Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2010р. У позові вказав, що він являється інвалідом війни 2 групи. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» [PERSON], як інваліду війни 2 групи відповідач повинен був виплатити йому допомогу до 5 травня у визначених законом розмірах, однак у 2010 році він отримав суму допомоги визначену Постановю КМУ . До 5 травня 2010 року йому повинні були виплатити грошові кошти в сумі 5648 грн. (з розрахунку мінімальної пенсії 706,00 грн. х 8), однак фактично виплатили 480 грн. Таким чином позивачу за 2010 рік недонарахували допомогу до 5 травня в сумі 5168,00 грн. (з розрахунку 5648 грн.- 480 грн.). Позивач вважає, що йому недоплачено 5168 грн. в звязку з чим прохає стягнути з [PERSON] праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області на його користь недоплачену одноразову грошову допомогу , яка виплачується щороку до 5 травня за 2010 рік в розмірі 5168 грн. у судове засідання позивач не з'явився , звенувшись до судуд з письмовою заявою згідно якої прохає розглянути справу без нього в зв'язку з тяжким станом здоров'я, на своїх вимгах наполягає. Представник відповідача [PERSON] праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, прохає розглянути справу без нього, позов не визнав. Представник третьої особи-Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з письмовим запереченням згідно якого прохає розглянути справу без нього, позов не визнає. Дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] являється інвалідом війни 2 групи. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. В звязку з цим йому нарахована і виплачена щорічна грошова допомога до 5 травня за 2010р. у розмірі передбаченого Постановю КМ України 480 грн. Згідно ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Вихідним критерієм розрахунку щорічної одноразової грошової допомоги є мінімальна пенсія за віком, яка згідно ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ст. 13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни 2 групи до 5 травня виплачується щорічна разова грошова допомога в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно. Постановою КМУ від 07.04.2010 року №299 що у 2010 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, здійснюється інвалідам війни II групи в розмірі 480 гривень. Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни ІІ групи і згідно закону має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. В 2010 році позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі значно меншому, ніж передбачено чинним законодавством України, допомога до 5 травня йому нараховувалась на підставі постанови КМУ від 07.04.2010 року №299. У відповідності до вимог Закону позивач повинен був отримати щорічну разову допомогу за 2010 рік з розрахунку мінімальної пенсії , що визначена у ст. 52 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік» з 01.04.2010 року. Враховуючи те, що позивачу частину належної суми допомоги виплатили (480 грн.) суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання недовиплаченої суми допомоги встановлену чинним Законодавством. Розрахунок виплат позивачу суд проводить на підставі ст.13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", ст. 52 ЗУ «Про державний бюджет на 2010 рік». Позовні вимоги позивача щодо зобов'язання нарахувати належні виплати у конкретно визначеній сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законодавством покладено такі повноваження. За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією, дії держави щодо виплати одноразової допомоги в менших розмірах, від тих які були раніш встановлені законом, призупинення таких виплат є незаконними, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Враховуючи те що позивач являється інвалідом війни 2 групи , перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту наелення м. Лубни, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача недоплаченої одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік . Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial