Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

У грудні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що згідно із розпискою від 02 квітня 2009 року, виданою на її імя [PERSON], останній взяв у неї в борг 100000 доларів США у присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON], які зобовязувався повернути до 02 серпня 2009 року. Однак своїх зобовязань не виконав та кошти у вказаній вище сумі всупереч вимогам ч. 1 ст. 1049 ЦК України не повернув. 10 липня 2009 року між нею та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] зобовязувався відповідати перед нею за виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань, що випливають з взаємовідносин позики на підставі розписки від 02 квітня 2009 року. Згідно із ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із ч. 2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (далі НБУ). Таким чином, враховуючи облікову ставку НБУ, а також строк прострочення виконання грошового зобовязання [PERSON] і [PERSON] як солідарні боржники повинні сплатити їй проценти від суми позики та три проценти річних від простроченої суми. Просила стягнути на її користь солідарно з [PERSON] і [PERSON] позику в сумі 791100 грн. (грошовий еквівалент 100000 доларів США станом на 22 червня 2010 року), відсотки за користування позикою за період з 02 квітня 2009 року по 22 червня 2010 року в сумі 129906 грн. та три відсотки річних від простроченої суми за період з 02 серпня 2009 року по 22 червня 2010 року в сумі 7688 грн. 50 коп., всього 928694 грн. 50 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2010 року провадження у справі в частині вимог до [PERSON] про стягнення суми позики, відсотків за користування позикою та трьох відсотків річних від простроченої суми закрито, у звязку з відмовою позивача [PERSON] від позову до [PERSON] Цією ж ухвалою суду закрито провадження у справі в частині вимог до [PERSON] щодо стягнення з нього на користь [PERSON] відсотків за користування позикою в сумі 129906 грн., оскільки позивач відмовилася від позову до [PERSON] в цій частині. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] підтримав. Посилаючись на ч. 1 ст. 543 ЦК України, якою передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] позику в сумі 790880 грн. (грошовий еквівалент 100000 доларів США за курсом НБУ станом на 15 жовтня 2010 року) та три відсотки річних від простроченої суми за період з 02 серпня 2009 року по 15 жовтня 2010 року в розмірі 27776 грн. 07 коп. Враховуючи повторне належне повідомлення відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] про розгляд справи, просив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України, про що свідчить розписка представника відповідача [PERSON] у матеріалах справи. Про причини неявки суд вони не повідомляли, заяви про розгляд справи у їхній відсутності до суду від них теж не надходили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що згідно із розпискою від 02 квітня 2009 року відповідач [PERSON], паспорт серії КР № 287041, виданий 18 лютого 1998 року Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, який проживав у [INFO], взяв у борг 100000 доларів США у [PERSON], паспорт серії КЕ № 508413, виданий 04 січня 1997 року Київським РВ УМВС України в Одеській області. Вказану суму коштів відповідно до розписки відповідач [PERSON] зобовязувався повернути до 02 серпня 2009 року. У встановлений в розписці строк відповідач [PERSON] своїх зобовязань не виконав, грошові кошти [PERSON] у сумі 100000 доларів США не повернув. Не повернута позивачу зазначена сума коштів і на час розгляду справи судом. У попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав частково в частині одержання від позивача певної суми коштів. Підтвердив він і факт написання ним власноручно розписки від 02 квітня 2009 року про одержання від позивача [PERSON] позики у сумі 100000 доларів США. Також пояснив, що свідки у нижній частині розписки дописані не його рукою. У ст. 524 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За офіційним курсом НБУ станом на 15 жовтня 2010 року, тобто на день ухвалення судом рішення, 1 долар США = 7,9088 грн. Грошова сума, що є еквівалентною 100000 доларів США за цим курсом на вказану дату, становить 790880 грн. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи з положень ст. ст. 524, 533 ЦК України, враховуючи, що на час розгляду справи судом відповідач [PERSON] не повернув позивачу [PERSON] суму позики, яка є еквівалентною 100000 доларів США, суд дійшов висновку, що із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума позики в розмірі 790880 грн. (100000 доларів США х 7,9088 грн.). Згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 02 квітня 2009 року сума позики, розмір якої еквівалентний 100000 доларів США, відповідач [PERSON] повинен був повернути позивачеві [PERSON] до 02 серпня 2009 року. Виходячи з наведеного, строк прострочення відповідачем [PERSON] своїх зобовязань щодо повернення суми позики починається з 03 вересня 2010 року та на дату ухвалення судом заочного рішення у справі 15 жовтня 2010 року становить 439 днів. За офіційним курсом НБУ станом на 02 серпня 2009 року, тобто на день прострочення виконання грошового зобовязання, 1 долар США = 7,698 грн. Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач [PERSON] за прострочення виконання грошового зобовязання відповідно до розписки від 02 квітня 2009 року повинен сплатити позивачу [PERSON] три відсотки річних від простроченої суми, що становить 27776 грн. 07 коп. (100000 дол. США х 7,698 грн. : 365 д. х 0,03 х 439 д.). Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають також стягненню судові витрати в розмірі 1820 грн. На підставі ст. ст. 524, 526, 533, 543, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved