Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

В вересні 2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення садівництва N° 171, площею 0,0425 га в Садово - виноградарському товаристві «Зорька» в порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS] та грошових вкладів на суму 21 988 грн. 57 коп., що знаходяться на зберіганні в філії «Відділення Промінвестбанку в м. Миколаєві» та філії ТВБВ Ощадного банку м. Миколаєва N9 8351/047 на відповідних рахунках. Позивач та відповідач, як рідні доньки [PERSON] , прийняли у спадщину зазначене вище майно в рівних частинах, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом № 2-245 від 03.02.2009 року та № 2-248 від 05.02.2009 року, видані Другою миколаївською державною нотаріальною конторою. Крім того, позивачка вказувала, що її батько - [PERSON] був членом садово - виноградарського товариства «Зорька» і йому належала земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0425 га з садовим будиночком, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК N9 023507, виданого 16.01.1998 року на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради № 821 від 24.12.1997 року; правовстановлюючі документи на садовий будиночок відсутні. У 2006 році батько позивачки передав останній у власність садовий будинок із земельною ділянкою та подав до голови правління садово - виноградарського товариства «Зорька» письмову заяву про переоформлення на неї садового будинку та зазначеної земельної ділянки. Крім того, позивачку прийняли у члени товариства на загальних зборах товариства (протокол № 20 від 26.11.2006 року), членом якого вона є і на теперішній час. Оскільки правовстановлюючі документи на садовий будинок відсутні, а також те, що земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю належить [PERSON] , померлому [INFO] , а також те, що позивачка фактично вступила у володіння спадковим майном, остання просила позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] - в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, надали суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка фактично прийняла спадщину, користується земельною ділянкою, сплачує членські внески, та фактично володіє майном. Таким чином, позивач прийняла спадщину, набула право власності, проте не оформила його в установленому законом порядку. Частиною 2 ст. 1274 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Визнання відповідачкою позову свідчить про її відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved