Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідач є власником квартири загальною площею 48,10 м?, що знаходиться за адресою: вул. Рози Люксембург, 99\\129 в м. Оріхові Запорізької області і використовує теплову енергію в опалювальний період, яка надається позивачем та є його абонентом. 10 вересня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Оріхівтепломережа» було укладено Договір №191 «Про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання», який діяв до 01 квітня 2009 року. Згідно Договору [PERSON] зобов»язувалася своєчасно щомісяця погашати заборгованість в сумі 1471,09 грн., що виникла станом на 01.10.2008р. Оскільки [PERSON] умови Договору не дотримувалися, крім того дія його припинена, тому ТОВ «Оріхівтепломережа» вимушена звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію включаючи період реструктуризованої заборгованості і заборгованості за 2008-2010рр. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, підприємство ТОВ „Оріхівтепломережа за період з 01.11.2006 року по 01.07.2010 року надало відповідачу послуги теплопостачання на суму 4\~378,71 грн. Згідно Правил споживач теплової енергії зобовязаний оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, затвердженими органами місцевого самоврядування. Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом за надані послуги є календарний місяць. При цьому відповідач зобовязаний здійснювати оплату за надані протягом розрахункового періоду послуги з теплопостачання не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тому відповідач в порушення вимог Правил плату за надані послуги здійснив частково на суму 200,00 грн. і відповідно станом на 01.04.2010 року за споживачем теплової енергії існує заборгованість перед ТОВ „Оріхівтепломережа за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2006 року по 01.07.2010 року в розмірі 4\~178,71 грн. Позивач неодноразово повідомляв відповідача про наявність у нього боргу та необхідність його погашення, шляхом вивішування списків та об'яв на під'їздах, повідомленнями контролерами. Але в добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує. У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України і є правовідношеннями, в яких одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сторона сплатити вартість отриманих послуг. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином. В позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 4\~737,33 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на розрахунковий рахунок позивача; державне мито по справі віднести на відповідача. В судове засідання представник позивача не з»явилася, до суду надала про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, прохає суд їх задовольнити. Відповідач позов визнає повністю. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до Договору №191 від 10 вересня 2008 року «Про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання», укладеного між [PERSON] та ТОВ «Оріхівтепломережа», відповідач зобов»язувалася своєчасно щомісяця погашати заборгованість в сумі 1471,09 грн., що виникла станом на 01.10.2008р. Згідно розрахунку заборгованості за надану теплову енергію [PERSON] має заборгованість за надану теплову енергію з 01.11.2006 року по 01.07.2010 року в сумі 4\~178,71 грн. Доказів, які б підтверджували б неналежне опалення відповідач не надав, тому необхідно з [PERSON] стягнути 4\~178,71 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію. При цьому необхідно врахувати, що відповідач добровільно не погасила заборгованість, то з неї необхідно стягнути держмито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що були затрачені позивачем при подачі позову до суду. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. До винесення рішення ні однією із сторін не заявлено клопотання про застосування позовної давності. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved