Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

07 квітня 2010 року в суд надійшов позов [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона №65» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 2792,40 грн., вихідної допомоги в розмірі 875,87 грн., середньомісячного заробітку за невикористану відпустку в розмірі 393,55 грн., компенсації витрат частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 26,81 грн. та середньомісячного заробітку за час затримки виплати розрахункових в розмірі 1444,74 грн. В позовній заяві зазначено, що позивач, перебуваючи в трудових стосунках з відповідачем із 01.06.1975 року по 23.12.2009 року, працював помічником машиніста екскаватора, а пізніше машиністом екскаватора 5 розряду, на підставі наказу №34-К від 23.12.2009 року звільнений з роботи за скороченням чисельності на підставі п.1 ст.40 КЗпП без відпрацювання передбаченого 2-місячного терміну. В порушення ст. 116 КЗпП України не отримав належну йому заробітну плату до звільнення на суму 2792,40 грн. Згідно ст.117 КзПП України, у разі невиплати з вини підприємства належних сум в день звільнення, підприємство повинно сплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Письмових заперечень відповідача суду не надано. Позивача повністю підтримав позовні вимоги в суді, просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначені позовною заявою заборгованість по заробітній платі, вихідній допомозі, середньомісячного заробітку за невикористану відпустку, середньомісячного заробітку за час затримки виплаті розрахункових та компенсації витрат частини заробітної плати. Просить розглянути справу у відсутності належним чином повідомленого представника відповідача, повністю задовольнити позовні вимоги, судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача, будучи повідомленим про судовий розгляд у встановленому порядку судовою повісткою, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення судового розгляду справи не надавав. За згодою позивача вважається за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних доказів. Оцінюючи пояснення, дослідженні надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги піддягають до задоволення за таких підстав. Встановлено сукупністю досліджених в справі доказів та пояснень, що позивач із 01.06.1975 року по 23.12.2009 року, перебував у трудових стосунках з відповідачем, працюючи помічником машиніста екскаватора, а пізніше машиністом екскаватора 5 розряду, відповідно до наказу №34-К від 23.12.2009 року звільнений з роботи за скороченням чисельності на підставі п.1 ст.40 КЗпП без відпрацювання передбаченого 2-місячного терміну та не отримав належну йому заробітну плату на суму 2792,40 грн. вихідну допомогу на суму 875,87 грн., середньомісячний заробіток за невикористану відпустку 393,55 грн. та середньомісячний заробітку за час затримки виплати розрахункових в розмірі 1444,74 грн. згідно розрахунку позивача, який не оспорений відповідачем. Відповідно до положень ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно ч.І ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то належні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення вимоги звільненим працівником про розрахунок. Згідно ст.117 КзПП України, у разі невиплати з вини підприємства належних сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно сплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.І ст.83 КЗпП у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а токож додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до ст.44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Оцінюючи зазначені вимоги, розрахунки та докази сторони позивача, відповідно до положень ст.10 ч.З, ст. 60 ч.І ЦПК України, при відсутності наданих відповідачем в попереднє судове засідання доказів на обґрунтування заперечень проти позову, суд вважає їх доведеними, обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Судові витрати в справі у відповідності ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача у разі повного задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 47,116,117,232,233 КЗпП України,

Outcome: approved