overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Рішенням Петрівського районного суду від 12 березня 2007 року позивачку та її чоловіка [PERSON] визнано безвісно відсутніми; заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині визнання її безвісно відсутньою, посилаючись на те, що вона з 2002 року постійно проживає в с. Братське, реєстрацію не змінювала; випадково заявниця дізналась про це рішення під час звернення до суду із заявою про визнання її чоловіка безвісно відсутнім. В судовому засіданні адвокат заявниці підтримав заяву в повному обсязі. Заслухавши пояснення адвоката заявниці, дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, зявилася або якщо одержані відомості про місце її перебування, суд, що постановив рішення, за заявою цієї особи, скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Як вбачається з довідки Луганської сільської ради від 03.09.2010 року (а.с. 13) [PERSON] проживає в [INFO]. На підставі викладеного заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 45 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

12.07.2010року позивач ззернувся до суду з зазначеним вище позовом вказуючи на те, що після смерті батька затишилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок, розташованих на території Андріївської селищної ради. У встановлений законом строк він після смерті батька в державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не звертався. Строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин: він важко переніс смерть батька, а також в силу своєї юридичної необізнаності не знав про 6-ти місячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач надав в судове засідання заяву, згідно якої позов підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач надав в судове засідання заяву, згідно якої позов визнає, просить розглянути справу за відсутності його представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON] М.1., батька позивача, який помер 20.03.2009 року, відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, розміром 7.2838га та 7,2838га для ведення сільське господарського товариства, розташованих на території Андріївської селищної ради. Позивач стверджує, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: він важко переніс смерть батька, а також в силу своєї юридичної необізнаності не знав про 6-ти місячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Наявність спадщини підтверджується матеріалами справи. Згідно відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори, ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини Одним із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує пр та законних інтересів інших осіб. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним визначити додатковий стр прийняття спадщини у два місяці На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий 17 вересня 1997 року Зарічанською сільською радою Житомирського району, зобов'язати Зарічанську сільську раду безкоштовно видати новий державний акт про право приватної власності на фактично належну їй земельну ділянку та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. На попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала до суду письмову заяву в якій просить суд проводити розгляд справи за її відсутності та задовольнити її позовну вимогу про скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого 17 вересня 1997 року Зарічанською сільською радою Житомирського району, відмовившись від інших позовних вимог. Представник відповідача на попередньому судовому засіданні позовну вимогу позивачки визнав в повному обсязі і не заперечував проти її задоволення. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши надані суду дока\-зи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти. Згідно ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЖТ № 014978, виданого 17 вересня 1997 року Зарічанською сільською радою на підставі рішення 15-ї сесії Зарічанської сільської ради від 04.01.1994 року позивачка є власником земельної ділянки площею 0,24га, розташованої в с.Зарічани, вул.Вишнева, 23 Житомир\-ського району ( а.с.7,8 ). Згідно замірів, проведених ПП [PERSON] розмір земельної ділянки позивачки перевищує розмір, зазначений в державному акті на право приватної власності на 0,014 га ( а.с.14 ). Судом встановлено, що між сторонами у справі є земельні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано під час проведення попереднього судового засідання до початку судового розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 03 вересня 2004 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1456. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, через що вони втратили взаємне почуття любові та поваги. Шлюбно сімейні відносини припинені два роки тому. Сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет. Майновий спір відсутній. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з відповідачкою. Позивач в судове засідання з'явився та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши надані письмові матеріали справи , оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія 1-ВЛ № 0218893 від 03 вересня 2004 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище - Гайденко) у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1456 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 293055 [PERSON] народився 04.12.200 року, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до ст.. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони з 2008 року не підтримують сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, майновий спір відсутній. Угода про місце проживання дитини між сторонами досягнута. Шлюб існує формально. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, через що вони втратили взаємне почуття любові та поваги, тому суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON]Н.о. аліментів на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття , але не менш ніж 30% від суми прожиткового мінімуму. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 20.07.2007 року шлюб розірвано ,від шлюбу 18.06.2003 року народилася донька [PERSON]. Відповідач вихованням дитини не займається та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, угоди на добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У судове засідання позивачка не з,явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , 20 липня 2007 року шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 050291. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, виданої Вуличним комітетом №4 від 11 червня 2010 року № 03 , неповнолітня [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн., а також витрати з інформаційного-технічного забезпечення розгляду справи 120 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила , що з 01.03.2003 року перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON] , [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом подружнього життя між ними виникали конфлікти та сварки, поскільки відповідач зловживав алкогольними напоями, не приділяв належної уваги їй та дитині та не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, в зв»язку з чим вони припинили подружні відносини . За наданий судом термін для примирення вони з відповідачем не поновили сімейних відносин, тому позовні вимоги підтримує і на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив , що з грудня 2008 року вони з позивачкою не підтримують подружніх відносин, поскільки через конфлікти та непорозуміння вона залишила його і по даний час проживає разом із дитиною у своєї матері . Вважає , що через вплив матері на позивачку вони не примирилися , а тому не заперечує проти задоволення позову . Суд, заслухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 01.03.2003 року , шлюб зареєстровано в [INFO] міської ради Івано-Франківської області ( а.с. 4) . Згідно наданої копії свідоцтва про народження 31.12. 2008 року в сторін народився син [PERSON] ( а.с. 6) . Поясненнями сторін судом встановлено, що їх сім»я розпалася і між ними склалися такі взаємовідносини, які виключають спільне проживання і збереження подружніх відносин. За наданий судом строк для примирення сторони не поновили сімейних відносин , із їх пояснень вбачається, що таке поновлення виключається , а тому суд вважає , що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін . За таких обставин шлюб слід розірвати . На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

В липні 2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу дитині не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. При визнанні позову, при наявності для того законних підстав, ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Приймаючи до уваги думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в суду є підстави для задоволення позову . Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розміри аліментів, що належать стягненню з відповідача, на підставі ст.ст. 182, 183 СК України, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе визначити їх в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстровано зареєстрований , 25 червня 2005 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району , Харківської області, актовий запис №34. Мотивуючи позов, у позовній заяві вказує на те, що мають неповнолітню доньку -[PERSON] ,12 .11. [INFO]. Зазначила, що нею та відповідачем втрачено почуття любові і поваги один до одного, постійно виникають сварки .З квітня 2010 року шлюбні стосунки між ними фактично припинено. Вони мешкають окремо і спільне господарство не ведуть . Примирення не можливо . Позивачка в судове засідання не з'явилася . Надала суду заяву, в якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу і просив розглянути справу без його присутності в судовому засіданні, про що подав заяву. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 25 червня 2005 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району , Харківської області, актовий запис №34.(а.с.12). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , 12 .11. [INFO].(а.с.13). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Вони вважають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення неможливе. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач не вказує суду про зміну прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що між ними, 16.08.1997 року відділом РАГС Хортицького району м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 360. За період сумісного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з лютого 2010 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу не можливе. Сторони в попереднє судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені своєчасно, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач з позовом згоден, тому суд ухвалив виносити рішення при попередньому розгляді справи на підставі матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] і [PERSON] 16.08.1997 року відділом РАГС Хортицького району м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 360. За період сумісного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхньої дитини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, заявив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Літинської селищної ради від 04 травня 1993 року №69 йому було надано земельну ділянку площею 1500 кв.м. по вул.Дубовий гай б\\н в смт.Літин для будівництва житлового будинку та господарчих споруд. В 1993 році на вказаній ділянці він розпочав будівництво житлового будинку, але так як будівельні роботи проводив на протязі тривалого часу і не побудував всі споруди, то не оформив відповідні документи по будівництву. Тому змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що в 1993 році йому надали земельну ділянку в смт.Літин по вул.Дубовий гай для будівництва житлового будинку та господарських споруд. Він розпочав будівництво, яке тривало на протязі довгого часу, тому він не оформив відповідні документи по будівництву. В звязку з несвоєчасним оформленням документів по забудові він не може отримати акт державної технічної комісії про прийняття будинку в експлуатацію, що стало перешкодою в оформленні свідоцтва на право власності, так як будинок вважається зведенний самочинно. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Копія рішення Літинської районної державної адміністрації (а.с.7) свідчить, що [PERSON] передано земельну ділянку площею 1500 кв.м. Із копії технічного паспорту (а.с.8-11) видно, що житловий будинок в смт.Літин по вул.Дубовий гай б\\н належить [PERSON] Довідка №35-1\\11 від 21.06.2010 року з відділу містобудування, архітектури та ЖКГ, довідка №02-02\\701 від 22.06.2010 року з Державної санітарно-епідеміологічної служби та висновок з державного пожежного нагляду (а.с.12-14) стверджують, що самочинно збудований житловий будинок та нежитлові споруди відповідають вимогам і нормам будівництва. Згідно ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Відповідно до ст.376 ч.5 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача,суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] збудував за власні кошти житловий будинок на законно виділеній йому земельній ділянці, але не може оформити свідоцтво про право власності через відсутність правовстановлюючих документів на самочинно збудований житловий будинок та нежитлові споруди. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - вказуючи на те, що сімя розпалася. У судовому засідання позивач позов підтримав, пояснивши суду, що одружилася з відповідачем 20 травня 2008 року. Від даного шлюбу мають синів [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Вважає, що сімя розпалася остаточно на примирення з чоловіком ні в якому разі не згодна. Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на релігійні погляди. В судове засідання, призначене на 03.09.2010 року відповідач до суду не зявилася хоча про час та місце слухання повідомлялася своєчасно та належним чином. Проаналізувавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Шлюб між сторонами зареєстрований 20 травня 2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 30. Як встановлено в судовому засіданні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, майнового спору немає, сумісний бюджет не ведеться, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. Доводи відповідача суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Витрати по справі покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, шо з 09 лютого 2002 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом РАГС Доманівського РУЮ, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. Від шлюбних відносин сторони мають двох синів: Богдана,[INFO] та Юрія, [INFO]. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що у подружжя різні погляди на життя. З січня 2010 року сторони проживають окремо і з того часу не підтримують подружні стосунки. Примирення і збереження даного шлюбу , як вважає позивачка, не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2002 року. Від даного шлюбу сторони мають двох синів: Богдана,[INFO] та Юрія. [INFO], які проживають з позивачкою. З січня 2010 року сторони проживають окремо та не підтримують стосунків. Фактично сім»я розпалася. Намірів на поновлення сімейних стосунків сторони не мають. В наданий судом термін для примирення, сімейних стосунків сторони не поновили. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved