Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

26.07.2010 року [PERSON] позивач по справі, звернувся до суду з цим позовом та просив змінити місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], залишивши її на вихованні з ним. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду шлюб з відповідачкою було розірвано, а дітей: меншу дочку [PERSON] залишено на вихованні з відповідачкою, старшу [PERSON] з ним. Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] проживала з [PERSON], однак відповідачка не працювала, не створила належних умов для її проживання, вихованням не займалась. За його пропозицією з жовтня 2009 року, за згодою відповідачки, обидві доньки проживають разом з ним. Діти перебувають на повному його утриманні та вихованні. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, що в ньому зазначені, просив задовольнити його з винесенням рішенням у попередньому судовому засіданні. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, позов визнає, а тому суд вважає за можливе винести рішення у відсутності відповідачки. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. \~ Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, давши їм належну оцінку, суд задовольняє позов з таких підстав. З копій свідоцтв про народження видно, що сторони по справі мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 15.04.2008 року шлюб між сторонами було розірвано, а неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] залишено на виховання з батьком, [PERSON], [INFO] залишено на виховання з матірю (а.с.4). Актом обстеження матеріально-побутових умов від 19.05.2010 р. встановлено, що [PERSON] проживає у будинку своєї матері. Будинок без зручностей, складається з 1 житлової кімнати, кухні та коридору. Електроенергія відсутня понад 1,5 місяці. Крім того, з відповідачкою проживає співмешканець та мати-пенсіонерка, зі слів якої [PERSON] ніде не працює та зловживає спиртними напоями. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.05.2010 р. встановлено, що [PERSON] проживає у приватному будинку, який складається із 2 житлових кімнат, кухні та коридору. Створено всі належні умови для проживання дітей. Із заяви від 25.05.2010 р. слідує, що відповідачка [PERSON] не заперечує щодо зміни місця проживання доньки [PERSON] та залишенні її з позивачем. З довідки № 3231 від 22.06.2010 р., виданої КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» слідує, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з [PERSON]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 09.06.2010 року батько систематично відвідує батьківські збори в ЗОШ № 2, приводить і забирає доньку зі школи. Даним висновком, враховуючи думку дитини та її батьків, орган опіки та піклування вважає доцільним змінити місце проживання [PERSON] та залишити її на виховання батькові [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. \~ Судом встановлено, що сторони дійшли спільної згоди про місце проживання дитини при одному з батьків, зокрема \~з позивачем. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В ч. 6 даного Закону зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. При таких обставинах суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved