Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №2221. Позивачка вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалась остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені більше року. Основною причиною розриву відносин стало те, що вони різні за характером люди, у зв'язку з чим в сім'ї постійно виникали сварки, скандали, що негативно вплинуло на їхні почуття, сімейні стосунки. Позивачка в позові зазначає, що від спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утримані. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає. Зазначає, що відповідач є здоровим та працездатним, офіційно не працює, має мінливий дохід. Інших дітей, які б перебували на його утриманні або батьків які є непрацездатним і перебувають на його утриманні немає. Просить суд шлюб укладений між ними розірвати, також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 383грн. 50коп. щомісячно, а також судові витрати. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує, в разі відсутності відповідача винести заочне рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 19 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №2221, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.4/. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Основною причиною розриву відносин стало те, що вони різні за характером люди, у зв'язку з чим в сім'ї постійно виникали сварки, скандали, що негативно вплинуло на їхні почуття, сімейні стосунки. Також судом встановлено, що від спільного проживання сторін у них народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/. Малолітній син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані, що підтверджується довідкою КЖРЕП-11 за №485 від 08.02.2010р. /а.с.6/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.184 цього Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивачки та неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останнього, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 383 (триста вісімдесят три ) гривні 50 копійок щомісячно. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню в з відповідача, витрати позивача по сплаті держмита в сумі 8,50грн., 30грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 250грн. за правову допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved