Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, вказуючи, що він являється спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилася після смерті батька - [PERSON], померлого 06.03.2009 року та складається із: житлового будинку № 56 по вул. Леніна, в с. Старокозаче, Білгород - Дністровського району Одеської області, однак оформити свої спадкові права не зміг, оскільки спадкодавець до дня смерті не оформив право власності на будинок, у звязку з чим позивач звертається із зазначеним позовом до суду. Позивач позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, згідно наданої на адресу суду письмової заяви, просить справу розглядати у його відсутність, з позовом згоден, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 56 по вул. Леніна, в с. Старокозаче, Білгород - Дністровського району Одеської області належить [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Старокозацької сільської ради від 16.10.2009 року [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований [INFO], Білгород - Дністровського району Одеської області до дня смерті. 06.03.2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON], який помер 06.03.2009 року відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку № 56 по вул. Леніна, в с. Старокозаче Білгород - Дністровського району Одеської області. Позивач вказує, що [PERSON] до дня смерті не оформив право власності на житловий будинок. Дійсно, як свідчить КП «Білгород - Дністровське БТІ» від 30.06.2010 року №1149 інвентаризація житлового будинку по вул. Леніна, 56 в с. Старокозаче Білгород - Дністровського району Одеської області проведена, але видати витяг з реєстру прав власності не представляється можливим, у звязку з тим, що власник [PERSON] до дня смерті не оформив право власності на житловий будинок. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON], який помер 06.03.2009 року, житлового будинку по вул. Леніна, 56, в с. Старокозаче, Білгород- Дністровського району Одеської області. Спадкоємцями першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 1) року є позивач, дружина померлого - [PERSON] та син - [PERSON]. Згідно відповіді Білгород - Дністровської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] 1) року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 2) року [PERSON]. Заява зареєстрована 26.08.2009 року за № 873. спадкова справа до майна померлого [PERSON], заведена за № 374/2009. Дружина померлого [PERSON], 26.08.2009 року подала заяву про відмову від спадщини на корись [PERSON]. Син померлого - [PERSON], також заявою зареєстрованою у Старокозацькій сільській раді відмовився від спадщини на користь [PERSON]. Таким чином, оскільки спадкоємці першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 06.03.2009 року, від спадщини відмовилися на користь [PERSON], який звернувся до Білгород - Дністровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому суд вважає, що позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом спадщини. Згідно довідки виконавчого комітету Старокозацької сільської ради від 07.06.2010 року [PERSON], був зареєстрований та постійно проживав [INFO], Білгород - Дністровського району Одеської області. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд враховуючи положення ст.ст.1268- 1270 ЦК України та приймаючи до уваги, те, що позивачем протягом встановленого законодавством строку подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини на все спадкове майно, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, доведені та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved