Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

20 грудня 2007 року між ВАТ «ВАБ» (надалі [PERSON]) та [PERSON] (надалі відповідач) було укладено кредитний договір №155/2, за яким останньому було надано кредит в сумі 2700 грн. на 36 місяців з кінцевим терміном повернення 19.12.2010 року із сплатою 24% річних за користування кредитними коштами та щомісячним погашенням кредиту. Поручителем за даним договором виступив [PERSON], з яким укладено договір поруки 20 грудня 2007 року. Відповідач свої зобов'язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 12.04.2010 року заборгованість останнього перед позивачем становить 3280,49 грн., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність його представника. Відповідачі до суду не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд вважає позов обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що між Банком та відповідачем [PERSON] 20 грудня 2007року укладено кредитний договір №155/2, за яким останньому було надано кредит в сумі 2 700 грн. Відповідач зобов'язаний виконувати умови договору, зокрема сплачувати відсоткову ставку за користування кредитом, чого він не робив. Внаслідок цього станом на 12.04.2010 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 3280,49 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 2181,29 грн.; заборгованість по відсоткам - 773,63 грн.; заборгованість по пені за відсотками - 325,57 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 2 ст. 536 ЦК України передбачає, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до ст. 553 ЦК України - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручителем за даною угодою є [PERSON], який відповідає за виконання зобов'язань позичальником по кредитному договору в тому ж розмірі, що і позичальник. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боріу, процентів, неустойки, вишколу?; встановлено договором поруки. З урахуванням ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки відповіла договору, позивач, за рішенням суду, може розірвати договір. Крім того, суд стяіує з відповідачів 171 гривню судових витрат г_: з шип поданні прзовної заяви судового збору (державного мита) та витрат т . а-ші - технічним забезпеченням розгляду справи на користь позивача. Позивачем також заявлена вимога про накладення арешту на гу V відповідачів. Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою ост: я:*л иг * /\/ у може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускайЦлі ^ розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утрудни виконання рішення суду. ^9. ; П.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 21 т - у / застосування судами цивільного процесуального законодавств^^!// забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про за б , має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження с існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання ? задоволення позову. Вважаю, що позивачем не наведено обставин, які б вирішення цього питання виконати рішення.

Outcome: dismissed