Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

З врахуванням викладеного в позовній заяві від 19.03.2010 року, в доповненні до позовної заяви .2010 року, доповнень та уточнень, зроблених в судовому засіданні, позов [PERSON] до слідуючого: -Позивач посилається на те, що в період із 20 вересня 2004 року по 24 лютого 2010 року він провідним юрисконсультом у відповідача - ДСКП „Чорнобильська Пуща". Згідно наказу відповідача від 24 лютого 2010 року № 8-к він був звільнений з роботи 24 лютого п. 1 ч. І ст. 40 КзпПУ у звязку із змінами в організації виробництва і праці. Підставами для звільнення стали наказ відповідача від 23 грудня 2009 р. № 248 «Про зміни в виробництва і праці підприємства» та вручене йому 24 грудня 2009 року попередження про у звязку ліквідацію посади провідного юрисконсульта на підставі цього наказу (№ 248 від 23.12.2009 р.) Позивач вважає, що наказ відповідача № 248 від 23 грудня 2009 р. в частині ліквідації посади юрисконсульта є незаконними, оскільки виданий всупереч вимогам закону щодо попереднього проведення консультацій з профспілкою щодо запобіганню звільненню чи зведенню або помякшення несприятливих наслідків звільнення (ч.2 ст. 49-4 КзпП України, ч. З ст.22 Закону професійні спілки, їх права та гарантії діяльності ). Також наказ № 248 від 23 грудня 2009 р. ; п.1 ч.І ст.40 КзпПУ, оскільки відповідач поширив поняття ,.ліквідація на конкретну посаду юрисконсульта). Також не було змін в організації виробництва і праці підприємства . По скільки наказ відповідача № 248 від 23 грудня 2009 р. в частині ліквідації посади провідного юрисконсульта є , то відповідно незаконним є і його звільнення, проведене за наказом № 8- від 24 лютого були порушені його права, позивач звернувся з позовом до суду і просить суд: - незаконний наказ відповідача від 23 грудня 2009 року № 248 «Про зміни в організації . і праці підприємства» в частині ліквідації посади провідного юрисконсульта; - поновити його на роботі провідного юрисконсульта ДСКП «Чорнобильська Пуща» з 24 лютого 2010 року; відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу із 25 березня 16 серпня 2010 року ( по день постановлення судом рішення у справі) в розмірі 25 111 грн. 30 і його розрахунку. Позивач також вважає, що порушенням трудових прав, яке виразилось у незаконному звільненні відповідач заподіяв йому також моральну шкоду, яка виражається у тому, що йому певні страждання як самим фактом незаконного звільнення так позбавленням його сімї достатніх засобів для гідного існування. Спричинену моральну шкоду позивач і грн. та просить стягнути цю суму із відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав і пояснив, що вважає своє законним, вважає, що дійсною причиною його звільнення з роботи був намір відповідача в особі директора [PERSON] будь-яким чином позбутись його як працівника, оскільки він займав позицію в правових питаннях, відмовлявся візувати як юрисконсульт проекти деяких наказів, які вважав незаконними, інколи намагався перешкодити неправомірним діями директор, настоював на виправленні допущених директором помилок. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов не визнав, вважає, що звільнення позивача було проведено на законних підставах у відповідності із чинним законодавством, в ДСКП „Чорнобильська Пуща засноване на державній формі власності і знаходиться у сфері управління МНС України. Відповідно до ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розпис. Згідно Статуту має право самостійно планувати свою діяльність, директор самостійно визначає структуру встановлює штати, спеціалісти апарата управління призначаються і звільняються з посади. Свідок [PERSON] показав суду, що раніше він працював в ДП „Чорнобильліс ( попередня КП назва „ Чорнобильська Пуща), в період із січня 1998 року по квітень 1999 року він виконував директора вказаного підприємства. В кінці 1998 року на підприємство надійшов наказ України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 380 від 15.12.1998 року „ Про вдосконалення правової роботи на підприємствах, установах, організаціях, які входять до сфери управління МНС України, зобовязано керівників державних підприємств системи МНС вирішити питання щодо ~ юридичної служби підприємств. На виконання цього наказу в ДП „ Чорнобильліс зразу було розроблено положення про юридичну службу, в штат підприємства була введена посада юрисконсульта. З тих пір юридична служба підприємства функціонувала в особі одного юрисконсульта. Така посада на підприємстві вкрай потрібна, оскільки постійно виникають різні повязані із необхідністю правового, юридичного забезпечення діяльності підприємства і цю роботу необхідно професійно виконувати. Свідок [PERSON] показав суду, що він працює в ДСКП „ Чорнобильська Пуща на посаді лісничого, працював заступником директора, певний час виконував обовязки директора підприємства. В 1998 році на підприємстві була створена юридична служба, введена посада юрисконсульта. Коли виконуючим обовязки директора підприємства в 2009 році став [PERSON], з юрисконсультом [PERSON] склалися напружені відносини, оскільки останній не є в деяких питаннях з керівником, не візував деякі проекти наказів, які вважав неправомірними, обгрунтовуючи це з правових позицій. Він (свідок) особисто був присутній на раді підприємства 10 грудня 2009 року, на якій розглядались різні питання. Коли йому ознайомлення роздрукований протокол засідання технічної ради від 10.12.2009 року, то він зазначене в протоколі частково не відповідає тому про що говорилось на технічній раді, колі зазначено, що в.о. директора [PERSON] було доведено до відома всіх присутніх, що пропонується внести зміни в структуру підприємства, а саме: ліквідувати виробничо-технічний рити новий відділ матеріально-технічного забезпечення, відділ по переробці та реалізації електро -механічну групу, ліквідувати групу інформаційного забезпечення, створити диспетчерську службу, відділ лісового господарства та службу охорони і захисту лісу та тваринного і світу ліквідувати і створити відділ лісокористування, охорони і захисту лісу та тваринного і світу, вивести із штатного розпису підприємства посаду заступника директора з маркетингу провідного юрисконсульта. Також зазначено, що заперечень або пропозицій по даному не було і ніби-то присутні погодилися внести вищевказані зміни в структуру підприємства, це не відповідає дійсності. На технічній нараді тоді в.о. директора [PERSON] тільки в рисах сказав, що потрібно попрацювати із штатним розписом і що питання структури а необхідно обговорити на нараді в січні місяці 2010 року. На технічній раді року конкретно питання щодо змін в структурі підприємства та скорочення працівників не ь і не обговорювалось. По скільки в протоколі були зазначені недостовірні відомості, то підписуватись під протоколом. Посада юрисконсульта на підприємстві була завжди і скорочувати її не було ніяких підстав. На його думку посаду юрисконсульта скоротили, щоб була можливість звільнити з роботи [PERSON] Свідок [PERSON] показав суду, що він в період із жовтня 2008 року по червень 2010 року начальником виробничо-технічного відділу ДСКП „ Чорнобильська Пуща, він був на технічній раді підприємства 10.12.2009 року і тоді конкретно питання щодо змін в підприємства та скорочення працівників не розглядалось і не обговорювалось. В.о. директора В.М. тільки в самому загальному плані було зазначено, що слід провести зміни в структурі що це питання слід детально вивчити, відпрацювати і винести на обговорення на нараду 2010 року після посиленого аналізу існуючої структури. Але в протокол засідання ради від 10.12.2009 року чомусь були занесені недостовірні дані про те, що ніби-то розглядалось,обговорювалось питання і було прийнято рішення щодо внесення конкретних гуру підприємства та скорочення працівників. Це не відповідає дійсності. Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, допитавши свідків, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Слід задовольнити позовні вимоги позивача щодо скасування як незаконного наказу відповідача № 248 від 2009 року в частині ліквідації посади провідного юрисконсульта, позовні вимоги щодо я позивача на роботі та стягнення із відповідача на користь позивача середнього за час вимушеного прогулу, а в задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з моральної шкоди слід відмовити, виходячи із наступного: В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із ,м, перебував на посаді провідного юрисконсульта, і був звільнений 24 лютого 2010 року, за ч.1 ст.40 КзпПУ ( зміна в організації виробництва і праці) за наказом № 8-к від 24.02.20 2010 року, що підтверджується записами в його трудовій книжці, копія якої мається в справі.( а.с.26-27). Передумовою звільнення позивача було видання відповідачем наказу № 248 від 23.12.2009 року зміни в організації виробництва і праці, яким в числі інших була „ ліквідована посада провідного юрисконсульта. В цьому наказі зазначено, що це робиться з метою економії та раціонального використання державних коштів, посилення контролю за надходженням та використанням усіх матеріальних цінностей підприємства та у звязку із виробничою необхідністю. Підставою видання даного наказу зазначено протокол засідання технічної ради підприємства від 2009 року. Наслідком видання цього наказу було наступне вивільнення деяких працівників, зокрема позивача. Відповідач при вирішенні питання про майбутнє звільнення позивача за п.1 ч. І ст. 40 КЗпПУ, мав право скористатись передбаченим ст. 64 Господарського кодексу України правом підприємства самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і розпис. Проте для реалізації цього права відповідач мав неухильно дотримуватись вимог КЗпП України та інших законів, зокрема і щодо обовязкового належного попереднього проведення консультацій спілкою щодо запобіганню звільненню чи зведенню їх до мінімуму або помякшення несприятливих наслідків Так, законом України „ Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності (ч. З ст.22) передбачено, що у якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми ті підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів,включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками :оди щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або помякшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Як вбачається із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, 02 листопада 2009 року відповідач направив до профспілкового комітету підприємства тільки повідомлення загального плану, що планується провести вивільнення працівників на підприємстві, які відбудуться в результаті змін в організації виробництва і праці в усіх структурних підрозділах (без конкретного зазначення причин наступних звільнень, кількості і категорій працівників, яких це може стосуватися). 24 листопада 2009 року профком направив відповідачу листа з пропозицією провести спільну з питань розроблення заходів для зведення до мінімуму негативних наслідків вивільнення як для працівників так і для підприємства. Одночасно профком просив надати додаткову інформацію які саме посади підлягають скороченню та з якої причини (а.с.8). Як вбачається із пояснень представника відповідача, наданими ним в судовому засіданні, на цей лист профкому від 009 року відповідач відповіді не надавав і окрема спеціальна спільна нарада адміністрації їства і профкому з питань розроблення заходів для зведення до мінімуму негативних наслідків плануємого вивільнення працівників не проводилась. При цьому представник відповідача вав, що питання про зміни в структурі підприємства ніби-то розглядалось на технічній раді підприємства, яка відбулась 10 грудня 2010 року. В протоколі засідання технічної ради від 10.12.09 р. значиться, що в порядку денному було про зміну в структурі підприємства і з цього питання виступав в.о. директора [PERSON] довів, які конкретно зміни пропонуються ( в тому числі довів присутнім, що пропонується із штатного розпису посаду провідного юрисконсульта). Зазначено, що присутні погодились зміни в структуру підприємства. Але це спростовується вищезазначеними показами в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які були присутні на цій технічній раді. Зазначення в протоколі засідання технічної ради від 10.12.2009 р. про те, що в порядку було питання про зміни в структурі підприємства, не є підтвердженням того, що відповідачем були належним чином проведені консультації з профкомом про заходи щодо запобігання м чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків Інших доказів проведення таких консультацій стороною відповідача не надано. Суд приходить до висновку, що відповідачем не були в повній мірі виконані вимоги закону України професійні спілки, їх права та гарантії діяльності' і відповідач, видаючи наказ від 23 грудня 2009 та вручаючи позивачу 24 грудня 2009 року попередження про наступне звільнення, не провів законом відповідних належних консультацій з професійною спілкою. Пунктом 1 частиною 1 статті 40 КЗпП України передбачено, що до змін в організації виробництва і праці відносяться ліквідація, реорганізація, банкрутство, перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників. Такого поняття як „ліквідація там не передбачено. Поняття «ліквідація» в п.1 ч. І ст.40 КЗпП України стосується лише підприємства і не поширюється на конкретну посаду, щодо якої встановлене спеціальне поняття визначення чисельності або штату працівників». Тобто з ініціативи власника у випадку змін в організації виробництва і праці звільнення працівника може проводитись у звязку із скороченням чисельності або штату працівників, а не у звязку з ліквідацією посади. Відповідач в наказі від 23 2009 р. № 248 поширивши поняття «ліквідація» на конкретну посаду (провідного юрисконсульта), не дотримався вимог п.1 ч. І статті 40 КЗпП України. Відповідач наказ від 23 грудня 2009 р. № 248 назвав «Про зміни в організації виробництва і працівників», а підставою для ліквідації посади провідного юрисконсульта вказав « економія та раціональне використання державних коштів, контроль за надходженням та настанням матеріальних цінностей, виробнича необхідність». В цьому наказі відсутнє обгрунтування виробничої необхідності та економії державних коштів, які призводять саме до її посади провідного юрисконсульта. Пунктом 1 частиною 1 статті 40 КЗпП України передбачено, що до змін в організації виробництва і праці відносяться ліквідація підприємства, ... скорочення чисельності або штату працівників Проте таких понять як «економія», «контроль», «необхідність» названою статтею не передбачено. Таким чином зазначене в наказі поняття «економія», «контроль», «необхідність» не ся до змін в організації виробництва і праці. Суд вважає, що за вищевказаних обставин наказ відповідача від 23 грудня 2009 р. № 248 «Про в організації виробництва і праці працівників» в частині ліквідації посади провідного юрисконсульта не можна вважати законним. Відповідно не можна вважати законним і наказ відповідача від 24 лютого 2010 року № 8-к про звільнення позивача з роботи за п. 1 ч .І ст. 40 КзпПУ у із змінами в організації виробництва і праці через відсутність підстави для звільнення. Крім того, як вбачається, юридична служба відповідача була організована ( як і на інших підприємствах системи МНС) на підставі наказу МНС України № 380 від 15.12.1998 року. Із цього наказу ( а.с.43) вбачається обовязковість щодо створення та функціювання юридичної на держпідприємствах системи МНС. В ДСКП „ Чорнобильська Пуща юридична служба функціонувала в особі одного провідного юрисконсульта. Тому із ліквідацією посади юрисконсульта була ліквідована юридична служба підприємства. За даних обставин на думку суду скорочення посади юрисконсульта ( ліквідація юридичної служби) повинно було здійснюватись за погодженням із МНС України, за наказом якого вона створювалась. В даному випадку такого погодження не здійснювалось. Згідно ст.235 КзпПУ у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно довідки відповідача № 34-5/05-559 від 12.08.2010 року середня заробітна плата [PERSON] складала середньомісячна - 4358,25 грн, середньоденна - 335,25 грн, середнього динна - 37,90 грн. юдячи із вказаного розміру середньої заробітної плати, фактичного часу вимушеного прогулу графіка № 1 роботи персоналу ДСКП „Чорнобильська Пуща) за період із 25 лютого 2010 року по 16 серпня 2010 року ( 5 робочих місяців 9 робочих днів 8 робочих годин) позивачем надано суду нок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вказаний період, який складає 25111 коп. Суд перевірив вказаний розрахунок і вважає його вірним. Вказана сума підлягає із відповідача на користь позивача. Згідно ст. 237-1 КзпПУ відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст.60 ЦПК України сторони по справі зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. Позивачем не було надано суду ніяких належних доказів того, що порушення відповідачем зонних прав призвело до моральних страждань, до втрати нормальних життєвих звязків, до необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи наведене,

Outcome: partial