Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] страхового товариства закритого типу Остра-Суми, третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди. У позові зазначав, що 11 грудня 2009 року він керував власним транспортним засобом автомобілем [NUMBER] по вул.Горького в м.Тростянець в напрямку м.Суми, у зустрічному напрямку до нього рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Власником вищевказаного автомобіля є [PERSON]. Водій [PERSON] не вибравши безпечну швидкість не впорався з керуванням свого транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем позивача. Автомобіль РУТА-20 був застрахований згідно страхового полісу ВС № 5299938 у АСТЗП Остра-Суми. Умовами вказаного страхового полісу передбачено: 51000 грн. - ліміт відшкодування заподіяної шкоди здоровю потерпілого, 25000 грн. - ліміт відшкодування заподіяної шкоди майну потерпілого, 510 грн. франшиза. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження. За висновком експертної оцінки сума збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП становить 17620,92 грн.(з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та втрати товарної вартості автомобіля). Ремонт автомобіля позивача був здійснений підприємством ВАТ Суми-Авто, за що позивач перерахував підприємству 14990,56 грн. Страховою компанією ОСТРА-СУМИ позивачеві було відшкодовано кошти у сумі 12288,15 грн. Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно просив стягнути з відповідача [PERSON] страхового товариства закритого типу Остра-Суми 2702,41 грн. у відшкодування матеріальної шкоди за витрати на оплату ремонту автомобіля. Із відповідача [PERSON] позивач просив стягнути матеріальні збитки, повязанні зі зверненням до суду: 350 грн. витрат за проведення експертизи, 10 грн. сплати комісійного збору за перерахування коштів за проведення експертизи, 141 грн. за ксерокопіювання додатків до позовної заяви, 74,95 грн. витрати на комісійну винагороду банку, 75,82 грн. повернення судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, і 1250 грн. витрат на правову допомогу. Крім того позивач вказував, що він також зазнав моральну шкоду від пошкодження його автомобіля, його сімя недоотримала прибутків через те, що його батько не міг займатися підприємницькою діяльністю з перевезення пасажирів, змінився звичний уклад життя позивача через неможливість певний час користуватися автомобілем, він вимушений був звертатися у різні інстанції для відшкодування шкоди, вказані обставини викликали у нього душевні хвилювання та страждання, і розмір заподіяної йому моральної шкоди позивач оцінює у 8000 грн., із яких 2550 грн. просив стягнути із АСТ ЗТ Остра-Суми, а 5450 грн. просив стягнути із [PERSON] В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, вказуючи на те, в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 11.12.09 р. внаслідок зіткнення автомобіля DAEWOO Lanos 1,5 під керування позивача та автомобіля Рута 10 під керуванням [PERSON] винним визнаний [PERSON] Матеріальні збитки внаслідок ДТП становлять 17620,92 грн., що підтверджується висновком експертної оцінки від 25.12.09 р. За ремонт автомобіля позивач сплатив СТО 14990,56 грн., а страхова компанія перерахувала кошти у сумі 12288,15 грн., тому різницю просили стягнути із АСТ ЗТ Остра-Суми. Оскільки водій [PERSON] перебував у трудових відносинах із приватним підприємцем [PERSON], яка являється особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за полісом, тому просили стягнути із [PERSON] всі матеріальні збитки, понесені у звязку із подачею вказаного позову. Крім того, просили стягнути 8000 грн. моральної шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок ДТП, а саме зі страхової компанії просили стягнути 2550 грн., відповідно до п.22.3 ст. 22 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 5% обовязкового ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих (51000 грн.). Із [PERSON], яка являється власником джерела підвищеної небезпеки та роботодавцем винного у наслідках ДТП водія [PERSON], просили стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5450 грн. Представник відповідача [PERSON] страхового товариства закритого типу Остра-Суми проти позову заперечував повністю, вказуючи на те, що за наслідками страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 11.12.09 р. страхова компанія відшкодувала позивачеві страхове відшкодування у повному обсязі, відповідно до порядку та умов, передбачених ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 12.12.09 р. учасники ДТП повідомили страхову компанію про подію ДТП, а 14.12.09 р. було проведено огляд пошкодженого автомобіля позивача DAEWOO Lanos 1,5 а 15.12.09 р. від позивача надійшла заява про виплату страхового відшкодування. 01.02.10 р. на адресу АСТ ЗТ Остра-Суми надійшов звіт про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, розмір якого з урахуванням зносу складає 12798 грн. 15 коп. 22.02.10 р. страховиком було складено страховий акт, та встановлено суму страхового відшкодування позивачеві у розмірі 12288,15 грн. (за вирахуванням франшизи 510 грн.), яке виплачувалось позивачеві частинами та 20 квітня 2010 р. був перерахований останній платіж. Відповідач також вважає, що позивач не надав належних доказів у підтвердження розміру заявленої ним моральної шкоди, не доведено неправомірність дій страхової компанії. Відповідач [PERSON] позов не визнала повністю та показала, що її цивільна відповідальність перед третіми особами була застрахована, тому коли сталося ДТП з вини водія [PERSON], потерпіла особа [PERSON] отримав страхове відшкодування від АСТ ЗТ Остра-Суми, відповідно до страхового полісу. Відповідач вважає, що вимоги позивача про стягнення із неї судових витрат предявлені із порушенням принципу процесуальної співучасті. Також є безпідставними вимоги про стягнення із неї 350 грн. за проведення експертизи, та 10 грн. сплаченої комісійної винагороди банку. Відповідач заперечує проти витрат на правову допомогу, оскільки має сумнів щодо того, що саме позивач поніс вказані витрати. Також не визнає понесені витрати позивачем за ксерокопіювання додатків до позову, так як дати на квитанції про сплату послуг за копіювання та оплату послуг адвоката не співпадають. Не визнає відповідач і вимоги про стягнення моральної шкоди, так як позивач не обґрунтував розмір заподіяних йому моральних страждань, не вказав у чому конкретно вони полягають, не надані докази у підтвердження моральної шкоди або втрат немайнового характеру. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, вказуючи на те, що дійсно, він є винною особою у скоєнні ДТП, однак він відшкодував позивачеві розмір франшизи 510 грн., також оплатив вартість евакуатора, а страхова компанія відшкодувала позивачеві вартість матеріальних збитків у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм обставини. Позивачеві [PERSON] на праві власності належить автомобіль DAEWOO Lanos 1,5, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 06.09.2008 р.(а.с.52). Тимчасовий реєстраційний талон на зазначений автомобіль також виданий [PERSON] (а.с.53). Як встановлено у судовому засіданні поясненням сторін, третьої особи, так і доказами 11 грудня 2009 року о 23-20 год. в м.Тростянець по вул.Горького сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок дій водія [PERSON], який, керуючи автомобілем [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху та не впоравшись із керуванням зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (постанова Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2010 року) (а.с.6). Під час ДТП водії транспортних засобів [PERSON] та [PERSON] перебували у тверезому стані, що підтверджується висновками щодо результатів медичного огляду 12.12.09 року (а.с. 8, 9). За довідкою ДАІ автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження переднього бамперу, капоту, радіатору, фари, протитуманні фари, лонжерони (а.с.7). Як вбачається зі страхового полісу обовязкового страхування -цивільно-права відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу Рута-20 д/н [NUMBER] застрахована страховиком [PERSON] страховим товариством закритого типу Остра-Суми строком на один рік із 26.06.2009 р. до 25.06.2010 р., із лімітом відшкодування заподіяної шкоди життю і здоровю потерпілого - 51000 грн., за шкоду заподіяну майну потерпілого 25000 грн., франшиза складає 510 грн.(а.с.10). 14 грудня 2009 року був складений протокол огляду транспортного засобу DAEWOO Lanos 1,5 оцінювачем [PERSON] у присутності власника транспортного засобу [PERSON], учасника ДТП [PERSON], представника СК Остра-Суми страхового комісара [PERSON], де під час огляду складено опис пошкоджень транспортного засобу (а.с.93). Як пояснив у судовому засіданні свідок [PERSON], оцінювач Національного центру незалежних експертиз, під час огляду автомобіля від присутніх осіб зауважень не надійшло, після чого він виконував роботи по складанню ремонтної калькуляції та висновку щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля DAEWOO Lanos 1,5. Згідно звіту оцінювача Національного центру незалежних експертиз [PERSON] про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу DAEWOO Lanos 1,5 від 25 січня 2010 р. - вартість відновлювального ремонту складає 14949,33 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 12798,15 грн.(а.с.91,92,94,95). Суд вважає, що вказаний звіт складено у відповідності до норм чинного законодавства, на підставі обєктивних даних, зібраних оцінювачем, тому у суду немає сумнівів у його правильності і страхова компанія обґрунтовано поклала висновки оцінювача під час визначення розміру страхової виплати потерпілій особі. Як вбачається із доказів, наданих відповідачем АСТ ЗТ Остра-Суми 22 лютого 2010 р. був складений страховий акт № 15/1055-1 відносно страхової події, яка сталась 11.12.09 р. та визначено розмір матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу 12798,15 грн., та за вирахуванням 510 грн. франшизи розмір суми страхового відшкодування, що підлягає виплаті складає 12288,15 грн. (а.с.89). Платіжними дорученнями підтверджено, що позивачем отримано від страхової компанії страхове відшкодування 5155,13 грн. 05.03.2010 р., 3000 грн. 18.03.2010 р., 2000 грн. 19.03.2010 р., 2133,02 грн. 20.04.2010 р. (а.с.85-88). Судом встановлено, що позивачем був запрошений оцінювач Фірми Икар ВМЗ СЕРВИС [PERSON], який 21 грудня 2009 року оглянув на СТО №2 у м.Суми автомобіль DAEWOO Lanos 1,5 у присутності власника [PERSON], учасника ДТП [PERSON], власника автомобіля Рута 20 [PERSON] та склав протокол щодо характеру пошкоджень транспортного засобу (а.с.20). Оцінювачем [PERSON] 25 грудня 2009 р. був складений звіт про вартість матеріальних збитків, спричинених власнику [PERSON], які з урахуванням фізичного зносу замінюваних складових частин та з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля DAEWOO Lanos 1,5 становлять 17620,92 грн. (а.с.14-19,21-42). Згідно актів виконаних робіт від 31.12.09 р., 29.01.10 р., 06.02.10р. (а.с.60-62) СТО №2 ВАТ Суми-авто здійснило ремонт автомобіля DAEWOO Lanos 1,5, належного [PERSON], та предявило до оплати позивачеві рахунок-фактуру від 08.02.10 р. на загальну суму 14990,56 грн. (а.с.63). Квитанцією №20 від 11.03.10 р. підтверджується факт перерахування на рахунок СТО №2 коштів у розмірі 14990,56 грн. згідно виставленого рахунку-фактури (а.с.78). Третьою особою [PERSON] відшкодовано позивачеві суму франшизи у розмірі 510 грн. (а.с.97). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачем понесенні витрати у більшому розмірі, ніж отримано відшкодування від страхової компанії та водія [PERSON] У свою чергу АСТ ЗТ Остра-Суми виконано всі зобовязання за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальника [PERSON] За таких обставин, відповідно до вимог ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача 2192,41 грн. (14990,56 гр. - 12288,15 грн.-510 грн.). Щодо відшкодування інших витрат майнового характеру позивача, повязаних із наслідками ДТП та подачею вказаного позову, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню. У відповідності із вимогами ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] 141,50 грн. за ксерокопіювання додатків до копій позовної заяви (а.с.13), та 74,95 грн. сплачених позивачем комісійної винагороди за перерахування коштів банком (а.с.78), так як у підтвердження вказаних витрат позивачем надані відповідні платіжні документи. Однак суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення із [PERSON] вартості повторно замовленої оцінки визначення розміру збитків, заподіяних ушкодженням автомобіля, що складає 350 грн. та 10 грн. за послуги банку (а.с.12), оскільки оцінку замовив позивач із власної ініціативи, посилаючись на те, що мав сумнів щодо правильності висновків експерта [PERSON], однак у судовому засіданні позивачем не доведено, що оцінка [PERSON] проведена у порушення вимог чинного законодавства чи не відповідає обставинам справи, і представники позивача клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи не заявляли. Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди у судовому засіданні встановлено, що дійсно, транспортний засіб [PERSON] був пошкоджений, внаслідок чого він не мав можливості користуватися ним до його відновлення. Крім того був змушений змінити свій звичний уклад життя через неможливість користуватися автомобілем, через необхідність витрачати час на ремонт автомобіля. Разом з тим, стороною позову у суді не доведено, що він зазнав моральних страждань через протиправну поведінку проти нього внаслідок скоєння ДТП. Так, належних доказів того, що [PERSON] отримав нервовий стрес під час пригоди, ним не надано. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку із пошкодженням її майна. Як встановлено у п.22.3 ст.22 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 ч.2 ст.23 ЦК України, відшкодовує у розмірі, визначеному судом, особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Оскільки водій автомобіля Рута 20 перебував у трудових відносинах із [PERSON], що підтверджується трудовим договором від 01.12.2009 р. (а.с.115), тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення моральної шкоди, якої зазнав [PERSON] внаслідок пошкодження його майна із [PERSON], а вимоги позивача про стягнення моральної шкоди зі страхової компанії не підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи характер правопорушення, а також те, що є очевидними душевні страждання, які викликані дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, що завдали йому значних матеріальних втрат, з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає за необхідне розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначити у сумі 2000 грн. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, судом встановлено, що дійсно позивач скористався правовою допомогою та уклав із адвокатом [PERSON] договір про надання юридичної допомоги і за послуги адвоката з приводу складання позовної заяви та представлення його інтересів у суді сплатив 1250 грн., що підтверджується квитанціями (а.с.64,79-81). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] 1250 грн. витрат на правову допомогу у відповідності до ст.84 ЦПК України та Постанови КМУ № 590 від 27.04.06 р. Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсацій за рахунок держави, з врахуванням того, що граничний розмір компенсацій таких витрат не повинен перевищувати суму, яка обчислюється у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати за годину його роботи. Судовий збір у розмірі 51 грн. за задоволені позовні вимоги майнового характеру та 8,50 грн. за вимоги про задоволення моральної шкоди, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: partial