Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

8 вересня 2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про стягнення недоотриманої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 5 лютого 2006 року у неї народилась донька, [PERSON], відповідач з 1 січня 2007 року по 5 лютого 2009 року виплачував їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством України, у звязку з чим за цей період часу склалась заборгованість у розмірі 1655грн.25коп., яку просила стягнути з відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача - управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради в судове засідання не явилась, подала заяву, в якій позов не визнала та просила розглянути справу за її відсутності. В запереченнях проти позову посилався на те, що [PERSON] допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була призначена та виплачувалась у відповідності до вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 року №32 "Про питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку". Зазначав, що у відповідності до ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Відповідно до статті 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" застосовуються лише у частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та Закону про Державний бюджет України. Представник третьої особи - Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши наявні докази у справі, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач має доньку, [PERSON], яка народилась 5 лютого 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Позивач є застрахованою особою, з 1 січня 2007 року по 5 лютого 2009 року перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» їй була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до довідки відповідача [PERSON] було сплачено за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, які встановлено Постановою Кабінету Міністрів України № 13 від 11 січня 2007 року(а.с.2). Відповідно до статті 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється у 2007 році за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам. Статтею 5 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (зі змінами та доповненнями) передбачено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника). З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що належним відповідачем у спорі щодо розміру виплати з 1 січня 2007 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради. Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, за вказаною статтею функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, Кабінету Міністрів України не делеговані. Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Частиною 1 статті 1 вказаного закону встановлено, громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Статтею 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначенням та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей. Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», при цьому зазначений закон не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги на застрахованих чи не застрахованих осіб. Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що при встановленні розміру виплати вказаної допомоги необхідно керуватися саме Постановою Кабінету Міністрів України № 13 від 11 січня 2007 року, з наступних підстав. Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 1 листопада 1996 року визначено, якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить закону, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. Відповідно до статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006, № 489-V було зупинено на 2007 рік дію статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) статті 56, 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року N 489-V. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Отже, з 9 липня 2007 року була відновлена дія статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII, за якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Статтею 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" затверджений на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 434 гривні, з 1 квітня - 463 гривні, з 1 жовтня - 470 гривень. Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року при здійсненні виплати допомоги сім'ям з дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідач повинен був керуватись зазначеною нормою закону. З урахуванням вже отриманої позивачкою у 2007 році допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розмір такої допомоги, не доплаченої з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, складає 1651грн.23коп. з такого розрахунку: (463грн.:31дн.х23дн.- 129,03грн.:31дн.х23дн.) + (463грн.-180,07грн.) + (463грн.-182,51грн.) + (470грн.-186,08грн.) + (470грн.-190,00грн.) + (470грн. 194,05грн.) і цю суму слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Суд не приймає посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування для здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Судом була відстрочена сплата позивачем судових витрат до ухвалення рішення у справі. Враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 51грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved