Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. У позові вказала, що вона -[PERSON] зареєстрована з квітня місяця 2001 року за адресою: [PERSON], пр.Леніна, 133 ( гуртожиток), який переданий ВАТ «Запоріжсталь» у комунальну власність територіальній громаді в особі [PERSON] міської ради. З часу народження разом з нею мешкає донька [PERSON], [INFO], яка є членом її родини і набула право користування кімнатою у гуртожитку. Іншого житла для проживання вони не мають. Вона виконувала обов'язки користувача житлового приміщення, оплачувала комунальні платежі, отримувала пошту, відвідувала дитячу лікарню №2, приймала участь в виборах в органи влади. 23.11.2005 року адміністрація служби гуртожитків ВАТ «Запоріжсталь», у господарському віданні та оперативному управління якої раніше знаходилася частина житлового будинку гуртожитку по пр.Леніна, 133 в [PERSON], створила для позивача перешкоди в користуванні кімнатою, у вхідні двері кімнати №7 під час її тимчасової відсутності вставлений додатковий замок, ключі від якого їй не надані. Після звернення до суду, у її відсутність 07.02.2006 року з кімнати винесені також її особисті речі та доньки, тому просила суд винести рішення про вселенні її та малолітньої доньки у кімнату у гуртожитку. У судове засідання позивач не з»явилася, надавши суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки, просить вселити її з донькою [PERSON],[INFO] в кімнату №7,площею 14,1 кв. метр, гуртожитку по пр.Леніна, 133 в [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] міської ради, та представник 3 особи органу опіки і піклування Орджонікідзевської рай адміністрації [PERSON] у судове засідання не з»явилися, надавши суду письмові заяві з проханням розглянути справу у їх відсутності, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних представників сторін. Представники третіх осіб: СГІРФО Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області та представник ВАТ «Запоріжсталь» в судове засідання не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача підлягаючими задоволенню у зв»язку з наступним. ІМЕНЕМ Відповідно до наданих суду рішень [PERSON] міської ради, судом встановлено, що право власності на об'єкт нерухомості літ А-9 - гуртожиток за адресою: [PERSON], пр. Леніна, 133 зареєстровано за Територіальною громадою в особі [PERSON] міської ради на підставі рішення виконкому [PERSON] міськради від 22.07.1999 року р № 346, рішення №19 від 28.03.2007 року, акту прийому- гіередачі від 09.02.2000 року, розпорядження [PERSON] міського голови 30.05.2000 року № 524, та довідки ОП «ЗМБТ1» № 14360. Правомірність набуття права власності Територіальною громадою в особі [PERSON] міської ради на об'єкт нерухомості літ А-9 - гуртожиток за адресою пр. Леніна, 133 у м. Запоріжжі - ніким не оспорена у суді, а тому є встановленим фактом. Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Таким чином, представницьким органом місцевого самоврядування інтересів територіальної громади м. Запоріжжя є [PERSON] міська рада, яка не пред'являла претензій щодо права проживання та користування спірною кімнатою в гуртожитку по зазначеній адресі позивачки [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2001 року позивач [PERSON], яка мала прізвище «Гадлевська» та змінила його на «Уткіна» при реєстрації шлюбу 24.07.2004 року, і залишила після розірвання шлюбу, була поселена адміністрацією служби гуртожитків ВАТ «Запоріжсталь» в кімнату №7 гуртожитку по пр.Леніна,133 в [PERSON], де зареєстрована як особа, що постійно мешкає без зазначення кімнати терміном на 1 рік. На її ім'я відкритий особистий рахунок №00607, згодом термін проживання [PERSON] у гуртожитку продовжено до 13.04.2005 року. Під час шлюбу у позивачки 12.12.2004 року народилася донька [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження 1-ЖС №161537, яка після розірвання шлюбу залишена на виховання матері - позивачки [PERSON] Позивач сплачувала квартплату за користування житловою площею вказаної кімнати, отримувала поштові повідомлення щодо участі в виборах в органи влади, що підтверджено наданими суду квитанціями, запрошеннями на вибори на ім'я позивача, які знаходяться у матеріалах справи. Згідно довідки № [NUMBER] «ЗМБТІ» станом на 15 травня 2007 року за [PERSON] та її малолітньою донькою будь-яке нерухоме майно не зареєстровано. Представником 3 особи ВАТ «Запоріжсталь» не оспорюється, що адміністрація служби гуртожитків ВАТ «Запоріжсталь», у господарському віданні та оперативному управління якої раніше знаходилася частина житлового будинку гуртожитку по пр.Леніна, 133 в м.Запоріжжі, не має права розпоряджатися спірною кімнатою, працівниками зазначеної служби у відсутність позивача врізаний додатковий замок в двері кімнати, ключ від якого позивачу не переданий, з кімнати винесені особисті речі позивача [PERSON], оскільки ніяких заперечень у вказаній частині доводів позивачки, третя особа суду не надала. Зазначені обставини підтверджені також актом від 7.02.2006 року, складеним завідуючою гуртожитком [PERSON] щодо вилучення особистих речей позивачки із кімнати. Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2001 року [PERSON] було надано ліжко- місце у кімнаті № 7 гуртожитку по пр.Леніна, 133 у м.Запоріжжі терміном на один рік. У 2003 році термін її проживання було продовжено на 6 місяців на підставі заяви позивачки та у 2004 році на підставі клопотання Державного архіву Запорізької області від 24.04. 2004 року. У спірному приміщенні [PERSON] була зареєстрована до 13.04.2005 року. Як вбачається з вищевказаного, починаючи з 13.04.2005 року до теперішнього часу, з заявою про виселення [PERSON] і її малолітньої дитини із спірної кімнати у вказаному гуртожитку ні ВАТ «Запоріжсталь» ні [PERSON] міська рада не зверталися, лише самовільно, всупереч діючому законодавству, буз будь-якого рішення суду, врізали у спірній кімнаті інший замок та вивезли речі [PERSON] з кімнати, що є грубим порушенням діючого законодавства. Отже, починаючи з 13.04.2005 року, з дня закінчення реєстрації [PERSON] у вказаному гуртожитку, ніяких претензій щодо її проживання та проживання малолітньої дитини у відповідача не було. Крім того, на теперішній час сплинув строк позовної давності для пред»явлення таких вимог, а тому, судом встановлено, що позивачка з дотриманням вимог житлового законодавства була поселена у гуртожиток, має право відповідно до ст. 130 ЖК України, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту дітей» із малолітньою донькою користуватися житловою площею кімнати і проживати в ній. Тимчасове не проживання позивачки з малолітньою донькою в спірній кімнаті є вимушеним, вони не мають іншого постійного місця проживання, а тому підлягають вселенню в спірну квартиру в судовому порядку.

Outcome: approved