Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON], який проживає у квартирі [ADDRESS], заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 16.01.2003 року по 01.07.2010 року у розмірі 2 637, 79 грн., і не сплачується відповідачем у добровільному порядку, а також понесені судові витрати по оплаті державного мита в розмірі 51, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30, 00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що він не має змоги здійснити повне погашення заборгованості, враховуючи відсутність матеріальної можливості. Дії позивача по відключенню його квартири від електричної мережі, в зв»язку з наявною заборгованістю вважає неправомірними та такими, що завдають йому збитків. Крім того, повідомив, що при зверненні до Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» з проханням надати квитанцію, в якій матиметься графа по оплаті боргу, щоб періодично здійснювати часткове погашення заборгованості, по мірі можливостей, йому було відмовлено. Неодноразові звернення до представників відповідача, як в усній так і в письмовій формі не дали позитивного результату. За таких обставин вважав, що відповідач не зацікавлений в вирішенні даного спору в досудовому порядку і звернення до суду з даним позовом вважає безпідставним. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та відповідачем [PERSON], який проживає у квартирі [ADDRESS], було укладено договір про користування електричною енергією № [NUMBER] від 26.01.2010 року. Пунктом 1, 11 вказаного договору передбачено, що енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачу електричну енергію в необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором. Пунктом 3 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно даних акту звіряння № 1/[NUMBER] від 26.01.2010 року, підписаного сторонами, станом на 26.01.2010 року заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію становить 3 757,90 грн. Відповідно до даних розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] відповідачем за період з лютого по травень місяці 2010 року було здійснено часткове погашення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 1272,11 грн. та за період з січня по квітень місяці 2010 року фактично спожито електричну енергію на суму 152,00 грн. (а.с. 7). Надані у судовому засіданні [PERSON] копії квитанцій про оплату електроенергії за період з квітня по липень місяці 2010 року включно, суд не приймає до уваги як доказ погашення заборгованості, оскільки за даними цих квитанцій відповідачем здійснювалась оплата за поточне користування електричною енергією, без урахування оплати боргу. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність матеріальної можливості здійснювати погашення заборгованості, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Доводи [PERSON], що він був позбавлений можливості здійснювати погашення заборгованості за спожиту електроенергію у зв'язку з відсутністю в квитанції на оплату графи про погашення боргу, судом також не можуть прийматись до уваги, як підстава для звільнення від відповідальності за невиконання зобов»язання. Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за спожиту електричну енергію по квартирі [ADDRESS] в розмірі 2637,79 грн. (3757,90 - 1272,11 + 152,00 грн.). Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON], на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 51, 00 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30, 00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved