Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

У судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що на підставі договору банківського вкладу від 05.10.2009 року, укладеного нею з банком, передала останньому 9900 гривень строком на 3 місяці. Банк зобов'язався сплачувати 17% річних та повернути суму вкладу по закінченню строку дії договору. 05.01.2010 року уклала з банком додаткову угоду № 1 про продовження строку дії вказаного вкладу ще на шість місяців, на тих самих умовах. 05.07.2010 року настав строк повернення вкладу, проте банк відмовив у видачі позивачу коштів через відсутність коштів на кореспондентському рахунку. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 9900 гривень боргу за договором банківського вкладу (депозиту), а також 3000 гривень майнової шкоди, заподіяної їй вимушеними витратами на проведення лікування через неможливість повернути депозитний вклад та судові витрати. Представник відповідача позовні вимоги в частині стягнення основної суми депозитного вкладу в сумі 9900 гривень не заперечував, в іншій частині позову просив відмовити за відсутністю доказів заподіяння майнової шкоди позивачу. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] був здійснений вклад до Комерційного банку "Західінкомбанк й укладено, 05.10.2009 року договір №ДД-2555-41, за яким банк отримував 9900 гривень в якості депозитного вкладу строком на три місяці і зобов'язався виплачувати вкладникові 17% річних та по завершенню строку вкладу повернути його у повному розмірі. Згідно з додатковою угодою № 1 від 05.01.2010 року строк дії вказаного депозитного договору було продовжено до 05.07.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом безспірно встановлено, що згідно з п. 5 додаткової угоди, термін дії депозитного договору закінчився 05.07.2010 року, а 15.03.2010 року позивач письмово звернулась до банку з вимогою про дострокове повернення належного їй вкладу, проте зобов'язання за вказаним договором банком виконані не були, й станом на день розгляду справи судом, кошти, що були внесені на депозитні рахунки банку позивачу не повернуті. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, передбачено обов'язок банку видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника - фізичної особи. Аналогічне положення міститься і в абз. 2 п. 3.3. Положення "Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами", затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 516. Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку про порушення прав позивача, як вкладника на повернення вкладу на першу його вимогу, що закріплене в ч. 1 ст. 1058 ч. ст. 1060 ЦК України, абз. 2 п. 3.3. Положення "Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами", затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 516. Поряд з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача 3000 гривень майнової шкоди на користь позивача, оскільки останньою не було подану у підтвердження заподіяння такої шкоди суду жодного доказу . На підставі викладеного,

Outcome: approved