Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

виконавчий комітет Камінської сільської ради Кролевецького району звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до відповідачки [PERSON], в якому просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON],[INFO]; - стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 250 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], який перебуває у Білопільському дитячому будинку-інтернаті, на користь директора будинку-інтернату, до повноліття сина. Позивач свої вимоги мотивує наступним чином. [PERSON] є матірю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відомості про батька якого записані згідно ч. 1 ст. 135 СК України. 27 травня 1993 року [PERSON] відмовилась від батьківських прав на сина, надавши заяву в орган опіки та піклування Конотопського міськвиконкому. З того часу дитина виховується у державних дитячих закладах. З 30 січня 2008 року дитина є вихованцем Білопільського дитячого будинку-інтернату, де перебуває на повному державному утриманні. З 10.09.2004 року [PERSON] проживає у с. Камінь разом з співмешканцем [PERSON] та трьома малолітніми дітьми, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. У 2009 році [PERSON] підтвердила працівникам служби у справах дітей Кролевецької РДА про те, що у неї є син [PERSON], [INFO], від якого відмовилась 27.05.1993 року. [PERSON] перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Конотопської міської ради. Працівники служби проводили розшуки його матері з метою визначення подальшого її відношення до сина та надання статусу дитини, позбавленого батьківського лікування. [PERSON] запевняла працівників служби у справах дітей Кролевецької РДА і виконавчого комітету Камінської сільської ради, що має намір установити контакт з сином і буде вирішувати питання повернення його в сімю. 26.06.2009 року [PERSON] відвідала сина у дитячому будинку-інтернаті і більше з сином не бачилась. [PERSON] власного житла не має, у винайманому будинку дві кімнати, на всіх пять мешканців не вистачає житлової площі. [PERSON] один раз відвідала сина та один раз надіслала сину посилку. У телефонних розмовах, ініціатором яких є син, постійно обіцяла його відвідувати, але більше його не відвідувала, а тому контакту з сином належним чином не встановила. 30 травня 2010 року питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] було розглянуте на комісії з питань захисту прав дитини Кролевецької РДА, де було прийнято рішення про підготування висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON]. Зазначена родина перебуває на обліку Камінської сільської ради, як неблагополучна сімя, оскільки співмешканець [PERSON] зловживає алкогольними напоями, періодично вчиняє сварки в сімї. Служба у справах дітей Конотопської міської ради вважає за доцільне позбавить [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Виконавчий комітет Камінської сільської ради Кролевецького району просить справу розглядати у відсутність його представника, надавши суду письмову заяву. Позовні вимоги ним підтримуються у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов визнала і надала слідуючі пояснення. Вона є матірю [PERSON], який народився 21.05.1993 року, батько сина [PERSON] записаний за її вказівкою, 27 травня 1993 року вона відмовилась від сина шляхом написання заяви. Це було повязано з житлово-побутовими умовами та неприязними стосунками з її братом, з яким вона, її батьком, сином [PERSON] проживала у двокімнатній квартирі. З травня 1993 року до літа 2009 року долею сина [PERSON] не цікавилася, заходи, направлені на встановлення його місця перебування не здійснювала, за допомогою до відповідних служб щодо надання допомоги по встановленню місця перебування сина не зверталася. Влітку дізналася, що син перебуває у Білопільському дитячому будинку-інтернаті. Вона один раз їздила до сина та один раз направила посилку, це повязано з її майновим становищем, оскільки у неї на утриманні троє малолітніх дітей. В той же час, вона декілька разів на місяць спілкується з сином по телефону, цікавиться його розвитком фізичним та духовним у керівництва будинку-інтернату. Що син перебуває у будинку-інтернаті вона дізналася влітку 2009 року. Вона проживає зі співмешканцем [PERSON] у будинку, у якому 2 кімнати, отримує допомогу на дітей близько 2,5 тисяч гривень, обробляє присадибну ділянку. Зі співмешканцем бувають конфлікти, оскільки він вживає спиртні напої. Забрати сина до себе додому вона не може, оскільки не дозволяють житлово-побутові умови, хвороба сина та поведінка співмешканця [PERSON] Треті особи служба у справах дітей Конотопської міської ради і Білопільський дитячий будинок-інтернат просять справу розглядати без її представників, надавши відповідні письмові заяви. Проти позовних вимог вони не заперечують. Заслухавши пояснення відповідачки [PERSON], дослідивши письмові докази, вислухавши висновки прокурора Васяновича М.В. та начальника служби у справах дітей Кролевецької РДА стосовно позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнення аліментів суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька якого записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (ст. 55 КпШС України). (а.с. 6, 8) 27 травня 1993 року відмовилась від батьківських прав на сина [PERSON], надавши в орган опіки та піклування Конотопського міськвиконкому відповідну заяву. (а.с. 6) З травня 1993 року до 30 січня 2008 року дитина виховувалась та перебувала у різних державних установах, а з 30.01.2008 року перебуває у Білопільському дитячому будинку-інтернаті. [PERSON] про перебування сина у Білопільському дитячому будинку-інтернаті дізналася влітку 2009 року. [PERSON] з травня 1993 року до літа 2009 року долею сина [PERSON] не цікавилася, заходів, направлених на встановлення його місця перебування не здійснювала, за допомогою до відповідних служб щодо надання допомоги по встановленню місцеперебування сина не зверталася. За період перебування сина у дитячому будинку-інтернаті сина провідувала один раз та один раз надіслала посилку. Спілкувалася з сином по телефону, ініціатором дзвінків в більшості є син. В телефонних розмовах обіцяє приїхати, але обіцянок не виконує. Це свідчить про те, що вона сином взагалі не цікавиться, протягом перебування сина у дитячому будинку-інтернаті батьківського піклування не проявляє, добровільної участі у його утриманні не приймає. Відносно неї порушувалася кримінальна справа за ст. 185 ч. 3 КК України у 2002 році, вона перебуває на обліку Камінської сільської ради, як неблагополучна родина, із співмешканцем [PERSON] постійно конфліктує, з часу перебування сина (з 23.04.2010 року) на обліку у службі у справах дітей Конотопської міськради не виявила бажання повернути дитину в сімю. Вказані обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні представника третьої особи служби у справах дітей Кролевецької РДА [PERSON] Крім того, вказані обставини також підтверджуються: заявою [PERSON] від 27.05.1993 року про відмову від батьківських прав на дитину [PERSON] (а.с. 6), анкетою на дитину [PERSON] (а.с. 9), актом на покинуту дитину [PERSON] (а.с. 10), довідками Білопільського дитячого будинку-інтернату від 01.07.2009 року за №530 і від 07.06.2010 року за №407 (а.с. 14, 15), довідкою Камінської сільської ради Кролевецького району від 07.06.2010 року за №112 (а.с. 18), актом обстеження матеріально-побутових умов багатодітної сімї [PERSON] від 17.04.2010 року (а.с. 19), довідкою служби у справах дітей Конотопської міської ради від 18.06.2010 року за №380 (а.с. 21), рапортом старшого оперуповноваженого КМСД Кролевецького РВ ГУМВС від 22.06.2010 року (а.с. 22), актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 25.05.2010 року. (а.с. 30) Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Отже, ухилення від виконання юридичного обовязку завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. В судовому засіданні зібраними по справі доказами встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини сина [PERSON], оскільки ні письмово, ні усно з ним не спілкується, не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість з часу перебування сина у дитячому будинку-інтернаті. Що стосується надіслання однієї посилки та одного відвідування сина з літа 2009 року, то суд це розцінює, як її намагання установити контакт з сином і не може розцінювати як участь у його вихованні. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачці [PERSON] належним чином виконувати батьківські обовязки стосовно взяття участі по вихованню сина, а саме періодично його відвідувати у дитячому будинку-інтернаті з метою встановлення з ним психологічного контакту; надіслання йому листів та посилок; ініціювання телефонних розмов з ним; вчинення дій з метою приблизити сина до себе, оскільки вона від нього відмовилась з часу народження, а отже, він її знає, як матір, зі слів керівництва дитячого будинку-інтернату; готування дитини до плавного переходу від одних умов життя до інших, оскільки це повязано зі зміною місця проживання дитини; цікавитися у керівництва будинку-інтернату здібностями сина та його потребами для його фізичного, духовного та морального розвитку. Згідно висновку служби у справах дітей Кролевецької РДА [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] з метою його соціально-правового захисту. І це буде відповідати його інтересам. (а.с. 56-57) Суд вважає за недоцільне згідно зі ст. 171 СК України вислуховувати думку [PERSON], [INFO], стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON], приймаючи до уваги його захворювання (а.с. 20), і що він з часу народження (21.05.1993 року) не знає, що вона є його матірю, оскільки його вихованням не займалася, материнську турботу не проявляла і він у сімї не перебував і разом не проживав; про те, що [PERSON] є його матірю він знає зі слів працівників будинку-інтернату з літа 2009 року. Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], що буде відповідати його інтересам. Прокурор Васянович М.В., надаючи висновок суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] вважає, що для цього є достатньо підстав, оскільки вона ухиляється від виконання обовязку по вихованню сина. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Отже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 166, ст. ст. 180, 182, 184 СК України з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дитини сина [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що зазначені в ст. 182 СК України, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів і розмір аліментів визначає в твердій грошовій сумі з індексацією відповідно до закону по 250 гривень щомісячно на дитину. Приймаючи до уваги, що [PERSON] на даний час знаходиться у Білопільському дитячому будинку-інтернаті, тому суд вважає за необхідне залишити його у ньому для подальшого проживання. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 81, 82, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в доход держави судовий збір в розмірі 59 грн. 50 коп. і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ст.165, ст. 166, ч. 4, ч. 5, ст. 167, ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved