Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначив, що він є власником ? частини житлового будинку № 4 по вул. Горького в с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. Власником іншої частини вищезазначеного будинку був його батько [PERSON], який помер 10 квітня 2010 року. Ще за життя, а саме 15 серпня 2008 року [PERSON] заповідав усе майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося і взагалі те, що йому належатиме на день смерті [PERSON] Вищезазначений заповіт був посвідчений секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] У звязку з тим, що позивач вважає, що секретар Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] не мала повноважень щодо вчинення в той час нотаріальних дій просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 15 серпня 2008 року секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] просили у позові відмовити. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлена, у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Вислухавши пояснення сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним. У відповідності до вимог ч.3 цієї ж норми ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання . Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Як слідує з положень статті 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Це ж прописано і в статтях 1, 37 Закону України «Про нотаріат» Відповідно ж підпункту 5 пункту «б» ч.1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 26 жовтня 1994 року № 256/466, виконавчим комітетам сільських, селищних, міських Рад належать делеговані повноваження по вчиненню нотаріальних дій із питань віднесених законом до їх відання. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих нотаріальних дій. Ці повноваження може здійснювати також сільський, селищний, міський голова в тому числі, і вразі, коли за його розпорядженням чи за рішенням виконавчого комітету Ради вчинення нотаріальних дій покладено на іншу посадову особу. Заповітом від 15 серпня 2008 року [PERSON] заповідав усе майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося і взагалі те, що йому належатиме на день смерті [PERSON]. Цей заповіт посвідчений секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] 27.04.2010 року на запит Ізмаїльського міжрайонного прокурора сільський голова [PERSON] відповів, що станом на 2008 рік розпорядження сільського голови або рішення виконкому Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області щодо покладання обовязків по виконанню нотаріальних дій на секретаря сільської ради відсутні. У звязку з цим 02.06.2010 року в.о. Ізмаїльського міжрайонного прокурора вніс припис голові Утконосівської сільської ради, в якому вимагав усунути таке порушення шляхом покладання обовязків на посадову особу виконавчого комітету Утконосівської сільської ради вчиняти нотаріальні дії. У судовому засіданні представник відповідача голова Утконосівської сільської ради [PERSON] теж не заперечував про те, що ні його особистого розпорядження, ні рішення виконавчого комітету Утконосівської сільської ради щодо покладання обовязків по виконанню нотаріальних дій на секретаря сільської ради немає, але відзначив, що цей обовязок передбачений у пункті 14 посадової інструкції секретаря Утконосівської сільської ради, яка затверджена ним 14.04.2006 року, у звязку з цим він вважав цього достатнім для вчинення секретарем таких функцій. Представник третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] заперечуючи проти задоволення позовних вимог пояснив, що оспорюваний заповіт був посвідчений не секретарем виконавчого комітету Утконосівської сільської ради, а секретарем самої Утконосівської сільської ради, тому ніякого рішення виконкому ради, про покладення повноважень на секретаря ради бути не може, у звязку з чим вважає дії особи, яка посвідчувала заповіт правомірними. Опитаний в судовому засіданні в якості свідка колишній голова Утконосівської сільської ради [PERSON] пояснив, в той час, коли він був головою сільської ради теж ніяких рішень виконавчого комітету з приводу покладання обовязків на секретаря ради не видавалося та його особистих розпоряджень не було. В судовому засіданні встановлено, що осопрюваний заповіт посвідчений секретарем Утконосівської сільської ради [PERSON], яка з пояснень голови сільської ради, представника відповідача по справі [PERSON], виконує функції секретаря виконкому Утконосівської сільської ради. Але рішення Утконосівської сільської ради, яке б уповноважувало б її на виконання таких функцій відсутнє, що на думку суду суперечить вимогам ч.4 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої секретар сільської ради може за рішенням ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету відповідної ради. Також [PERSON] пояснив, що у штатному розпису Утконосівської сільської ради взагалі відсутня посада секретаря виконавчого комітету ради, тому нотаріальні дії вчиняє секретар ради. Крім того в судовому засіданні встановлено, що будь-які рішення виконавчого комітету сільської ради, самої сільської ради, або одноособові розпорядження голови Утконосівської сільської ради якими б [PERSON] наділялась правом вчиняти нотаріальні дії відсутні. Посадова інструкція секретаря Утконосівської сільської ради, яка затверджена головою цієї ради і відповідно до якої секретар ради зобовязаний вчиняти нотаріальні дії не може замінити рішення відповідного колегіального органу. У звязку з викладеними вище обставинами, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачене ним при зверненні до суду державне у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. 00 коп.

Outcome: approved