідачем по даній справі [PERSON]. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею і перебувають на її утриманні. Однією сім»єю офіційно прожили 16 років. Починаючи з березня поточного року припинили шлюбні стосунки із відповідачем, так як він зловживає спиртними напоями і періодично її з дітьми виганяє з хати, в результаті чого вона вимушена була перебратися жити до своєї матері. Майновий спір відсутній. Остільки шлюб існує лише юридично, то просить його розірвати. Термін для примирення не надавати. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу з нею, відмовившись від стягнення з відповідача на її користь судових витрат і після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач згідний з позовними вимогами про розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сімї позивачем і відповідачем не можливе, поскільки сторони разом не проживають, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розлучення є схильність відповідача до вживання спиртних напоїв, що унеможливлює існування сім»ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Майновий спір, як стверджує позивачка, вирішать самостійно. У відповідності до ст.109 Сімейного кодексу України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітніх дітей з матір»ю, позивачкою у справі, беручи до уваги ті обставини, що діти фактично проживають з нею, батько ніяких стосунків із ними не підтримує, що вона є матеріально забезпеченою, працює, отримує заробітну плату і має можливість забезпечувати та здійснювати виховання дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

У липні 2010 року Дочірнє підприємство Житло орендного підприємства Броварипромжитлобуд звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь із [PERSON] заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території та централізованого опалення за період з 01 червня 2007 року по 01 червня 2010 року в сумі 1601 грн. 25 коп., посилаючись на те, що протягом вказаного періоду відповідач не сплачує кошти за надані їй послуги. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, при цьому позовні вимоги зменшив. Враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно частково сплатила заборгованість, просив стягнути на користь підприємства з відповідача борг по оплаті наданих житлово-комунальних послуг в сумі 801 грн. 11 коп. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутності до суду не подавала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS], має перед позивачем заборгованість по оплаті наданих послуг з утримання будинку і прибудинкової території та централізованого опалення за період з 01 червня 2007 року по 01 червня 2010 року на суму 801 грн. 11 коп., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та розрахунком заборгованості. На підставі ст. 162 ЖК України, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Військовий прокурор Київського гарнізону звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації національного технічного університету „Київський політехнічний інститут, в якому просить стягнути з відповідачки 8219,26 грн. витрат, повязаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачка припинила навчання за власним бажанням. У судовому засіданні військовий прокурор позов підтримав. Позивач надіслав клопотання про розгляд справи у відсутність його представника. Позов підтримує. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації національного технічного університету „Київський політехнічний інститут (по стройовій частині) № 146 від 28.07.2008 відповідачку з 27.07.2008 призначено на посаду курсанта та зараховано на всі види забезпечення. Наказом № 45 від 06.03.2009 відповідачку з 06.03.2009 виключено зі списків особового складу інституту, знято з усіх видів забезпечення. Згідно Розрахунку витрат на утримання у вищому навчальному закладі, всього на утримання відповідачки було витрачено 8219,26 грн. Дані кошти підлягають відшкодуванню відповідачкою на підставі п.5 Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою КМУ від 12.06.2006 № 964.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй Державного акту на право приватної власності на землю. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належать земельна ділянка площею 6,1660 га, розташованої на території Микільської сільської ради Солонянського району. При оформленні та видачі Державного акту на право приватної власності на землю її імя помилково вказане Павліна замість правильного Павлина, як значиться у паспорті. У судове засідання сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явилися. Письмовими заявами просили справу слухати за їх відсутності. У поданій заяві заявниця заяву підтримала. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності сторін за правилами ст.197 ЦПК України. Судом у межах заявлених позовних вимог, наданими сторонами доказами, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У Державному акті на право приватної власності на землю, виданого Микільською сільскою радою серії 1-ДП № 124798 від 8 квітня 2002 року імя заявниці вказано Павліна що не співпадає з написанням її імені у паспорті Павлина. Через невідповідність імені у Державному акті з паспортом заявниці та свідоцтві на право на майновий пай №88 вона не може реалізувати своє право власності на належну їй земельну ділянку. Вимоги заявниці підтверджуються копіями документів, що досліджені у судовому засіданні: паспорту, з якого вбачається, що правильне імя заявниці [PERSON] (а.с.3); Свідоцтвом № 88 на право на майновий пай (а.с. 8) Таким чином, у судовому засіданні встановлений факт належності заявниці Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 124798 від 8 квітня 2002 року, виданого Микільською сільскою радою на імя [PERSON]. Даний факт дає заявниці можливість реалізувати своє право власності на землю, тому повинен бути встановлений судом, оскільки знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і є підставою для виникнення цивільних прав, відповідно до ст.11 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

[PERSON] Ю А. звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що з відповідачем у справі проживала без укладання шлюбу з 01 вересня 2006 року по 25 червня 2010 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], 18.092007р.н. Відповідач записав сина на своє прізвище, що стверджується свідоцтвом про народження дитини. З 25 червня 2010 року позивачка та відповідач припинили сімейні стосунки. З цього часу відповідач коштів на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не бере. Доходу позивачки не вистачає для матеріального забезпечення дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач ніде не працює. Інших дітей відповідач не має і будь-яких інших стягнень з нього за виконавчими документами не проводиться. На підставі наведеного, позивачка просила стягувати на її користь з [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини, з приводу яких заявлено позов, врегульовані ст.ст.180-184 СК України, якими передбачено обов'язок батьків утримувати неповнолітню дитину до її повноліття та способи такого утримання. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Наявність у сторін неповнолітньої дитини підтверджується свідоцтвом про народження дитини, у якому її батьками записані позивачка та відповідач (а.с.З). Відповідач визнав та не оспорював наявність у нього з позивачкою неповнолітньої дитини, факту перебування її на утриманні у позивачки, як визнав та не оспорював суму аліментів, що заявлена позивачкою до стягнення, можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved