overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги, мотивуючи, що відповідач проживає в [INFO], на протязі тривалого часу ухиляється від сплати за водопостачання та водовідведення, в результаті чого, виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2010 р. складає 1218,42 грн. Просив позов задовольнити, стягнути на його користь з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Представник позивача за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить службове повідомлення про отримання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що відповідач являється абонентом МКП «ВУВКГ м.Херсона» по водопостачанню та водовідведенню, своєчасно не вніс оплату за надані послуги, в результаті чого, виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2010р. складає 1218,42 грн., що підтверджується особовим рахунком № [NUMBER]. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00грн. сплачені позивачем. Відповідно до ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу посилається на те, що з 07.03.1960 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка померла 04.11.2008 року, однак в свідоцтві про реєстрацію шлюбу із померлою [PERSON] допущена помилка в написанні його імені, де зазначений на ім»я «Алексей», що не відповідає даним свідоцтва про народження, паспорта та не дає змоги прийняти спадщину після смерті дружини в установленому законом порядку, а тому просить встановити факт реєстрації шлюбу в 1960 році з померлою [PERSON] Заявник [PERSON] письмовою заявою підтримав вимоги заяви. Суд, дослідивши письмові докази по факту реєстрації шлюбу між [PERSON] і померлою [PERSON] згідно свідоцтва про одруження, по факту смерті [PERSON] 04.11.2008 року згідно свідоцтва про смерть, дані про особу заявника згідно свідоцтва про народження і паспорту серія СР 279791, виданого [PERSON] [PERSON] РВ УМВС України в Рівненській області 04.11.1997року, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, підлягає до задоволення, оскільки подружжя [PERSON] дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

У серпні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 23 жовтня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Проте,через різні погляди на життя,несумісність характерів,втрати почуття поваги один до одного відносини між ними припинено з лютого 2010року,неповнолітніх дітей від шлюбу не мають,спільне господарство не ведуть,спору з приводу спільного майна немає. Ввважає,що примирення між ними неможливе, оскільки шлюб не відповідає їх інтересам. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2009 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з лютого 2010року,на даний час сторони проживають окремо,мають окремий бюджет,спільним побутом не пов"язані. Сторони прийшли до висновку про неможливість спільного проживання та примирення. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам. На підставі ст.ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

26.08.2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 9 вересня 1995 року в відділі РАГС м. Балаклії Харківської області, актовий запис №208, оскільки за час подружнього життя дружної родини не створили, втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, останнім часом проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинені остаточно з 20.08.2010 року, спільне господарство не ведеться, сімя існує лише формально, примирення неможливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач надала письмову заяву про підтримку позовних вимоги в повному обсязі, просила шлюб з відповідачем розірвати та розглянути справу у її відсутність. Відповідач також в судове засідання надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок того, що відповідач не висловила бажання при розірванні шлюбу змінювати прізвище, суд його залишає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в районний суд з позовом до відповідача про зобовязання провести нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що має статус дитини війни, а тому користується правом на одержання щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Протягом 2006-2007 років така допомога не нараховувалася та не виплачувалася, у 2008-2009 роках виплачувалася, але не в тому розмірі, який передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Просить зобовязати відповідача провести нарахування та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2007-2009 роки. В судове засідання позивач та представник відповідача не зявилися, подали клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. В поданих суду письмових запереченнях відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за вибором позивача вона отримує підвищення до пенсії, як подружжя померлого учасника війни. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Буринському районі Сумської області, одночасно наділена правовим статусом дитини війни та є дружиною померлого учасника війни. Протягом 2007-2009 років одержувала пенсію за віком без доплати як дитині війни, проте їй виплачувалося підвищення до пенсії, як подружжя померлого учасника війни, що підтверджується довідкою відповідача. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. Отже, оскільки позивачка є подружжям померлого учасника війни, користується пільгами, передбаченими ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі протягом 2007-2009 років одержувала підвищення до пенсії, як подружжя померлого учасника війни, не зверталася до відповідача із заявою про відмову від пільг для учасників війни та надання пільг як дитині війни, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про\~визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом в якому вказує, що 16 липня 2009 року помер її дідусь, [PERSON], який проживав в [INFO]. 03 червня 2009 року [PERSON] слав заповіт, згідно якого заповів позивачці усе майно, яке належатиме йому на день смерті, де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалось. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме 1/5 частка житлового будинку із господарськими будівлями, яка йому належала при житті згідно свідоцтва про право на власність та земельні ділянки, які належали йому згідно державних актів на право власності на земельні ділянки. Посилаючись на те, що строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки хворіла, вступила в управління спадковим майном, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Від відповідача в судове засідання поступив відзив на позов у якому вказують, що сільська рада заперечень щодо продовження строку для прийняття спадщини [PERSON]. після смерті [PERSON] не мають, просять справу розглядати у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, приймаючи до уваги відзив відповідача, оцінивши зібрані докази, суд, вважає, що позовні вимоги слід задоволити, в судовому засіданні встановлено, що позивачка строк звернення до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся [PERSON] пропустила по поважних причинах, оскільки проживає та працює в м. Тернопіль, після смерті дідуся захворіла і знаходилась на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Козівської ЦРКЛ, що підтверджується довідкою № 132, виданою відділом охорони здоровя Козівської районної державної адміністрації від 20.01.2010 року за № 0/132. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 1000 кв. м., розташовану по вул. Тімірязєва, 55/11 в м. Полтаві. Просив визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 1000 кв. м., розташовану по вул. Тімірязєва, 55/11 в м. Полтаві. Представник відповідача - Управління Держкомзему у м. Полтаві [PERSON]В в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради в судове засіданні не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, клопотань про розгляд справи у його відсутність, а також про поважність причини неявки в судове засідання не надав. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, який належним чином був повідомлений. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] 23 липня 1996 року уклали договір купівлі-продажу незакінченого житлового будинку по вул.. Тімірязєва, 55/11 в м. Полтаві. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 26.09.2000 року № 390 було затверджено акт від 25.09.2000 року про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння № 55/11 по вул.. Тімірязєва в м. Полтаві. 27 вересня 2000 року позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок № 55/11по вул.. Тімірязєва в м. Полтаві. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 30 від 14.01.2010 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.. Тімірязєва, 55/11. Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м. Полтави від 17.08.1993 року третій особі [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 1000 кв.м. по вул.. Тімірязєва, 55/11 для індивідуального житлового будівництва. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що відповідач не поважав її як дружину, в нетверезому стані приходить додому, обзиває нецензурними словами. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до частковго задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.04.1979 року. Від спільного проживання народилась дочка [PERSON], яка на даний час повнолітня. Відповідач не поважав позивачку як дружину, в нетверезому стані приходив додому, обзивав її нецензурними словами. Наданий судом термін для примирення бажаних наслідків не дав. Примирення між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, що має істотне для неї значення, а тому шлюб слід розірвати. Оскільки відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦСу не справляється, то в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. На підставі ст. ст. 110,112 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, посилаючись на те, що вони (позивачі) та покійна мати (бабуся) [PERSON] мають на праві власності по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул.Шевченка,61 в с.Гарасимів Тлумацького району. Як виявилось, після смерті матері (бабусі) [PERSON], яка померла 10.08.1995 року, за життя ні вона, ні позивачі, не отримали документів про право власності на вказане будинковолодіння. Відсутність свідоцтва про право власності на будинковолодіння перешкоджає позивачам оформити право власності на належні їм по 1/6 частині будинковолодіння, а позивачці [PERSON] на належну їй 1/6 частину будинковолодіння та на 1/6 частину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] вона ж представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явилася, надіслала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Просить позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Тлумацького району надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника та не заперечують проти задоволення позову. У відповідності із ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, таке становище має місце по даній справі, а тому суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами у позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. За результатами проведення судового засідання по справі, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення визнаного повноваженим представником відповідача позову, а тому за позивачами слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по вул.Шевченка,61 в с.Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області відповідно за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на належні їм по 1/6 частині будинковолодіння, а за [PERSON] [PERSON] на належну їй 1/6 частину будинковолодіння та 1/6 частину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] На підставі ст.ст.123, 548-549 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], з раніше визначеної рішенням Тлумацького районного суду в твердій грошовій сумі - по 200 грн. щомісячно, на тверду грошову суму по 500 грн., мотивуючи заявлені позовні вимоги тим, що дочка підросла, збільшилися витрати на її утримання. В судове засідання позивачка не з»явилася, надіслала суду письмову заяву в якій позовні вимоги зменшує до 300 гривень. Просить позов при зменшеному розмірі позовних вимог задоволити та стягнути в її користь витрати по справі, справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіслав суду письмову заяву в якій позов визнає в сумі 300 гривень, та просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, а саме: свідоцтві про розірвання шлюбу від 11.05.2007 року, свідоцтві про народження дочки [PERSON], [INFO], акті обстеження матеріально-побутових умов позивачки від 26.04.2010 року, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 11.05.2007 року шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час неповнолітня і знаходиться на утриманні позивачки. Рішенням Тлумацького районного суду від 10.08.2007 року відповідач зобов'язаний сплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій .грошовій сумі по 200 (двісті) грн. щомісячно. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З'ясувавши обставини, які згідно ст.182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, та вимоги ст.192 СК України, що можуть бути підставою до зміни розміру раніше визначених рішенням суду аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів в заново визначеній твердій грошовій сумі належить розпочати від дня пред'явлення позову і проводити до повноліття дочки, з одночасним припиненням з цієї ж дати виконання попереднього судового рішення. Крім того з відповідача слід стягнути в дохід держави, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у встановленому законом розмірі. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в твердій грошовій сумі підлягає до негайного виконання. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2002 року, свій шлюб зареєстрували в Селищенській сільській раді Літинського району Вінницької області, актовий запис № 14. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO]. Позивачка посилається на те, що сімейне життя не склалося по тій причині, що вони не підходять один одному по характеру. У них виникали сварки та скандали по різним причинам. Разом не проживають вже місяць, а шлюбні відносини погіршилися 2 роки назад. Просить шлюб розірвати, оскільки не бажає жити з ним за таких обставин. Спору щодо спільно нажитого майна не мають. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що сімейне життя не склалось по вищевикладеним обставинам. Просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд має право ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5) видно, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із копії свідоцтва про народження (а.с.6) судом встановлено, що сторони мають спільну доньку. Враховуючи ту обставину, що мір до поновлення сімейних відносин ніхто із них не приймав, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved