Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання у перерахунку пенсії та виплати недоплачених сум, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він одержує пенсію за віком та працює. 11 травня 2010 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 40, частини 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідач зробив йому перерахунок пенсії з 1 травня 2010 року з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року N 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за 2007 рік (1 197 грн. 91 коп.).Вказані дії вважає незаконними, оскільки при перерахунку відповідач повинен був застосувати показник заробітної плати за 2009 рік, тобто календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, який складає 1 640 грн. Внаслідок цього він щомісячно недоотримає пенсію. Просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати здійснити йому перерахунок пенсії за віком та її виплату з 01 квітня 2010 року відповідно до ст. 40, ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2008 рік. У подальшому позивач позов уточнив та звернувся до суду з вимогами щодо перерахунку його пенсії з 01 травня 2010 року за заробітком за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, за 2009 рік, що передбачено ст. 40. ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції закону від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ. У судове засіданні позивач не зявився, просив суд розглянути справу без його участі, на позові наполягає. Представник відповідача також у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суду надав письмові заперечення проти позову у яких просив суд у позові [PERSON] відмовити з тих підстав, що перерахунок пенсії було зроблено відповідно до п.п. 3 п.11 постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік 1197,92 грн. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно до ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Згідно частини 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому. Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. Відповідно до частини 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, яка діяла на час звернення позивача за перерахунком пенсії, перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Відповідно до частини 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, яка діяла на час звернення позивача за перерахунком пенсії, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Як вбачається з частини 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 09.07.2003 року № 1058-ІУ заробітна плата, з якої відповідно до частини 1 ст. 40 зазначеного Закону обчислюється пенсія, визначається за формулою : Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кзі + Кз2 + КзЗ +....+ Кзп); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Тобто, якщо перерахунок пенсії відповідно до частини 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» здійснюється із заробітної плати (доходу) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, то ця заробітна плата відповідно до частини 2 ст. 40 цього Закону обчислюється з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, тобто по цій справі за 2009 рік. З цих підстав, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд не бере в обґрунтування заперечень проти позову відповідача у тій частині, що перерахунок пенсії позивачу провадився відповідно до п/п 3 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року N 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та є законним. До такого висновку суд прийшов з наступного. Згідно п/п 3 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року N 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться - перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону. Тобто фактично в постанові Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року N 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» відтворена редакція частини 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України від 28.12.2007 року N 107-УІ, яка визнана неконституційною, і таким чином умови перерахунку пенсії, визначені в п/п 3 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року N 530, не відповідають цим умовам, викладеним в ст. 40, частині 4 ст. 42 Закону України -«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 09.07.2003 року № Ш58-ІУ, яка відновила свою дію з 22 травня 2008 року. Відповідно до частини 4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість-якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Тобто, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, якою є наведена вище постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року N 530, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають ст. 40 та частина 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, які регулюють умови перерахунку пенсії. Зазначений висновок суду ґрунтується на конституційних нормах п. 6 частини 1 ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. З огляду на викладене, суд приходить до думки, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві України, відповідають положенням Конституції України й підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved