Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

13 травня 2010 року АК «Харківобленерго» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії за час без облікового користування електроенергією та судових витрат, посилаючись на те, що згідно відкритого особистого рахунку побутового абонента № 20122, на підставі договору про користування електричною енергією від 14.08.07 року, побутовий абонент [PERSON], який має у власності житловий будинок за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с. Вербовка, вул. Комсомольська 29, використовує електроенергію для власних побутових потреб. 15 березня 2010 року, відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, працівниками Балаклійського ВРЕ АК «Харківобленерго» у домоволодінні відповідача була проведена перевірка електроустановок відповідача щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. При перевірці електроустановок відповідача було виявлено, що у домоволодінні змонтована прихована безоблікова електропроводка, яка йде на розетку. При включені електроприладів у дану розетку електрична енергія споживається безобліково і приладом обліку не враховується. К еруючись пунктами 42, 48 та у відповідності з п. 53 ПКЕЕН, був складений акт № 02-30514 про порушення Правил користування електричною енергією для населення на підставі виявленого ними факту порушення Правил з боку відповідача. Акт про порушення Правил складався в присутності відповідача, який був з ним ознайомлений, погодився з фактом наявності безоблікової електропроводки та власноручно підписав його із зауваженням про те, що він не знав про наявність такої розетки і не використовував її за призначенням. В якості свідка, при складанні акту про порушення Правил, був запрошений свідок секретар Вербівської сільської ради [PERSON], яка також підписала акт. 15.03.10 р. відповідачу, під підпис, було вручено повідомлення про час і місце засідання комісії з розгляду акту про порушення та запропоновано прийняти участь у засіданні комісії, яке відбулося 07.04.10 р. На засідання комісії відповідач у зазначений час не зявився, засідання комісії відбулося без участі відповідача. Копія протоколу разом з рахунком на оплату був надісланий відповідачу поштою. 14.04.10 р., за участю відповідача, відбулося повторне засідання комісії по розгляду акту про порушення Правил. За результатом засідання комісії було визначено обсяг та вартість спожитої, проте не облікованої електричної енергії на суму 11718,46 грн. З розрахунком вартості не облікованої електроенергії відповідач був ознайомлений, підписав протокол засідання комісії із зауваженнями, та отримав копію протоколу засідання комісії від 14.04.10 р. З розрахунком суми вартості не облікованої електроенергії відповідач не погодився та відмовився проводити оплату зазначеної суми. В звязку з викладеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача вартість використаної ними електроенергії, не облікованої в наслідок порушення ПКЕЕН в сумі 11718 грн. 46 коп., а також судові витрати в розмірі 117,18 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. В судовому засідання представник позивача не зявився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі та постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті «Слобідський край». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про дату судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Врахувавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 14 серпня 2007 року, між позивачем та [PERSON], було укладено Договір про користування електричною енергією (а.с.№ 13,14). Згідно п. 1 Договору про користування електричною енергією (а.с. № 13), укладеного між АК Харківобленерго та відповідачем, Енергопостачальник (позивач по справі) бере на себе зобовязання надійно постачати Споживачеві (відповідачу по справі) електричну енергію у необхідних його обсягах, а споживач бере на себе зобовязання оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у термін, передбачений цим договором. Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Уклавши даний договір сторони взяли на себе певні зобовязання. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 11 даного Договору (оберт а.с.№13) встановлено, що споживач електричної енергії зобовязується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; вносити плату за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Відповідачем були порушені взяті на себе зобовязання за Договором. Відповідно копії акту про порушення ПКЕЕН (а.с.№ 6) та копії протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 07.04.10 р. (а.с.№ 9, 10) та від 14.04.10 р. (а.с.11, 12), в судовому засіданні було достовірно зясовано, що з боку споживача було порушено Правила користування електричною енергією. За вищевказаним актом було виконано розрахунок за 1096 днів на суму 11718 грн. 46 коп. На підставі викладеного, суд знаходить в цій частині позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов»язаних з розглядом справи. У позовній заяві представник позивача прохає суд стягнути на його користь з відповідача, судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді на суму в 30 грн. 00 коп. (а.с.№2) та судовий збір на суму 117 грн. 18 коп. (а.с.№1). З огляду на викладене, суд знаходить позовні вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved