Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

В липні 2009 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування кімнатою [ADDRESS] , а також стягнути судові витрати. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що на балансі ДП НАРП перебуває гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі спільного рішення адміністрації в/ч [NUMBER] та профспілкового комітету від 30.04.1998 року, для проживання [PERSON] та його сім`ї була надана кімната [ADDRESS] у вказаному гуртожитку. Відповідачі зареєстровані на спірній площі з 05.04.1999р., проте не проживають за місцем реєстрації з 2007 року. Зазначене підтверджується актом про непроживання, складеним за участю мешканців гуртожитку, представника адміністрації та паспортиста. На теперішній час відповідачі проживають за іншою адресою, будь-яких заяв про поважність причин відсутності та зберігання за ними спірної кімнати не надходило. Пославшись на ст.ст.71,72 ЖК України, позивач просив позов задовольнити. В попередньому судовому засіданні у якості співвідповідача був долучений [PERSON] , який також зареєстрований за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в заяві, просив позов задовольнити, визнати відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснивши, що іншого житла для проживання вони не мають. Вони фізично не могли проживати в спірній кімнаті, оскільки після пожежі в листопаді 2008 року кімната була непридатна для житла. На ремонт він надавав гроші в сумі 700 гривень. Підтверджує, що він не завжди ночує вдома, оскільки в нього стара мати, яка перенесла операцію, та потребує стороннього догляду. Також він працює за договорами, а тому він може працювати і вночі, і вранці. За такого деякі сусіди його не бачать. Заборгованості за житло чи комунальні послуги він не має. В кімнаті знаходяться їхні речі. Сусіди, які викликані в якості свідків, стоять в черзі на розширення площі, а по тому зацікавлені, щоб у нього забрали цю кімнату. Просив в задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~надали заперечення\~проти позову,\~просили відмовити\~в його\~задоволенні та\~ розглядати справу в його відсутність Свідок [PERSON] пояснила, що відповідачі довгий час не проживали в спірній кімнаті, вони доглядали за батьками. За житло періодично сплачували, гроші на ремонт після пожежі давали. Однак в кімнаті вони їх не бачили, декілька місяців в кімнаті проживали інші піднаймачі, яким вони здавали кімнату. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідачі проживали в гуртожитку з 1999 року, потім в 2003-2004р. переїхали до мами відповідачки, яка хворіла, та вивезли речі. Речі привезли назад в кінці 2009 року. За кімнату вони оплачували. Гроші на ремонт після пожежі давали. Один-два рази на тиждень відповідачі приїжджають до кімнати, але так постійно не живуть. [PERSON] тільки останній час бачила, після того як був паспортний контроль та представники заводу акти складали. Свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] проживає в гуртожитку 2-3 рази на тиждень, він до нього заходив. З дружиною та його сином він не знайомий. Свідок [PERSON] підтвердив, що підвозив відповідача [PERSON] на початку грудня 2009 року до гуртожитку в пос.Кульбакіно за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення свідків, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що в 1998 році [PERSON] , який працював у в/ч [NUMBER] , разом з сім`єю було надано кімнату в гуртожитку, що перебуває на балансі ДП НАРП. В кімнаті 65 гуртожитку, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , з 05.04.1999р. зареєстровані: [PERSON] , його дружина [PERSON] , та з 17.06.2003р. син [PERSON] . З актів про непроживання від 20.12.2008р. та 16.12.2009 року, складеного за участю мешканців гуртожитку, представника адміністрації ДП НАРП та паспортиста гуртожитку, вбачається, що відповідачі не проживають за спірною адресою з 2007 року. З повідомлення головного лікаря міської поліклініки № 2 вбачається, що хвору мати [PERSON] - [PERSON] потребує сторонньої допомоги. Копіями наданих відповідачами квитанцій підтверджується оплата ними квартплати та комунальних послуг за кімнату в гуртожитку. Комунальним підприємством ММБТІ в своїй довідці № 2538 від 26.11.2009 року повідомлено, що право власності на нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано. Також в судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що в спірній кімнаті знаходяться особисті речі відповідачів. Відповідно до ст.47 Конституції України, ч.З ст.9 ЖК україни ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилих приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно зі ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення обставин, які є підставою заявлених вимог, покладається на позивача. Оцінюючи надані позивачем та відповідачами докази, суд звертає увагу на їх суперечливість та вважає, що ДП «НАРП» не доведений безперечно факт постійного непроживання [PERSON] у гуртожитку. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Outcome: dismissed