Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі. в якому просила, визнати протиправною бездіяльність щодо неперерахування та виплати їй, особі, яка має правовий статус дитини війни, доплати (підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України "Просоціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року №2195-ІУ (далі ЗУ №2195-ІУ), у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період за весь: 2009 рік, а також за січень-липень включно 2010 р. та зобов"язати УПФ здійснити перерахування такої доплати і забезпечити виплату заборгованості. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить задоволити. Відповідач - представник управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі в судове засідання не зявився, хоча про день та час судового розгляду справи були належним чином повідомлені про що свідчить супровідний лист про отримання, також суду не повідомляли причин своєї неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу в їх відсутності, оскільки у справі є достатньо доказів про права та взаємини сторін та постановлення рішення. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що вказаний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Ст.1 даного Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення - 02.09.1945 р. Другої світової війни було менше 18 років. Як слідує з матеріалів справи, і не оспорюється сторонами по справі, позивач [PERSON] [INFO], належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дітей війни, а тому вона має право на встновлене ст.6 закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення до пенсії. Окрім цього, на звернення позивача пенсійним органом відмовлено у перерахунку їй пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбаено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. За правилами ч.2 ст.3 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Підгаєцькому районі Тернопільської обл., протягом 2009 року з січня по липень 2010 року позивачеві нараховувалася та виплачувалася надбавка до пенсії як дитині війни у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що стверджується довідками відповідача. Відповідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У силу п.п.7 п.п.2 Положення про управління Пенсійного Фонду в районах, містах , затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.04.2002 року, управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства. За вказаних обставин суд прийшов до висновку, що позивачу протягом цілого 2009 року та з січня по липень 2010 року включно, повинна була нараховуватись підвищена пенсія, яка передбачена для дітей війни. Враховуючи те, що положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2010 році є діючим, суд прийшов до висновку, що відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії та виплати на користь позивача державну соціальну допомогу за період з січня 2010 року по 30 липня 2010 року, у розмірах визначених даною статтею. Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії особі, яка має правовий статус дитини війни, здійснює Пенсійний фонд України в особі Управління Пенсійного фонду України у Підгаєцькому районі Тернопільської обл., тому відповідний обов'язок слід покласти на відповідача у справі. Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії відповідача у передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війних розмірі за період 09.07.2007р.-31.12.2007р.та за період з 22.05.2008р. по 31 грудня 2008р. та за з січня 2009 р. по 31 грудня 2009 р. включно суд не вбачає. Відповідно відмова УПФ в Підгаєцькому районі в такому нарахуванні та виплаті є протиправною бездіяльністю. Беручи до уваги, що правові положення, які передбачають виплату підвищення до пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України«Про соціальний захист дітей війни» є чинними, а [PERSON], належить до вказаної групи осіб і має право на її отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати розмір такої допомоги. З урахуванням того, що законодавством України у 2009 році дію ст. 6 Закону не зупинено, тому управління було зобов"язане проводити нарахування та виплату позивачу згаданої надбавки у цей період. Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Із врахувнням наведеного, суд дійшов до переконання, що в даному випадку має місце порушення прав позивача, що підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог, а саме слід зобов'язати Управління Пенсійного фонду в Підгаєцькому районі провести нарахування і виплату [PERSON] підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з з 1 січня по 31 грудня 2009 року, та з 01 січня по 30 липня 2010 , з урахуванням виплачених у 2009- 2010 роках сум відповідно до положень ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», а в іншій частині вимог відмовити. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача по справі, слід частково стягнути витрати ІТЗ. в сумі- 37 грн. в користь позивача На підставі наведеного ,

Outcome: approved