Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до відповідача з позовом про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період з 01.01.2007 року. Позивач посилається на те, що він є відповідно до ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни дитиною війни, у звязку з чим йому повинна виплачуватися, починаючи з 01.01.2006 року, щомісячна грошова допомога у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Він звертався до відповідача з письмовою заявою з проханням нарахувати та виплатити відповідні кошти, проте , отримав відмову у цьому. Доплата до пенсії йому нараховується у розмірі меншому ніж визначено законом. Позивач просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачені надбавки провести перерахунок його пенсій та поновити йому строк звернення до суду. Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою у якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не заявився, про день і час слухання справи відповідач повідомлений вчасно і надіслав до суду письмове заперечення, в якому позови не визнає. Фінансування оспорюваних виплат проводиться з бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України У 2007 році жодним документом не було врегульовано питання підвищення пенсій дітям війни. Це питання врегульовано постановою КМ України № 530 від 28.05.2008 року, де п.8 було передбачено таке підвищення у визначених у них розмірах. Ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія за іншими законами, він не застосовується. Відповідач просить справу слухати у відсутності його представника та у задоволенні позовів відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню частково. Позивач відповідно до ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання передбачених цим Законом пільг та державної соціальної допомоги. Ст. 6 зазначеного Закону передбачено право таких громадян на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Позов предявлено 13.08.2010 року. Позивачу виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, враховуючи механізм реалізації положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни врегульований шляхом внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України. Відповідно до ч.2 ст. З Закону України „Про соціальний захист дітей війни державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком на наявному у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому ч.3 ст. 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 цієї статті, застосовується виключно до розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак, враховуючи той факт, що Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи на позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, суд вважає за можливе застосувати саме ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсій за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченою Законом України „Про соціальний захист дітей війни, оскільки цей Закон передбачає у якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Пенсія та доплата до пенсії, як дитині війни, позивачці нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що такі виплати фінансуються не з бюджету Пенсійного фонду, а з державного бюджету ( яким зазначених видатків у таких розмірах не передбачено), є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6). Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 6 Закону , є не правомірною. Окрім того, встановлений ч,2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Перерахунок надбавки до пенсії має проводитись позивачу з 13.08.2007р., оскільки до суду з позовом він звернувся 13 08.2010р., за виключенням періоду з 01.01.2008р. по 22.05.2008р. на який дія закону „Про соціальний захист дітей війни призупинялась. Вимоги позивача про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що строк ним пропущено з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: partial