Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

03.09.2010 року позивачки звернулися з позовом до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області, в якому просять: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області щодо призначення, перерахунку і сплати належної їм пенсії та зобовязати відповідача зробити перерахунок основної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону країни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року, а також стягнути перераховані кошти з урахуванням вже виплачених сум. В судове засідання позивачі не з'явилися, у позові просили справу розглянути без їх участі. Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області - у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслали письмове заперечення проти позову, яке обґрунтовували тим, що управління діяло відповідно до чинного законодавства, постанов КМ України, просили справу розглянути без участі їх представника, при розгляді врахувати строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Ст. 22 Конституції У країни встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській A EC- категорії 1, що підтверджується посвідченням серії А № 026052, виданим 18.11.1993 року. Згідно із довідкою МСЕК серії MCE № 009728 від 10.11.1993 року позивачку визнано безстроково інвалідом II групи внаслідок професійного захворювання, повязаного з роботами по ЛНА на ЧАЕС; позивачка [PERSON] є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням серії А № 084245, виданим 26.05.1998 року. Згідно із довідкою МСЕК серії КИО-І № 187526 від 31.03.2003 року позивачку визнано безстроково інвалідом II групи внаслідок професійного захворювання, повязаного з роботами по ЛНА на ЧАЕС. Позивачки перебувають на обліку в [PERSON] Пенсійного Фонду в Іванківському районі Київської області та отримують пенсію відповідно до "Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка станом на 28 05.2010 року становила у [PERSON] - 655 грн. (основний розмір), 141,20 грн. ( додатковий розмір), у [PERSON] - 1033 грн. (основний і додатковий розмір). Відповідно до ст. 50, ч,4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.2001 року № 796-Х1І в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності від 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія - становить 75 % мінімальної пенсії за віком. Встановленим Законом\~нормам відповідають\~положення п.\~4\~Порядку обчислення\~пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою KMУ 30.10.1997 року № 523. Згідно із ч.3 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян м постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення пенсії інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, провадиться відповідно до про та загальних підстав Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування який набрав чинності з 01.01.2004 року. Між тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до Закону № 796 були внесені зміни, відповіли л яких з 01.01.2008 року визначався інший порядок обчислення пенсії і її розміру. Однак 22.05.2008\~року Конституційним\~Судом України\~було винесено\~рішення.\~-\~вищезазначені зміни\~до Закону\~№ 796\~були визнані\~неконституційними,\~оскільки відповідно\~.\~J\~22\~Конституції України\~при прийняті\~нових законів\~або внесені\~змін до\~чинних закону\~ допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином з 01.01.2004 року до 01.01.2008 року та з 22.05.2008 року у звязку набранням чинності рішенням Конституційного Суду України спірні відносини регулюються відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими у позивачів існує прав; м обчислення та виплату пенсії за вказані періоди у встановленому Законом розмірі. Проте відповідач протягом всього часу нарахування пенсії керується постановами KMУ № 1 від 03.01.2002 року, № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, в яких були визначені мінімальні розміри пенсій, зокрема, встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсія відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислювалась виходячи розміру 19,91 грн. З огляду на положення Конституції України суд не приймає до уваги обґрунтуванню v запереченні відповідача його позиції посиланням на норми підзаконних нормативних актів, а с: . визначених цими постановами Кабінету Міністрів розмірів пенсії, виходячи з того, що питання розміру пенсій вирішені Законом України, а тому з огляду на загальні засади пріоритету закону над підзаконними актами при розрахунку підвищення пенсії застосуванню підлягає закон, а - . постанова. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначають-і зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 встановлює, що єдиним органом законодавчої влади Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламент делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім нормативно правових актами змінювати положення законів. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» КМУ не уповноважений на свій розсуд змінювати, в т.ч. зменшував розміри компенсацій, встановлених цим законом. Такої ж точки зору притримується в своїй практиці і Верховний Суд України в свої практиці, а саме щодо розмірів нарахування пенсій в порядку, встановленому саме Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не будь-якими іншими нормативними актами. Крім того, відповідно до ст. 152 Конституції України, ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суд України визнаються неконституційними, оголошуються не чинними і втрачають чинність від днів прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Також і резолютивній частині Рішення від 22.05.2008 року МІ0-рп/2008 зазначено, що положення Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деки законодавчих актів України» (107-17), визнані неконституційними, втрачають чинність з дір ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Отже, за конституційними нормами та виходячи із загальних засад пріоритетності законі:- над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсій позивача застосуванню підлягають ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону № 796. а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують зміст і обсяг існуючих прав позивача, що є порушенням положень ст. 22 Конституції України. Виходячи з цього, суд вважає дії відповідача по нарахуванню пенсії в розмірі, встановленому постановами КМУ, неправомірними. Зі змісту ст.ст. 50 та 54 Закону № 796 випливає, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.! ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та встановлюються у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Отже, при нарахуванні пенсії, визначеної ст.ст. 50, 54 Закону № 796, відповідач повинен керуватися ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де визначається розмір мінімальної пенсії за віком, яка встановлюються у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки обчислення і призначення державної та додаткової пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, вихідним критерієм для обрахунку пенсії виступає саме мінімальна пенсія за віком, яка визначається лише за правилами, передбаченими ч.1ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і встановлюються у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, виходячи з того, що іншій нормативно-правовий акт, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, відсутній. Окрім того, відповідно до ч. З ст 67 Закону № 796 у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить про те, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком також встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У відповідності до положень ст. 46 Конституції України прийнято Закон України «Про прожитковий мінімум» (№ 966-ХІУ від 15.07.1999 року). Закон України «Про прожитковий мінімум» дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основ\' для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень. Зі змісту ст.ст. 1,2 вказаного закону випливає, що прожитковий мінімум є базою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та Грунтується зокрема на ч. З ст. 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом. Враховуючи викладене, в контексті положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд вважає за необхідне застосування для визначення розміру щомісячної пенсії розмір прожиткового мінімуму, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної пенсії, що, на думку суду, не суперечить вимогам ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, мінімальний розмір пенсії за віком залежить від розміру прожиткового мінімуму, який встановлюється Законом України «Про Державний бюджет», тому при розрахунку державної (основної) та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону № 796, має застосовуватись розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про державний бюджет на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Аналізуючи викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що дії\~відповідача щодо\~відмови у\~перерахунку позивачу\~пенсії відповідно\~до ст.\~ст.\~50\~54\~України «Про\~статус і\~соціальний захист\~громадян,\~які постраждали\~внаслідок Чорнобильської\~катастрофи» від\~28\~лютого 1991\~року №796-ХІ є протиправними, оскільки не відповідають вищевказаним вимогам закону, а тому позовні вимоги позивачів ґрунтуються на правових нормах і підлягають задоволенню. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до суду 03.09.2010 року. Згідно ст. 152 ЦПК України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється трирічний строк. На застосуванні цього строку у своєму запереченні наполягає відповідач. Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню частково з врахуванням строку звернення до суду з позовом за захистом прав, свобод та інтересів за період з 03.09.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року з врахуванням здійснених відповідачем за цей період ви . а пенсії. В подальшому нарахування і виплати пенсії повинна проводитися відповідно до чинного законодавства

Outcome: partial