Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради звернулося до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до [PERSON], у якому просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради суму боргу по сплаті теплопостачання в розмірі 4 457, 47 гривень на р/р [NUMBER], в ДОД «[PERSON] Аваль» в м. Київ, МФО 380805 ЄДРПОУ 32688148. В обґрунтування заявленого позову Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради посилається на те, що Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради є комунальним унітарним підприємством, основним видом діяльності якого, відповідно до затвердженого статуту підприємства, є виробництво та транспортування теплової енергії у вигляді гарячої води для задоволення потреб опалення та гарячого водопостачання населення та інших груп споживачів. Згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради в опалювальний період з лютого 2003 року по серпень 2009 року, надавало теплову енергію за адресою: [ADDRESS], де відповідальним наймачем є [PERSON], що проживає на підставі відкритого особистого рахунку № 907789, повинен був сплачувати за надані послуги щомісячно. Однак оплату за ці послуги відповідач здійснював нерегулярно, в зв'язку з чим у нього з'явився борг перед позивачем, який складає 4 457, 47 гривень. Незважаючи на неодноразові попередження, відповідач відмовився добровільно сплатити існуючу заборгованість. В даний час позивач знаходиться в тяжких фінансових умовах, які склалися через хронічні неплатежі населення за вже надані послуги. Відключити відповідача від системи теплопостачання не являється можливим через технічні характеристики системи централізованого опалення. Надійне та якісне постачання позивачем теплової енергії споживачам залежить від своєчасної оплати за вже надану теплову енергію. На сьогоднішній день в Україні склалася важка економічна ситуація, яка негативно впливає на рівень розрахунків за енергоносії. Несвоєчасна оплата послуг теплопостачання різко негативно впливає не тільки на бюджети всіх рівнів, а також на можливість придбання позивачем енергоресурсів та оплату раніше поставленого природного газу для виробництва теплової енергії. У випадку припинення поставки енергоресурсів, через неплатежі населення, значна частина населення міста Дніпропетровська опиниться в надзвичайній ситуації через відключення системи опалення і водопостачання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не зявився незважаючи на неодноразові виклики, а тому ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що в квартирі [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою РЕУ. Будинок № 6 по вулиці Ленінградській в місті Дніпропетровську забезпечує тепловою енергією КП «Теплоенерго» ДМР і квартирі № 20 вказаного будинку надано особовий рахунок № 907789 для розрахунку за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі теплову енергію, береться крім квартирної плати за затвердженими тарифами, згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Однак, в порушення зазначених вимог законодавства відповідач в період з лютого 2003 року по серпень 2009 не сплачує послуги постачання теплової енергії внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 4 457, 47 гривень, що підтверджується копією виписки з особового рахунку. Статтею 257 ЦК України встановлено загальний трирічний строк позовної давності, а тому вимоги позивача не можуть поширюватись на заборгованість яка виникла більш ніж за три роки до подачі позову до суду. Оскільки позовна заява подана до суду 20.10.2009 року то й заборгованість відповідача перед позивачем необхідно розраховувати з жовтня 2006 року і вона, згідно виписки з особового рахунку, складає 3 578, 29 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з відповідача на користь держави, а оскільки КП «Теплоенерго» ДМР звільнено від сплати судових витрат, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial