Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

У квітні 2010 року до Чернівецького районного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивач при проведенні судового засідання свої вимоги підтримує та просить стягувати з відповідача матеріальну допомогу для утримання малолітніх дітей, не заперечує проти заочного розгляду цивільної справи. Відповідач, який був викликаний до суду через оголошення в пресі, повідомлений таким чином про день, час та місце розгляду справи /а.с 13/, в судове засідання не з*явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки. Частиною 9 статті 74 ЦПК України визначено, що з опублікуванням оголошення в пресі про виклик в суд відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224, ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини своєї неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та / а. с. 4 /, які проживають з матір*ю та перебувають на її утриманні / а. с. 5/. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги для утримання неповнолітніх доньок не надає. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. В разі ухилення від цього обов*язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку за ч.3 ст.181 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України / із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 52 Закону України №2154- VI від 27.04.2010 року «Про державний бюджет України на 2010 рік " (зі змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 13 травня 2010 року N 2254-VI) затверджено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 755 гривень, з 1 квітня - 767 гривень, з 1 липня - 771 гривні, з 1 жовтня - 787 гривень, з 1 грудня - 799 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 901 гривні, з 1 квітня - 917 гривень, з 1 липня - 921 гривні, з 1 жовтня - 941 гривні, з 1 грудня - 957 гривень. Згідно до ч.1 ст.184 сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров*я відповідача - здоровий, відсутність у нього інших утриманців, матеріальне становище дітей та платника аліментів, відповідач на даний час не працює, відсутній постійний та регулярний дохід, а тому суд рахує, що обґрунтованим і справедливим буде розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на двох дітей щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивачку, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. На підставі ст., ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved