Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що у них різні погляди на подружнє життя та проблеми сімї, внаслідок чого вони близько двох років, як припинили підтримувати подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, за таких обставин вона дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зазначили суду, що протягом двох останніх років подружні стосунки ними не підтримуються, вони проживають окремо, а тому [PERSON] настоює на розірванні шлюбу. Також представник позивача [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 2483 грн. 60 коп., що складається з: державне мито в розмірі 17 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., витрати, пов»язані з оголошенням у пресі газеті «Урядовий кур»єр» в розмірі 420 грн., банківські комісії за державне мито в розмірі 02 грн., за витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 02 грн., за оголошення в пресі в розмірі 12 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі газета "Урядовий курєр" і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими у повному обсязі та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.07.2007 р., від шлюбу дітей не мають. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, остаточно припинило шлюбно-сімейні стосунки, протягом двох останніх років спільного господарства не ведуть, проживають окремо, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів подружжя та різні погляди на спільне життя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями в галузі права в порядку, встановленому законом. Право на допомогу також закріплено і статтею 27 ЦПК України. Згідно вимог ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розгялдом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України). Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В обгрунтування вимог про відшкодування витрат, пов»язаних з оплатою правової допомоги, позивач надала суду договір від 24.03.2010 року про надання юридичних послуг, укладеного між нею та [PERSON] та квитанції про сплату послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджені граничні розміри компенсації таких витрат. Згідно з додатком до зазначеної постанови КМУ №590 від 27 квітня 2006 року, граничний розмір витрат, пов»язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Як вбачається з вищевказаного договору Послуги надаються виконавцем замовнику шляхом: оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо). Загалом по зазначеному договору позивачем перераховані кошти у розмірі 2000 грн. Виходячи з того, що позивачем не надано суду підписаного сторонами акту виконаних робіт, не надано калькуляції вартості юридичних послуг, які були надані [PERSON] позивачу, з яких би вбачалося кількість годин витраченого робочого часу на надання правової допомоги, а тому суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування витрат, понесених позивачем по оплаті правової допомоги не знайшли обгрунтування у судовому засіданні, та не підлягають задоволенню судом. На підставі викладеного і

Outcome: partial