Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 07 травня 2010 року звернулися в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. В поданій до суду позовній заяві посилалися на те, що є дідом та бабою малолітнього [PERSON], [INFO], матірю якого є відповідач. З січня 2010 року [PERSON] без дозволу батька дитини [PERSON] забрала онука, до свого помешкання не впускає, не надає можливості побачити дитину. Просили суд встановити час спілкування баби та діда із онуком [PERSON] з понеділка по пятницю з 10 до 13 години та у один вихідний день субота або неділю з 10 до 15 години, встановивши місцем спілкування [ADDRESS]. Просили зобовязати відповідача [PERSON] супроводжувати дитину до місця спілкування. В судовому засіданні позивачі повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. [PERSON] пояснила, що не заперечує щодо можливих зустрічей позивачів з дитиною, але наполягає на тому, щоб такі зустрічі відбувалися за її участю. Представник органу опіки та піклування вважає, що позивачі не можуть бути позбавлені спілкування з малолітнім онуком. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матірю малолітнього [PERSON], [INFO]. Батьком [PERSON] є [PERSON], який є сином позивачів по справі [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є дідом, а [PERSON] бабою малолітнього [PERSON]. Також встановлено, що на час розгляду справ [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, шлюб між ними не розірвано. Неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON] Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом свої прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Як встановлено судом, позивачі [PERSON], та [PERSON], будучи бабою та дідом [PERSON], [INFO], позбавлені можливості спілкуватися з онуком, хоча мають бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. Згідно з висновком органу опіки та піклування, останній вважає за доцільне встановити дні, місце та час для спілкування з онуком позивачів в присутності матері, щодо встановлення днів, часу та місця спілкування покладається на розсуд суду. Тому суд, з метою захисту прав дитини, враховуючи малолітній вік [PERSON], [INFO], дотримуючись принципу забезпечення неповнолітнього сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку, побудови відносин на паритетних началах, враховуючи стан здоровя дитини, поведінку батьків, інші обставини, в тому числі і стан здоровя сторін по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне встановити місце та час зустрічей з малолітнім онуком [PERSON], [INFO], баби [PERSON] та діда [PERSON] в присутності матері [PERSON] за місцем проживання позивачів [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] кожної першої та третьої суботи місяця з 11-00 год. до 13 -00 год. та кожної другої та четвертої неділі місяця з 13-00 год. до 15-00 год. При вирішенні справи суд вважає за неможливе спілкування позивачів з онуком без участі матері [PERSON], на чому наполягали в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], враховуючи малолітній вік дитини. В той же час щодо визначення місця спілкування, суд, враховуючи матеріали органу опіки та піклування, умови, в яких проживають сторони, вважає за можливе визначити його за місцем проживання позивачів по пр. Заячому, 10 а, кв. 43 в м. Полтаві.

Outcome: partial