Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

26.03.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірною бездіяльності відповідача по виплаті йому доплати до пенсії, зокрема, в розмірі, меншому ніж 30% мінімальної пенсії за віком, встановленому статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату доплату до пенсії за 2009 рік в розмірі встановленому статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Справу просив розглянути у його відсутність за віком і станом здоров'я. В судове засідання позивач не з'явився, про розгляд справи сповіщений. Відповідач явку представника не забезпечив, про розгляд справи сповіщений, про відкладення розгляду справи не звертався. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, за наявними доказами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач народився 09.05.1945 року і є громадянином України. Відповідно до статей , 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ далі по тексту - Закон № 2195) він, як дитина війни, має право на надбавку до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, яка виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. У 2009 році відповідач здійснював виплату позивачу зазначеної доплати по 49 грн. 0 коп. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін о деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-І (далі по тексту - закон № 107) було внесено зміни до статті 6 Закону № 2195, у зв'язку з чим з 01.01.2008 оку доплата до пенсії виплачувалася позивачу у розмірі встановленому для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зазначене положення Закону № 107 визнано неконституційним. Згідно частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, з 22.05.2008 року стаття 6 Закону № 2195 була поновлена в попередній редакції. Однак, з травня 2008 року і у 2009 році відповідач виплачував позивачу надбавку до пенсії в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Такі дії відповідача суд вважає неправомірними, оскільки у спірних правовідносинах підлягав застосуванню саме Закон № 2195, який має вищу юридичну силу. При цьому, в ту положень викладених в абз. 2 частини 3 статті 113 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними підпунктом 11 пункту 35 розділу II Закону № 107, в разі недостатності виділених з Державного бюджету країни коштів по бюджетних програмах, пов'язаних з розмежуванням джерел виплати пенсій між Державним бюджетом та Пенсійним фондом, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорії громадян, виплачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду. Зазначене є підставою для задоволення позову щодо визнання неправомірними дій відповідача по виплаті позивачу доплати до пенсії, в період 2009 року, в розмірі меншому ж встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, а також в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити доплату до пенсії, за відрахування вже сплаченої суми.

Outcome: approved