overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, судові витрати. Представник позивача вимоги підтримав, надав заяву про розгляд справи без його участі, згоден на ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлений , причини неявки не інформував, його неявка визнана неповажною, за згодою позивача ухвалено заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. 3"ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини : - 11.10.2006 року між банком і [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого позичальник отримав кошти в розмірі 17286,95 доларів США в кредит на принципах строковості, оплатності, возвратності в розмірі, що відповідає положенням і розміру кредитного договору. - Відповідач суму кредиту в строки і в розмірах передбачених Договором , не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує. - Згідно частин 1-2 ст. 1055 ЦК, позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. У випадку прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася , та сплати процентів -з цих підстав кредитна заборгованість та відсотки за її користування підлягають стягненню в повному обсязі . - Представник позивача в межах періоду стягнення , правильно визначив підстави . види і розмір кредитної заборгованості, в тому числі і стягнення відсотків за користування кредитними коштами, і відповідає положенням ст. 1048 ЦК-0 - Суд погоджується з заявленими вимогами позивача щодо можливості застосування штрафних санкцій , які передбачені п.п. 5 Договору , що узгоджуються з положенням ст. 546 ЦК України , про стягнення неустойки в формі пені, та штрафу. - З відповідача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору та судові витрати, які документально підтверджені квитанціями про оплату судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. (ч.З ст. 88 ЦПК). - Дійсно, сторони по договору обумовили повернення кредитних коштів в іноземній валюті, проте згідно ст. 192 ЦК , законним платіжним засобом, є грошова одиниця України - гривня. Оскільки суд не є учасником договірних відносин , тому на виконання цієї норми суд зобов»язаний застосувати не договірні домовленості, а згадану матеріальну норму права і стягнути грошовий еквівалент в національній валюті. - Зважаючи на перераховані обставини,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

У червні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 28 серпня 2004 року, який був зареєстрований виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 10. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них виявилися зовсім різні характери та погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно відбувалися непорозуміння та сварки. З червня 2009 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. В звязку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав і проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує законні права та інтереси сторін та інших осіб, і вважає необхідним ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

У серпні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 03 жовтня 2003 року, який був зареєстрований відділом РАГС Броварського міського управління Київської області, актовий запис № 562. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них виявилися зовсім різні характери та погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно відбувалися непорозуміння та сварки. З березня 2009 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. В звязку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав і проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує законні права та інтереси сторін та інших осіб, і вважає необхідним ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за нею право власності на самочинно переобладнані приміщення 1-2, 1-7 в житлові зі збільшенням житлової площі, яка після переобладнання становить 40,2 м.кв., а також на веранду „а-1, розміром 2,05х5,25 м.кв., сарай „Д, розміром 3,75х4,10 м.кв., сарай „Е, розміром 4,65х5,0 м.кв., літню баню „Ж, розміром 1,20х1,30 м.кв., вбиральню „З, розміром 1,20х1,30 м.кв., розташовані по вул.50 років Жовтня, 3 в смт.Золочів. Вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані за вказаною адресою. В 1991 році нею самовільно, без рішення виконкому та без оформлення технічної документації побудовано вказані будівлі, про що 15.12.2009 року спеціалістами КП „Архітектурно-інвентаризаційного бюро Золочівського району складено акт. Представник відповідача за дорученням [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував, вказав, що скарг на самочинні будівлі, розташовані по вул.50 років Жовтня, 3 в смт.Золочів, не надходило. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі свідоцтва про право власності від 03.12.2009 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по вул.50 років Жовтня, 3 в смт.Золочів (а.с.6). Згідно ст. 376 п.5 ЦК України житловий будинок, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушенням будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, якщо воно не порушує права інших осіб. Рішенням виконкому Золочівської селищної ради від 15.04.1956 року [PERSON] під індивідуальне будівництво на безтермінове користування виділено земельну ділянку площею 900 кв.м. (а.с.8). З акту обстеження спеціалістів КП „Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району домоволодіння №3 по вул.50 років Жовтня в смт.Золочів, складеного 15.12.2009 року, видно, що в 1991 році [PERSON] самовільно, без рішення виконкому та без оформлення технічної документації здійснено переобладнання приміщення 1-2, 1-7 в житлові зі збільшенням житлової площі, якапісля переобладнання становить 40,2 м.кв., а також господарські будівлі: веранду „а-1, розміром 2,05х5,25 м.кв., сарай „Д, розміром 3,75х4,10 м.кв., сарай „Е, розміром 4,65х5,0 м.кв., літню баню „Ж, розміром 1,20х1,30 м.кв., вбиральню „З, розміром 1,20х1,30 м.кв. Будівництво виконано господарчим способом (а.с.6). Згідно експертного висновку протипожежного стану домоволодіння від 24.09.2009 року №846 будівництво виконано без порушень будівельних норм та вимог „Правил пожежної безпеки в Україні (а.с.7). Як встановлено, права інших осіб не порушено. Виходячи з вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 16 листопада 1996 року у відділі запису актів громадянського стану Красноперекопського міськвиконкому АРК, актовий запис № 167. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як на протязі останнього часу немає взаєморозуміння, поваги, постійні сварки. На протязі останніх трьох років шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають синів Валерія, [INFO] та Михайла, [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач позов не визнав, проти розлучення заперечував. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторонам надавався строк на примирення, але примирення не відбулося. 16 листопада 1996 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 5). Судом достовірно встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

09 липня 2010 року [PERSON] подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 19 грудня 1997 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 593, від якого дітей не мають. Послалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось. Створити міцну та дружну сім'ю їм не вдалося. В них виявились абсолютно протилежні та несумісні характери, а також різні погляди на життя. Окрім того відповідач схильний до вживання алкогольних напоїв, ніде не працює. На цьому грунті між ними виникали сварки та непорозуміння, які поступово призвели до втрати любові та довіри між ними. Подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зберігати шлюб в подальшому вона не бажає. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, при причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не подав. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 19 грудня 1997 року в відділ реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 593. Від шлюбу дітей не мають. У [PERSON] та [PERSON] спільне життя не склалось. Створити міцну та дружну сім'ю їм не вдалося. В них виявились абсолютно протилежні та несумісні характери, а також різні погляди на життя. Окрім того відповідач схильний до вживання алкогольних напоїв, ніде не працює. На цьому грунті між ними виникали сварки та непорозуміння, які поступово призвели до втрати любові та довіри між ними. Подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час їхній шлюб носить чисто формальний характер, так як вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Ці обставини підтверджені наявною в справі копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Прокурор Сколівського району Львівської області в інтересах держави в особі Славського дочірного лісогосподарського підприємства «Галсільліс» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача шкоду у сумі 21 024 грн. 20 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що прокуратурою Сколівського району в порядку нагляду було проведено перевірку дотримання вимог лісового законодавства. В результаті перевірки встановлено, що 08.10.2009 року лісником виявлено та зафіксовано незаконну порубку лісових культур в кількості 14 дерев загальною кубомасою 7,31 м. куб. в кварталі 7 обходу 1 Бескидського лісництва. Внаслідок його неправомірних дій лісовому господарству завдано збитків на вищезгадану суму. У судовому засіданні представник позивача, представник Сколівського ДП ЛГП «Галсільліс» уточнили позовні вимоги, просять стягнути з відповідача збитки в розмірі 10 512 грн. 10 коп. Просять позов з уточненими позовними вимогами задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов з уточненими позовними вимогами визнав та пояснив, що ним дійсно було здійснено самовільну порубку. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов»язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідач проживає в [INFO] 08 жовтня 2009 року [PERSON] в кварталі 7 обходу 1 Бескидського лісництва скоїв незаконну порубку 14 дерев породи смерека, за що постановою від 02.11.2009 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.241 КУпАП та накладено штраф у розмірі 85 грн. 00 коп. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не оскаржував постанови від 02.11. 2009 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 85 грн. і 02.11.2009 року оплатив штраф в розмірі 85 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 02.11.2009 року, що доводить визнання факту вчинення самовільної порубки. У своїх поясненнях від 08.10.2009 року [PERSON] визнає факт вчинення ним самовільної рубки 14 дерев породи смерека. Протиправними діями відповідача лісовому господарству була заподіяна шкода в розмірі 21 024 гри. 20 коп., визначена згідно польової перелікової відомості та відомості матеріально грошової оцінки. В судовому засіданні представником Славського ДП ЛГП «Галсільліс» було уточнено суму завданих збитків і вказано суму в розмірі 10 512 грн. 10 коп. Оскільки, відповідач внаслідок самовільної порубки, заподіяв шкоду лісовому господарству, з нього слід стягнути на користь Сможенської сільської ради 10 512 грн. 10 коп., відшкодування шкоди. Підлягають стягненню з відповідача і судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхня сімя фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки протягом останніх трьох років спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, твердо переконана, що міцної сімї у них не буде, примирення між ними неможливе, а тому вирішила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутність не подав. У звязку з вказаним, суд вважав за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задоволити. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 17.01.2004 року, який був зареєстрований у відділі РАЦС Сколівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 3, що свідчить свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу у них дітей не має. Протягом останніх трьох років, сторони припинили спільне проживання, їхня сімя існує формально, вони не спілкуються, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і попросила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на обох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення найстаршою повноліття та коштів на її утримання в розмірі 200 грн щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку, посилаючись на те, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 15 грудня 2001 року виконкомі Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, від якого у них 8 лютого 2003 року народилася донька [PERSON], а 13 грудня 2009 року-донька [PERSON]. Відповідач матеріально забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але скільки вони не дійшли добровільної угоди про сплату аліментів на утримання дітей та коштів на її тримання, тому з цим позовом вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, попросила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи відповідно законодавства, в зв»язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позов заявлено на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і(або) народжена у шлюбі, походить від подружжя, походження дітей [PERSON] та [PERSON] підтверджується їхніми свідоцтвами про народження, де батьком записаний відповідач [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] пред»явила позов до [PERSON], Липівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку успадкування за законом , посилаючись на те , що [INFO] в с. Яришівка Томашпільського району помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом на спадщину батька є позивачка та її рідний брат, відповідач у справі [PERSON], які фактично вступили в управління і володіння спадковим майном, однак не оформилася в праві на спадщину в нотаріальному порядку, а тому з даним позовом вимушена звернутися до суду, оскільки брат відмовляється у своїй частці у спадщині на користь позивачки, а нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв»язку з пропуском шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надіслала до суду заяву в якій просить справу по суті розглянути у її відсутності, позов підтримує. Від Липівської сільської ради, відповідача [PERSON] надійшли заяви , в яких вони просять розглянути справу по суті у їх відсутності , позов визнають. Дослідивши матеріали справи , суд вважає позов обгрунтованим , який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство , чинне на час відкриття спадщини , тобто норми ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК ( в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого ... Судом встановлено , що [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця і відповідно до довідки Липівської сільської ради №479 від 19.07.2010 р. є спадкоємцями за законом першої черги. Спадкодавець помер [INFO] в с. Яришівка Томашпільського району . Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини , зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини , повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Як убачається із вищевказаної довідки Липівської сільської ради [PERSON] і [PERSON] після смерті спадкодавця протягом шести місяців прийняли спадщину , так як фактично вступили у володіння спадковим майном. Відповідно до ст.550 ЦК , якщо спадкоємець в установлений ст.549 ЦК строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною , суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку , а про визнання права на спадкове майно . Відповідно до ч.І ст.553 ЦК спадкоємець за законом або заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення боргу за надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, посилаючись на те, що на балансі КП «ЖЕО-5» знаходиться житловий будинок № 92 по вул.. М.Бірюзова в м. Полтаві. Власником квартири № 10 даного будинку є [PERSON], з ним також проживає [PERSON], які не сплачують за житлово- комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 483 грн. 66 коп. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів 483 грн. 66 коп. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що поступово буде сплачувати заборгованість. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідачі проживають в [INFO], отримали житлово-комунальні послуги від позивача, за які не розрахувались, заборгованість перед позивачем на 01.08.2010р. існує в розмірі 483 грн. 66 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 483 грн. 66 коп. заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Також з відповідачів підлягає до стягнення державне мито(судовий збір) за розгляд справи в суді на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь позивача в розмірі 30 грн.00 коп.

Outcome: approved