Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт прийняття спадщини, та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері [PERSON] 16.03.1980 р., вона фактично вступила у володіння спадковим майном, яке складається з житлового будинку площею 32,8 кв. м , загальною площею 57,4 кв. м, літньої кухні, сараю, вбиральні, та 1/3 частини колодязя на земельній ділянці площею 2592 кв. м. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності згідно з законом. Суд заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 16.11.1930 р. н. є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КИ № 249245. [PERSON] померла 16.03.1980 р., що підтверджується свідоцтвом 11-КИ № 344458. яке видано Карнаухівською селищною радою. Згідно договору-купівлі продажу від 16.10.1978 р. [PERSON] на праві власності належав житловий будинок площею 32.8 кв. м , загальною площею 57,4 кв. м, з господарчими будівлями: літньої кухні, сараю, вбиральні, та 1/3 частини колодязя на земельній ділянці площею 2592 кв. м. за адресою с. Карнаухівка, вул. Леваневського, 40. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається житловий будинок площею 32.8 кв. м , загальною площею 57.4 кв. м. з господарчими будівлями: літньої кухні, сараю, вбиральні, та 1/3 частини колодязя на земельній ділянці площею 2592 кв. м. за адресою с. Карнаухівка. вул. Леваневського. 40. Постановою державного нотаріуса Другої Дніпродзержинською державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] від 11.07.2006 року, позивачці було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] в зв'язку з тим. що пропущений строк для прийняття спадщини. Після смерті матері позивачка фактично вступила в володіння майном померлої [PERSON] після відкриття спадщини, мешкає у будинку, сплачує комунальніпослуги, користується ним, утримує у належному стані, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Корнаухівської селищної ради. Згідно довідці, [PERSON] проживала з матірю з 1978 року до дня її смерті і по теперішній час за адресою с. Карнаухівка, вул. Леваневського, 40. Свідки [PERSON] і [PERSON]. допитані в судовому засіданні, підтвердили факт, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] до самої смерті [PERSON], та в теперішній час мешкає у зазначеному будинку. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року, який був чинний на час відкриття спадщини, позивачка є спадкоємцем 1-ї черги в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 548 ЦК України 1963 року, прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління й володіння спадковим майном. Згідно ст. 1261 ЦК України, позивачка є спадкоємцем 1-ї черги після померлої [PERSON], інші спадкоємці відсутні. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ЦК він не заявив про відмову від неї. [PERSON] не подавала заяви про відмову про прийняття спадщини. Таким чином, слід визнати, що саме позивачка після смерті матері набула прав спадкоємця на спадкове майно, яке складається з житлового будинку площею 32,8 кв. м , загальною площею 57,4 кв. м, з господарчими будівлями: літньої кухні, сараю, вбиральні, та 1/3 частини колодязя на земельній ділянці площею 2592 кв. м. за адресою с. Карнаухівка. вул. Леваневського. 40 шляхом фактичного вступу в управління й володіння майном. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини, щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власникові належить право володіння користування та розпорядження своїм майном (ст.316-319 ЦК України). Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власностінабувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутих правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначному законом та є непорушним (ст.41 Конституції України). У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того щоб бути доведеним перед іншими особами. На підставі викладеного, за позивачкою [PERSON] необхідно визнати право власності на житловий будинок площею 32,8 кв. м , загальною площею 57,4 кв. м, з господарчими будівлями: літня кухня, сарай, вбиральня, та 1/3 частина колодязя на земельній ділянці площею 2592 кв. м. за адресою с. Карнаухівка, вул. Леваневського. 40 у порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON].

Outcome: approved