Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в сумі 812,71 грн., яка виникла станом на 01 травня 2010 року. В обґрунтування своїх вимог ВУЖКГ «Савинське» посилалося на те, що відповідач проживає та зареєстрована в квартирі № 5 за адресою: сел. Савинці Балаклійського району Харківської області вул. Тимофієнко, буд. № 1-а, загальною площею 53.1 кв.м. Позивач, як спеціалізоване підприємство, здійснює надання послуг з утримання будинків, споруд, вивезення твердих побутових відходів, в тому числі і в будинку, в якому розташована квартира відповідача. Розмір квартирної плати встановлювався згідно з рішеннями Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області. Відповідач не вносила плату за послуги з утримання будинку, споруд та вивезення твердих побутових відходів, в результаті чого станом на 01.05.2010 року утворилась заборгованість на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала. В обґрунтування своїх заперечень послалася на відсутність договору про надання позивачем послуг. Зазначила, що суми, сплачені нею позивачу є благодійними внесками. Також відповідачка заперечувала проти застосування строку позовної давності та зазначила що вона не буде заявляти такого клопотання. Крім того, [PERSON] зазначила, що працює вчителем у сільській місцевості та має право на пільгу. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За змістом ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги - ( централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо ); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ( прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо ). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі, загальною площею 53,1 кв.м, за адресою: селище [ADDRESS], якою володіє на праві власності. Виробниче управління житлово-комунального господарства «Савинське», як спеціалізоване підприємство, здійснює надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, вивезення побутових відходів на підставі рішення 13 сесії 23 скликання від 11 квітня 2001 року. Заборгованість відповідачки згідно наданого позивачем розрахунку виникла за період з 01 січня 2007 року по 01 травня 2010 року. Крім того, на 01 січня 2007 року заборгованість складала 100,10 грн. Загальна сума заборгованості складає 812,71 грн. (а.с.5). Стаття 322 ЦК України передбачає, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоповерхових будинків зобов'язані приймати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території у відповідності до своєї частки у майні будинку. Підприємством протягом вказаного періоду проводилися роботи по обслуговуванню внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, освітлювалися місця загального користування, вивозились відходи, надавались послуги поточного ремонту. Проведення цих робіт підтверджується матеріалами справи . Споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості, визначеному договором або законодавством. Матеріали справи не містять свідчень про те, що відповідачу надавалися послуги неналежної якості, а також доказів звернення [PERSON] з цього приводу до позивача.. При постановленні рішення суд не може взяти до уваги свідчення відповідача про відсутність договору на надання комунальних послуг між нею та позивачем, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач користується послугами ВУ ЖКГ «Савинське» як мешканка та власник квартири. Статтею 57 Закону України «Про освіту» передбачено, що педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали педагогічними працівниками в цих населених пунктах і проживають у них, держава відповідно до чинного законодавства забезпечує безплатне користування житлом з опаленням у межах встановлених норм. Як вбачається з довідки № 80 від 08 вересня 2010 року (а.с. 37) [PERSON] працює вчителем в Довгалівській загальноосвітній школі. Але, згідно п. 3.2 Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням відповідно до пункту «ї» частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров*я, частини четвертої статті 29 Основ законодавства України про культуру, абзацу першого частини 4 статті 57 Закону України «Про освіту», затвердженого наказом Міністерств праці та соціальної політики України, освіти і науки України, охорони здоров*я України, культури і туризму України № 341/651/619/769 від 13.09.06р. встановлено, що бюджетні установи (заклади) ведуть персоніфікований облік працівників, які мають право на відповідні гарантії та щомісячно надають інформацію про них головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення відповідно до постійного місця проживання працівників зазначених установ (закладів) за формою згідно з додатком. У разі ненадходження такої інформації розпорядники коштів не провадять розрахунки з підприємствами та організаціями, що надали послуги. Матеріали справи не містять доказів надання передбаченої інформації. Згідно довідки, наданої позивачем у липні 2010 року відповідачкою сплачено 50,00 грн. за житлово-комунальні послуги, у звязку з чим позовні вимоги підлягають зменшенню на зазначену суму. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 762,71 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial