Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинити дію, та відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві вказують на те, що 02.04.2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір оренди нежитлового приміщення площею 138 кв. м. за адресою: м. Рівне вул. Київська, 92, який передбачав передачу приміщення позивачу після закінчення будівельних робіт для облаштування автомийки. До укладення даного договору, відповідачка не мала наміру влаштовувати в даному приміщенні автомийку, це була ідея позивача [PERSON] і для цього він спеціально шукав приміщення, а також зареєструвався в ДТП м. Рівне як підприємець, надаючи послуги автомийки. Після укладення даного договору в проект були внесені певні зміни, проведенні додаткові погодження з міськими службами, який вимагало облаштування автомийки. З метою прискорення облаштування автомийки, була ще додаткова домовленість з відповідачкою про вкладання власних коштів [PERSON] в реконструкцію вказаного приміщення та проведення будівельних робіт, з умовою зарахування вкладеної суми в рахунок майбутньої орендної плати за користування приміщенням згідно укладеного договору від 02.04.2007 р. Зокрема, силами сім'ї [PERSON] було проведено будівельно-опоряджувальні роботи: ґрунтовка та фарбування стелі висотою 4.5 м в площею 138 кв. м. даного приміщення, ґрунтовка арматури віконних та дверних пройомів, прибирання та виніс будівельного сміття. За словами відповідачки вартість цих робіт становила 600 доларів США. Окрім цього, на виконання даної домовленості позивачка [PERSON], яка є матірю позивача [PERSON], передала для відповідачки кошти в сумі 12000 доларів США, що вбачається з розписки зобовязання, написаною відповідачкою 13.12.2007 р. та 06.05.2008 р. Будівельно-опоряджувальні роботи в даному нежитловому приміщенні були закінчені ще в липні 2008 p. однак відповідачка відмовилась передати це приміщення позивачу [PERSON] в оренду. На даний час відповідачка не заперечуючи факт отримання від [PERSON], даної суми коштів, заперечує проти передачі даних коштів саме на виконання договору оренди, укладеного між [PERSON] та [PERSON] і відмовляється повергати дані кошти. Такі неправомірні дії відповідачки спричинили [PERSON] моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданням, переживаннях з приводу того, що дуже значна для неї сума коштів безпідставно перебуває в сторонньої особи, яка ними користується, а вона позбавлена можливості розпорядитися ними на власний розсуд. Моральну шкоду, завдану відповідачкою вона оцінює в сумі 5000 грн. Відповідно до умов договору оренди, укладеним 02.04.2007 р. між [PERSON] та відповідачкою [PERSON], остання зобов'язалась передати [PERSON] приміщення боксу після закінчення всіх будівельних робіт та підключення комунікацій, з актами про його технічний та санітарний стан - в найкоротший термін у вигляді, придатному для його експлуатації. Однак, відповідачка умисно ухиляється від оформлення документів на дане приміщення для вводу його в експлуатацію і подальшу передачу йому в оренду, хоча сама використовує приміщення даного боксу як функціонуючу автомийку, що вбачається з листа за № 28003/26-32 від 26.06.09 р. ДПІ у м. Рівне. Неправомірні дії відповідачки завдали йому моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав в звязку з неправомірною поведінкою відповідачки, яка полягає в умисному невиконані нею умов договору протягом тривалого часу. Виходячи із зусиль, які він потратив для нормалізації свого життя, моральну шкоду він оцінює в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні [PERSON] [PERSON], та їх представник позовні вимоги підтримали повністю та просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму, еквівалентну 12000 доларів США та 3% річних від безпідставно набутих нею та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Визнати неправомірною бездіяльність [PERSON] щодо невиконання умов договору оренди від 02.04.2007 р. в частині передачі [PERSON] приміщення боксу після закінчення всіх будівельних робіт та підключення комунікацій, з актами про його технічний та санітарний стан в найкоротший термін у вигляді, придатному для його експлуатації. Зобов'язати [PERSON] протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної передати [PERSON] нежитлове приміщення площею 138 кв. м. за адресою: м. Рівне вул. Київська, 92, з актами про його технічний та санітарний стан, для облаштування ним авто мийки та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів заперечила та пояснила, що невиконання нею зобовязання по договору оренди від 02.04.2010 року трапилося не з її вини, а тому, що між нею та [PERSON] існувала домовленість про передачу їй в рахунок орендної плати більшої суми, які вона мала використати на ремонт приміщення та виготовлення технічної документації і після того, мала передати дане приміщення в оренду для [PERSON] В даний час з незалежних від неї причин вона не може виконати умови договору оренди. Стосовно переданих для неї [PERSON], коштів в сумі 12000 гривень вона визнає даний факт, але тяжкий фінансовий стан, який утворився після смерті її чоловіка позбавляє її можливості повернути кошти. Крім того вказує, що вона частково повернула кошти для [PERSON] в сумі 700 доларів США. Просить відмовити у задоволенні позову. Суд вислухавши пояснення позивачів, представника позивачів, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.04.2007 року між позивачем [PERSON] (на момент оформлення договору „Грицишиним) та відповідачкою [PERSON] був укладений договір оренди нежитлового приміщення площею 138 кв. м. за адресою: м. Рівне вул. Київська, 92, який передбачав передачу приміщення позивачу після закінчення будівельних робіт для облаштування автомийки. Крім того, судом встановлено, що позивачка [PERSON], яка є матірю позивача [PERSON], передала для [PERSON] кошти в сумі 12000 доларів США, що підтверджено розпискою - зобовязанням, написаною відповідачкою 13.12.2007 р. та 06.05.2008 р., що не оспорюється відповідачем. Згідно дослідженої в судовому засіданні розписки зобовязання кошти [PERSON] передавалися в рахунок оплати оренди автобоксу за адресою м. Рівне, вул.. Київська, 92. За таких обставин, суд вважає обґрунтованим спільний позов позивачів [PERSON] та [PERSON], до [PERSON], оскільки позовні вимоги позивачів стосуються одного договору оренди. Заперечення відповідача в цій частині, суд вважає необґрунтованими та відхиляє їх. Стосовно позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про повернення безпідставно набутих нею 12000 доларів США суд вважає їх обґрунтованими. [PERSON] не заперечує факт отримання коштів в сумі 12000 доларів США. Суд вважає, що передача коштів була проведена без достатньої правової підстави, оскільки договором оренди від 02.04.2010 року не обумовлено передачі на перед орендної плати. Крім того, між [PERSON] та [PERSON] відсутні договірні відносини. Таким чином вона без достатньої правової підстави отримала від [PERSON] ці кошти. Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно, або зберегла в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа, зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частина 2 статті 1214 ЦК України встановлює, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актом цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземні валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях на день платежу, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Дослідивши наведений позивачами, в позовній заяві розрахунок 3 % річних за прострочку зобовязання, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає діючому законодавству. Згідно повідомлення Національного банку України від 27.08.2010 року офіційний курс гривні до долара США, станом на 27.08.2010 року становить 7,89 гривень за один долар США. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 94680 грн., що становить 12000 доларів США, по курсу Національного банку України, яка обчислена станом на 30.08.2010 року та 3 % річних від простроченої суми 12000 доларів США, що становить 6275 грн. 73 коп. Заперечення відповідача стосовно того, що вона частково повернула кошти суд відхиляє, оскільки, в судовому засіданні було зясовано, що кошти які передавала відповідачка для [PERSON] в сумі 600 доларів США, були коштами переданими, як оплата за виконані будівельні роботи [PERSON] та його сімї. Позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про стягнення з останньої моральної шкоди в сумі 5000 гривень, суд вважає недоведеною і такою, що підлягає відхиленню. На переконання суду позивач [PERSON] не надала жодного доказу у підтвердження того, що діями чи бездіяльністю [PERSON] нанесена [PERSON] моральна шкода. Крім того, судом встановлено, що на виконання договору оренди від 02 квітня 2007 року [PERSON] була зобовязана передати орендарю приміщення боксу після закінчення всіх будівельних робіт та підключення комунікацій, з актами про його технічний та санітарний стан - в найкоротший термін у вигляді, придатному для його експлуатації. З моменту укладення договору оренди від 02 квітня 2007 року і до моменту прийняття рішення пройшло більше трьох років [PERSON] так і не виконала взяті на себе зобовязання про передачі боксу орендарю. Будівельні роботи по переобладнанню боксу під авто мийку [PERSON] виконані і в даному боксі розміщена авто мийка. Дані обставини підтверджені листом № 28003/26-32 від 26.06.09 р. ДПІ у м. Рівне, в якому вказується, що 09.10.2008 року працівниками ДПІ було проведено перевірку та було встановлено факт функціонування авто мийки за адресою м. Рівне вул. Київська. 92 та здійснення [PERSON] підприємницької діяльності без відповідних дозвільних документів. За таких обставин суд вважає, що відповідачка ухиляється від оформлення документів на дане приміщення для вводу його в експлуатацію і подальшу передачу [PERSON] в оренду і вважає такі дії неправомірними. Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 620 ЦК України встановлює правові наслідки невиконання обов'язку передати річ, визначену індивідуальними ознаками. Зокрема, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Оскільки відповідачка не виготовляє документацію по введенню в експлуатацію функціонуючої автомийки та не передає її [PERSON], суд вважає за можливе, визнати неправомірною бездіяльність [PERSON] щодо невиконання умов договору оренди від 02.04.2007 р. в частині закінчення всіх будівельних робіт та підключення комунікацій, з актами про його технічний та санітарний стан та передачі [PERSON] приміщення боксу у вигляді, придатному для його експлуатації та зобов'язати [PERSON] після закінчення всіх будівельних робіт та підключення комунікацій передати [PERSON] нежитлове приміщення площею 138 кв. м. за адресою: м. Рівне вул. Київська. 92, з актами про його технічний та санітарний стан, для облаштування ним автомийки. Позовні вимоги в частині встановлення термінів для передачі нежитлового приміщення площею 138 кв. м. за адресою: м. Рівне вул. Київська. 92, в два місяці з моменту прийняття рішення, суд вважає необґрунтованими, оскільки договором оренди від 02.04.2007 року не встановлено чітких термінів передачі даного майна, тому суд не може своїм рішенням змінити умови даного договору. Стосовно позовний вимог про стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав в звязку з неправомірною поведінкою відповідачки, в умисному невиконані нею умов договору протягом тривалого часу, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки договором оренди від 02.04.2007 року не передбачена сплата моральної шкоди за невиконання договірних зобовязань. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 533, 536, 610, 620, 629, 1212, 1214 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 130, 212, 213, 215, 220 ЦПК України суд, -

Outcome: approved