overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони проживають окремо, позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Суд, дослідивши письмові докази, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, сімя існує формально, збереження її неможливе. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1997 року, від шлюбу мають одну дитину. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони проживають окремо, позивач просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив шлюб розірвати. Відповідачка звернулась до суду із письмовою заявою, в якій позов визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання, вказуючи, що 12.01.2010 року вона позичила відповідачу 2800 гривень, які взяла в Приват Банку у кредит. [PERSON] зобовязався повернути гроші на протязі трьох місяців (лютий, березень, квітень) поточного року з виплатою 4 відсотків по кредиту, однак в зазначений .термін борг не повернув. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики в сумі 2800 гривень та 3 % річних із простроченої суми, що становить 84 гривні та 4 % від суми позики, що становить 560 гривень та судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав. Заслухавши позивачку та відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Як слідує з розписки [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 2800 гривень. Із довідки №139 від 12.10.2010 року виданої Вол.-Волинським відділенням ЖРУ КБ «ПриватБанк» слідує, що [PERSON] за період з 11.01.2010 року по 11.10.2010 року на суму 2800 гривень були нараховані відсотки (щомісячно 3% на залишок заборгованості) в сумі 885, 79 і одноразова комісія при знятті готівки 4% - 117,2 гривень. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] позичив у [PERSON] 2800 гривень. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового ' зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з рахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.ст.1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позивачеві позику в строк вказаний у розписці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1989 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання, хоча працює та має постійний заробіток. У зв"язку з наведеним, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку. При цьому зазначив, що хворіє на серцеві захворювання, постійно потребує прийому ліків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Строни по справі - [PERSON] та [PERSON], є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] продовжує навчання як студент Житомирського державного Університету ім. І.Франка з денною формою навчання, факультет "Філологія", термін навчання з 01.09.2008 року по 30.06.2012 року. Відповідач [PERSON] є працівником ДП "Липницький спиртзавод". У відповідності до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, будь-який доход не отримує. Суд бере до уваги середній розмір заробітку відповідача за місцем роботи в ДП "Липницький спиртзавод", а також те, що вказана особа перебуває на обліку в Лугинській ЦРЛ з діагнозом гипертонічна хвороба ІІ ступеню, серцева недостатність І ступеню, що підтверджується довідкою Лугинської ЦРЛ № 116 від 18.10.2010 року, потребує медикаментозного лікування. Крім того, судом враховано те, що рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 18.10.2010 року (рішення не набрало законної сили) з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, стягує аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі ХА частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, мотивуючи свій позов тим, що відповідач, згідно ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач доводи позову підтримав, пославшись на обставини, якими обґрунтовує свої вимоги та докази, які їх стверджують, та просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та пояснив, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання дитини. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про народження (а.с.З) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що на даний час [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON]. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення повноліття [PERSON]. Також із відповідача слід стягнути на користь держави 51 гривню судового збору та 120грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180, ч.З ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, останні шість років вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, від шлюбу подружжя має дитину, яка на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подавши заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, з урахуванням думки позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення на підставі доказів, наявних у справі. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 01 лютого 1997 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 049900, видане 01.02.97 р. відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. Від шлюбу подружжя має дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 031601, виданими відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції 26.11.97 р. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, а неповнолітню [PERSON] залишити на вихованні матері до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його матірю [PERSON], яка померла 17.01.2008 року, оскільки є розбіжності в написанні прізвища померлої у різних правовстановлюючих документах. А саме, в свідоцтві про народження заявника прізвище та імя матері було зазначено як «Лубяніцька ». Однак в паспорті матері її прізвище зазначено як «Лубяницька». Так же було зазначено і в її свідоцтві про смерть, що на даний час є перешкодою для успадкування майна померлої . В судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, пояснивши, що після смерті матері він бажає оформити спадщину на земельну ділянку площею 1,50 га, що належала померлій на підставі державного акта на право на земельну ділянку серії ТР №015781 від 27.11.2003 року. Через розбіжність у написанні прізвища матері в свідоцтві про його народження та паспорті і свідоцтві про смерть матері, а також інших документах державним нотаріусом заявнику у цьому було відмовлено. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого . У свідоцтві про народження [PERSON] , виданого 23 листопада 1956 року серії ЯЄ №654485 прізвище матері записано «Лубяніцька ». 17 січня 2008 року спадкодавець померла і в свідоцтві про смерть серії 1-ИД №167583 від 15 липня 2008 року її імя та прізвище було зазначено як «Лубяницька » . Так же було зазначено і в паспорті померлої. Через вказані розбіжності позивач не може оформити своїх спадкових прав на майно матері, через це він змушений звернутися з даним позовом до суду . Встановлення даного факту про родинні відносини має юридичне значення і є необхідним для прийняття заявником спадщини. Проаналізувавши представлені докази і ті, що здобуті в судовому засіданні, суд вважає , що заявлені вимоги підставні і підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Сторони 08 серпня 2008 року зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від даних шлюбних відносин сторони дітей не мають. В зв'язку з тим, що сім'я розпалась, а шлюб не відповідає своєму призначенню, позивач звернувся до суду з позовом про його розірвання. До початку судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити дошлюбне прізвище "Більченко". Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 серпня 2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №161. Як встановлено в судовому засіданні, сторони дітей не мають. Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. На основі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений нею - [PERSON] з [PERSON] 3 липня 2007 року зареєстрований Виконавчим комітетом Римарівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, актовий запис № 02. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати ( за сплату судового збору - 11,50 гривень та за ІТЗ судового процесу - 10,50 гривень) та витрати на отримання правової допомоги у розмірі 500 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Просить їй залишити прізвище, яке було до укладення шлюбу - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про день та час слухання справи і суд, відповідно до частини 4 ст. 169 ЦГІК України, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішив справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів, ухваливши провести заочний розгляд справи. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу - а.с. 5. Витрати, понесені позивачем на отримання правової допомоги підтверджуються квитанцією адвоката № 8033 від 27.07.2009 року. Правовідносини сторін регулюються сімейним законодавством України. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не зацікавлений в збереженні сімї, так як в судове засідання не зявився і тому, на підставі вимог ст. ст. 105 ч.З, 110 ч.І, 112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 06.02.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - доньку Катерину, [INFO]. Дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні,оскільки відповідач не надає допомогу просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ,щомісячно до її повноліття,а також на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від усих видів його доходів. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка вимоги підтримала, відповідач вимоги визнав в повному обсязі, просять справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Суд,дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 06.02.2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON]та [PERSON]В./а.с.4/.Від шлюбу мають доньку Катерину,[INFO] / а.с.5/. На час розгляду справи в суді позивачка проживає разом із донькою окремо від відповідача .Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Інших доходів вона не має. Відповідач працює, отримує стабільний дохід. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач працездатний,інших утриманців у нього немає. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів. Крім того, зважаючи на те, що позивачка, власних доходів не має, а відповідач працюючий та інших утриманців у нього немає, на підставі ч. 2 ст. 84 СК України, позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Тому, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини його доходів. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.00 коп.та 120 грн.00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS], шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно Договору дарування від 20 вересня 2001 року №3261, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], є власником зазначеної квартири. Там же вона й зареєстрована (прописана). В цій же квартирі зареєстрований (прописаний) її колишній чоловік - відповідач по справі [PERSON], котрий там фактично не проживає з 28 серпня 200 6 року, коли після фактичного припинення між ними подружніх стосунків залишив це помешкання, й на даний час проживає в [INFO], вул-Мєдвєдєва, буд.15а. Вказує, що відповідач не є власником цього житла. Разом з тим, переїжджаючи на інше місце проживання, [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку у спірній квартирі, чим створив їй перешкоди в користуванні житлом, оскільки змушена сплачувати кошти на житлово - комунальні послуги за всіх зареєстрованих у квартирі мешканців, в тому числі й за відповідача, що сприяє накопиченню боргу за ці послуги, а також, у зв'язку з цим, не взмозі у повному обсязі користуватися і розпоряджатися своєю власністю (зокрема, оформити житлову субсидію). В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від нього не надійшло. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. З пояснень позивача, а також поданих нею й досліджених судом письмових доказів: Договору дарування від 20 вересня 2001 року №3261, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], копії Свідоцтва про розірвання шлюбу від 05 листопада 2009 року, Будинкової книги на квартиру №7 6 в будинку №1а по вул.Фабрична в м.Рівне вбачається, що вказана квартира належить на праві приватної власності [PERSON], яка там і зареєстрована. В цій же квартирі з 25.08.2005 р. зареєстрований її колишній мешканець та колишній чоловік позивачки - [PERSON], [INFO], який з 28 серпня 2006 року там не проживає. Відповідно до ч.І ст.З16, ч.І ст.317 та ч.І ст.319, ст.391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 01.11.2002 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у звязку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позов визнав та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Суд встановлено, що сторони з 02.11.2002 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною його тітку [PERSON], [INFO], по скільки вона в наслідок душевної хвороби не може віддавати звіт своїм вчинкам та керувати ними. Заявникподав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав заяву з підстав зазначених в ній. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Коростенської міської ради направив до суду лист з клопотанням розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON] Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 07 жовтня 2010 року №467-2010 [PERSON] страждає вираженим слабоумством змішаного ґенезу (судинного, атфорічного). При огляді контакту недосяжна, в навколишньому не орієнтується, суті огляду не усвідомлює, інструкції не виконує, увага практично не притягується, в новій обстановці відмічається психомоторне збудження, на оточуючих практично не реагує, спонтанна мова погано модульована, на питання відповідає не по суті. Тобто ступінь вираженості наявного слабоумства у [PERSON] настільки виражена, що вона не може давати звіт своїм діям та керувати ними, потребує стороннього догляду, тобто в призначенні над нею опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною.

Outcome: approved