overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON] На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що з КрутимРусланом Олександровичем вони знайомі з 2008 року. У відносинах між ними виникли почуття любові, взаємної довіри та поваги. На даний час вона готується стати матір'ю і, розуміючи всю відповідальність за майбутню дитину, вони вирішили узаконити свої стосунки, зареєструвавши шлюб, разом піклуватись та виховувати дитину. Батькине заперечують щодо їх одруження, однак нею не досягнуто шлюбноговіку, тому просить надати їй дозвіл на реєстрацію шлюбу за рішенням суду. У судовому засіданні заявник ці вимоги підтримала, просить їхзадоволити. Також просить допустити негайне виконання рішення суду, оскільки весілля призначене на 09 жовтня 2010 року, відправлено запрошення та проводиться підготовка до проведення весільної церемонії. Законний представник [PERSON], мати заявника, підтримала заяву [PERSON], просить суд надати дозвіл на реєстрацію шлюбу між заявником і [PERSON] з наведених обставин. Зацікавлена особа [PERSON] визнав заявлені вимоги, просить надати дозвіл на шлюб з [PERSON] Представник служби у справах дітей [PERSON] щодо позову не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до однозначного висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки заявник тривалий час зустрічалась з [PERSON], від якого вагітна, що стверджується довідкою Красилівської ЦРЛ №97 від 27.09.2010, вони мають намір одружитись. Відповідно до ст.23 CKУкраїни право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 14 років, за 2 рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки заявник знаходиться в стані вагітності, а реєстрація шлюбу з особою, яка являється батьком її дитини і вони мають намір створити сімю, відповідає інтересам заявника, тому подана нею заява визнається обґрунтованою і підлягає задоволенню. Підлягає задоволенню також клопотання заявника про допуск негайного виконання рішення суду, оскільки проведено підготовку до весілля, яке призначене на 09 жовтня 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

У вересні місяці позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В підтвердження своїх вимог [PERSON] вкзала, що 06 лютого 1988 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, в Постав-Муківській сільській раді Чорнухинського району Полтавської області. Від спільного проживання мають двох доньок : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Із-за постійних суперечок і конфліктів подружнє проживання надалі позивачка вважає недоцільним. Шлюбні стосунки не підтримують. Просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що подальше збереження сім»ї і примирення сторін не можливе, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що між ^Каскуном [PERSON] та відповідачкою було укладено шлюб, після чого стали проживати у квартирі, яка належить позивачам на праві приватної власності згідно свідоцтва на право приватної власності виданого 09 лютого 1994 року за № 37 на ізольовану квартиру [ADDRESS], загальною площею 67,4 м2. 23 липня 2008 року шлюб між [PERSON] та відповідачкою було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] втратила право на проживання у вказаній вище квартирі, але проживає в квартирі по даний час і в порушення ст. 65 ЖК України, відповідачка створила позивачам перешкоди в користуванні квартирою шляхом установки нового замка від вхідних дверей та тим самим не допускати до неї. і :: У звязку з цим позивачі просять суд виселити [PERSON] та [PERSON] із Квартири [ADDRESS]. ' - В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила що замок відповідачка не міняла і перешкод для користування квартирою не вчиняє їй. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили що підтримують [PERSON] і хотять щоб вона вселилась у спірну квартиру. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно в 2004 роціщселилась в вказану квартиру і після розлучення з [PERSON] продовжує продовжує проживати з сином у вказаній квартирі, так як їм більш нема де проживати. і Відповідач [PERSON] просив суд не висиляти їх з матірю з квартири, так !як їм більш нема де жити. : Судом встановлено, що вказана квартира належить позивачам на праві приватної власності згідно свідоцтва на право приватної власності виданого 09 лютого 1994 року за № 37 на ізольовану квартиру [ADDRESS]; загальною площею 67,4 м2 в якій проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перешкод в користуванні квартирою позивачам не чинять, що стверджується поясненнями позивачки [PERSON]. А тому згідно ст. 9 ч.4 ЖК України «Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом». За таких обставин, суд знаходить, що згідно ст. 9 ч.4 ЖК України слід відмовити повністю у задоволенні позову про виселення [PERSON] і [PERSON] з квартири [ADDRESS] та скасування реєстрації місця проживання за вказаною адресою, так як позивачі відповідно ст.. 60 ЦПК України не довили обставини на які посилались. і

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з дружиною у них не склалось, оскільки дружина йому зраджувала, внаслідок чого во\-ни припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, він дійшов висновку про доцільність розірвання даного шлюбу і тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин протягом останніх десяти років, а тому він дійшов до висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. На адресу суду надійшла заява відповідача, в якій вона зазначила про приниження її честі та гідності з боку позивача, а також той факт, що сімя розпалась по причині невиконання позивачем [PERSON] своїх ба\-тьківських обовязків починаючи з 1998 року, зневажання з його боку їх спільних дітей, зради з іншими жінка\-ми, а також тієї обставини, що позивач створив нову позашлюбну сімю з іншою жінкою і вони мають спільну дитину, що призвело до нестерпного психологічного клімату в їх родині. За таких обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними у повному обсязі та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.09.1983р. (а.с.5), від шлюбу мають двох дітей, що досягли повноліття. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач наді\-слала на адресу суду письмову заяву з зазначенням про приниження її честі та гідності з боку позивача, а також подружніх зрад з іншими жінками, що призвело до нестерпного психологічного клімату в їх родині, позивач наміру зберігати дану сімю немає, зазначив суду, що їх сімя розпалась, оскільки дружина йому зраджувала, внаслідок чого вони припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини близько десяти років тому. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та призводить до взаємних образ, які полягають у приниженні честі та гідності. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

В серпня 2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 вересня 2005 року по 8 червня 2010 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини регулярно не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 600 грн. щомісячно з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтвердила, просила про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2005 року по 8 червня 2010 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, положення ст..182 СК України, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн., починаючи з 25 серпня 2010 року і до повноліття дитини. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

ВАТ Укртелеком звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті телекомунікаційних послуг в розмірі 884 грн. 97 коп., збитків від\~інфляції\~в розмірі 48 грн. 96 коп. та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі\~13\~грн.\~96\~коп.,\~посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо\~сплати\~наданих\~товариством\~телекомунікаційних послуг. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд\~справи\~за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив,\~заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності представника позивача та відповідача\~в\~порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами 31.01.2006 року був укладений типовий\~договір про надання послуг електрозвязку № 212/58, згідно умов якого підприємство\~зобовязане\~забезпечувати безперебійне і якісне надання послуг телефонного\~звязку,\~а\~споживач\~повинен\~своєчасно вносити плату за користування телефоном,\~міжміські\~та\~міжнародні\~телефонні\~розмови,надані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону. З цього часу відповідач є абонентом ВАТ Укртелеком, користується телефоном № 47-79-68, абонемент на який було відкрито за адресою [ADDRESS]. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань має місце заборгованість в розмірі 884 грн. 97 коп., з яких заборгованість по абонентській платі 100\~грн.\~76\~коп. та за міжміські та міжнародні телефонні розмови в розмірі 777 грн. 85 коп. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 33,36\~Закону України Про телекомунікації-, Правил надання та отримання телекомунікаційних\~послуг, суд дійшов висновку, що відповідач, як споживач наданих позивачем\~телекомунікаційних\~послуг, не виконав узятих на себе зобовязань щодо їх оплати,\~що\~привело\~до\~заборгованості\~в\~розмірі 884 грн. 97 коп., яка підлягає стягненню з [PERSON]\~на\~користь\~ВАТ\~Укртелеком. При цьому суд не вбачає підстав для стягнення нарахованих позивачем збитків від інфляції\~та\~процентів, оскільки даний вид відповідальності передбачений законом за порушення\~грошового\~зобовязання. Таким чином, вимоги позову підлягають частковому задоволенню. У відповідності зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 171 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

ВАТ Укртелеком звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті телекомунікаційних послуг в розмірі 324 грн. 09 коп., збитків від інфляції в розмірі 19 грн. 59 коп. та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 05 грн. 82 коп., посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо сплати наданих товариством телекомунікаційних послуг. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами 25.08.2005 року був укладений типовий договір про надання послуг електрозвязку № 2578/56, згідно умов якого підприємство зобовязане забезпечувати безперебійне і якісне надання послуг телефонного звязку, а споживач повинен своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, надані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону. З цього часу відповідач є абонентом ВАТ Укртелеком, користується телефоном №35-19- 62, абонемент на який було відкрито за адресою [ADDRESS]. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань має місце заборгованість в розмірі 324 грн. 09 коп., з яких заборгованість по абонентській платі 253 грн. 84 коп. та за міжміські та міжнародні телефонні розмови в розмірі 70 грн. 25 коп. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 33, 36 Закону України Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, суд дійшов висновку, що відповідач, як споживач наданих позивачем телекомунікаційних послуг, не виконав узятих на себе зобовязань щодо їх оплати, що привело до заборгованості в розмірі 324 грн. 09 коп., яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ВАТ „Укртелеком. При цьому суд не вбачає підстав для стягнення нарахованих позивачем збитків від інфляції та процентів, оскільки даний вид відповідальності передбачений законом за порушення грошового зобовязання. Таким чином, вимоги позову підлягають частковому задоволенню. У відповідності зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 171 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що після розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі [PERSON]. Відповідач вимоги позову визнав, вважав що шлюб розпався та примирення неможливе. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 04.07.1997 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В сімї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача. Після розірвання шлюбу позивачці присвоїти прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, просив про встановлення порядку користування квартирою № 4 будинку № 47 по вул. Інгульський проїзд в м. Миколаєві шляхом виділення йому в користування єдину ізольовану житлову кімнату в даній квартирі № 6. Кімнати № 5 та 7 залишити у користуванні відповідачів, а нежитлові приміщення коридорів, кухні та санвузлу - у спільному користуванні сторін. В обгрунтування вимог позивач послався на ті обставини, що в добровільному порядку сторони визначитись с порядком користування житловим приміщенням не можуть. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову. Суду пояснив, що встановлення такого порядку користування житловим приміщенням відповідає інтересам обох сторін. Відповідачка позов визнала частково, вважала за можливе виділити в користування відповідачу ізольовану кімнату № 5, що відповідає її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності. Частка [PERSON] становить % частину квартири, [PERSON] - 3/8, а [PERSON] також 3/8 частини. Квартира складається з трьох ізольованих жилих кімнат: № 5, площею 5,0 кв.м., № 6, площею 13,0 кв.м. та № 7, площею 18,3 кв.м. Крім того в квартирі наявні такі нежитлові приміщення: два коридори, кухня та санвузол. Самостійно визначити порядок користування спірною квартирою сторони не можуть. Вказані обставини у повному обсязі підтверджуються матеріалами справи та поясненнями учасників процесу. На підставі ст. 104 ЖК України члени сім'ї наймача вправі вимагати укладення з ними окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. Суд вважає, що вимоги [PERSON] за обставин, що склались є найбільш сприятливими. Так, встановлення порядку користування житловим приміщенням про який просить позивач не усуває будь-кого з осіб, які мають право власності з числа користувачів, відповідають санітарним, архітектурним та протипожежним нормам і правилам, порушень закону при цьому судом не встановлено. Такий порядок відповідає особистим інтересам позивача. Разом з тим, суд позбавлений можливості надати у користування відповідача кімнату № 5 в спірній квартирі як того просить відповідачка, оскільки ця кімната, площею 5,0 кв.м., менша від встановленого в Миколаївській області мінімуму житлової площі для надання одній особі (8,0 кв.м.), що штучно створить потребу позивача у поліпшенні житлових умов, та може призвести до порушення санітарних і технічних норм і правил. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 171 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» заборгованість за використану теплову енергію в сумі 1775,47 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» з 11 листопада 2009 року здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення відповідача, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. С.Бандери, 56/70, власником якого є [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №113284). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного внесення поточних платежів за послуги теплопостачання станом на 01 липня 2010 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 1775,47 грн. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача 1575,47 грн. заборгованісті за використану теплову енергію. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. Тому суд, з'ясувавши думку представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи про що постановив ухвалу. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. ТОВ «Рівнетеплоенерго» з 11 листопада 2009 року здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення відповідача, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. С.Бандери, 56/70, власником якого є [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №113284). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного внесення поточних платежів за послуги теплопостачання станом на 08 вересня 2010 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 1575,47 грн. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, сума боргу, яку слід стягнути на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» за надані послуги з теплопостачання становить 1575,47 грн. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України, ст.ст. 526, 625 ЦК України,

Outcome: approved