Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

07 квітня 2010 року ПАТ „ОТП Банк звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 236 124,20 гривень та понесені судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700,00 гривень, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові, підтвердив, просив суд позов задовольнити. Відповідачі до судового засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час слухання справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 28 лютого 2008 року між [PERSON] та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст. 1 нової редакції статуту АТ«ОТП Банк», зареєстрованої Національним банком України 18 червня 2009 року, реєстраційний № 273, було укладено кредитний договір № МL-404/005/2008, зі всіма змінами, доповненнями та додатками до нього. З метою забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором 11 лютого 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-404/015/2008, згідно з яким відповідач [PERSON] поручилась за [PERSON] перед позивачем щодо повернення позики на умовах кредитного договору. У відповідності з пунктом 2 частини 1 вказаного кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 194 460,00 гривень на споживчі цілі строком до 24 лютого 2023 року зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить FIDR+1,99% річних. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав належним чином. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Позивачем зазначене зобовязання виконано в повному обсязі. Зобовязання за кредитним договором, що передбачені підпунктом 1.5 кредитного договору, щодо своєчасності повернення кредиту, як це визначено в графіку повернення кредиту та сплати процентів, відповідач, починаючи з 26 травня 2008 року не виконує, що потягнуло виникнення простроченої заборгованості. В зв'язку з тим, що відповідачем не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.9. кредитного договору здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем його зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі. 27 березня 2009 року відповідач [PERSON] особисто отримав вимогу №404-01-117 від 20 березня 2009 року щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога піддягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання, але на теперішній час вона відповідачем не виконана, сума заборгованості позивачу не сплачені. Станом на 02 березня 2010 року заборгованість відповідачів по кредиту за кредитним договором складає 192 511,20 гривень. За період з 02 лютого 2009 року по 01 березня 2010 року заборгованість відповідачів по відсоткам за кредитним договором складає 30 100,82 гривень. Відповідно до п. 3. 1. 1. кредитного договору від 28 лютого 2008 року № МL-404/005/2008, укладеного між ЗАТ „ОТП Банк та [PERSON] за порушення прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1 % відсотку від. несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочення, пеня сплачується додатково прострочених сум. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту за період з 25 травня 2009 року до 25 лютого 2010 року відповідачеві нарахована пеня в розмірі 13 212,18 гривень. Відповідно до п. 4.1.2. ст. 4 частини 2 кредитного договору від 28 лютого 2008 року № ML-404/005/2008, укладеного між ЗАТ „ОТП Банк та [PERSON], за прострочення зобов'язань за кредитним договором понад 15 календарних днів, відповідачі крім пені, додатково сплачується на користь позивача штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених зобов'язань, але не менше ніж 25,00 грн. Згідно з п. 4.1.2. ст. 4 частини 2 вказаного кредитного договору, за прострочення зобовязань за кредитним договором понад 30 календарних днів, відповідачі, крім пені та штрафу, додатково сплачується користь позивача штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених зобов'язань, але не менше ніж 50,00 грн. Так, за несвоєчасне повернення кредиту відповідачеві нарахований штраф в розмірі 300,00 гривень відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідно до п. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 61 ЦК України. Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредитним графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 і повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідач не виконує своє кредитне зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених законом. Згідно зі змістом ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так від будь-кого окремо. Відповідно до п. 1 ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У звязку з тим, що відповідачем [PERSON] не було дотримано зазначених умов кредитного договору, позивач на підставі п. 1.9. кредитного договору та п. 3.1, 3.2 договору поруки здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань відповідача [PERSON] за кредитним договором в повному обсязі. Так, 27 березня 2009 відповідач [PERSON] особисто отримала вимогу №404-01-115 від 20 березня 2009 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість відповідачів не ліквідована, невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договорам по своєчасній і належній сплаті заборгованості по кредиту, процентам за користування кредитом є порушенням умов договору та норм ЦК України. У звязку з чим слід позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 1700,00 гривень, інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120,00 гривень.

Outcome: approved