Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до Чорнухинського районного суду Полтавської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Чорнухинському районі Полтавської області про стягнення . щомісячної державної соціальної допомоги "дітям війни". Просила визнати дії відповідача протиправними та зобов"язати здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що належить до соціальної категорії "дитина війни" і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" йому повинна бути нарахована соціальна допомога. Однак, відповідач в порушення вимог ст. 124 Конституції України, не здійснив нарахування та виплату зазначеної допомоги. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши клопотання про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - управління пенсійного фонду України в Чорнухинському районі Полтавської області [PERSON] в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в заяві поданій до суду проти позову заперечує, прохав відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, як у судове засідання не зявилися особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час, день, місце розгляду справи, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України не проводить фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом, встановлено, що позивачка є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 41 розділу 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Таким чином, на підставі рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року районне управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача 22.05.2008 року повинно було діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачці доплати, передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншим нормативно-правовими актами. Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсі, передбаченої Законом України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Доводи відповідача про відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення "Про Пенсійний фонд України", здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районним управлінням Пенсійного фонду України в Чорнухинському районі Полтавської області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає управління Пенсійного фонду України в Чорнухинському районі Полтавської області належним відповідачем по даній справі. За таких обставин, суд вважає про необхідність зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чорнухинському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] за 2008 рік з 22 травня 2008 рік по 31 грудня 2008 року, з підвищенням пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати. Як видно з матеріалів справи позивачка отримувала надбавку як "Дитина війни" з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року, а тому нарахування надбавки повинно проводитись з урахуванням отриманих позивачем коштів, що в даному спорі фактично оскаржується бездіяльність територіального управління Пенсійного фонду України щодо відмови в нарахуванні зазначеного підвищення до пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved