Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

позивачка свої вимоги мотивує тим, що її чоловік - [PERSON] за життя побудував, ввів в експлуатацію, але не оформив право власності на домоволодіння №28 по провулку Василівському в місті Суми. Як зазначає позивачка, вона прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті останнього, просить ухвалити рішення, яким визнати право власності на домоволодіння в порядку спадкування. Представник Сумської міської ради та виконавчого комітету Сумської міської ради надав відгук, з позовом згоден частково, оскільки в домоволодінні маються господарські споруди, що збудовані самовільно. Заперечує проти визнання права власності на такі об»єкти. Просить слухати справи без його участі. 3-тя особа також просить розглядати справу без участі її представника. Інші учасники процесу до суду не з»явилися, про час розгляду справи повідомлялися, відгук на позов не надали. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що чоловік - [PERSON] за життя побудував, ввів в експлуатацію, але не оформив право власності на домоволодіння №28 по вулиці Василівській в місті Суми, що підтверджується довідкою БТІ ( а.с. 6 ), технічним паспортом, договором про надання земельної ділянки та актами (а.с. 6-9, 11-14). Позивачка прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті останнього ( а.с. 15-20). Після смерті чоловіка позивачка через відсутність правовстановлюючих документів спадкодавця на домоволодіння позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріуса. Інших осіб, які б претендували на спірне майно та звернулися з заявами про прийняття спадщини, немає. За таких обставин, є підстави для поновлення спадкових та майнових прав позивача шляхом визнання права власності на вищевказане домоволодіння в порядку спадкування, окрім розташованих в домоволодінні збудованих самовільно сараїв В-1 та Д, а також гаражу И. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України « Про планування і забудову територій «, фізичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування зобов»язані отримати від виконавчих органів відповідних рад дозвіл на будівництво об»єктів містобудування. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що інспекціями державного архітектурно- будівельного контролю надається дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об»єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Здійснення будівельних робіт без дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством. Згідно зі ст. 30-1 вказаного Закону, експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об»єктів будівництва забороняється. Статтею 18 Закону України « Про основи містобудування « передбачено, що закінчені будівництвом об»єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що спадкодавець ( чоловік позивачки ) у встановленому порядку отримав дозвіл на проведення будівельних робіт, а збудовані ним об»єкти : сараї В-1 та Д, а також гараж И прийняті в експлуатацію. Відповідно до вимог чинного законодавства, для зняття статусу самочинного будівництва, позивач мав здійснити передбачений законодавством комплекс заходів : замовити робочий проект, погодити та затвердити його у встановленому порядку, одержати дозвіл Інспекції ДАБК у Сумській області на виконання будівельних робіт, ввести об»єкт будівництва в експлуатацію у встановленому порядку, а також зареєструвати об»єкт в КП « Сумське міське бюро технічної інвентаризації «. Частиною 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що особа, що здійснила самочинне будівництво, не набуває право власності на нього. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Прийняття завершеного будівництвом об»акта в експлуатацію врегульовано Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, затвердженого постановою КМУ №923 від 08.10.2008 року. Судом встановлено, що з метою впорядкування відносин щодо вирішення питань, пов»язаних з самочинним будівництвом, відповідач - Сумська міська рада також прийняла рішення ( від 07.02.2007 року № 378-МР ). Суд не може брати на себе функції, притаманні іншим державним органам, та вирішувати питання щодо прийняття в експлуатацію самовільно збудованих та переобладнаних будівель на приміщень, визначення їх відповідності будівельним та іншим нормам та оформлення права власності на такі будівлі. Як роз»яснив Пленум ВСУ в пункті 7 постанови від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування «, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкодавців переходить право власності на будівельні матеріали, а не на об»єкти самочинного будівництва. Таким чином, в задоволенні позову в цій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial