Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

13 серпня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 30.04.1999 року у відділі РАГС Бориспільського міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу за №90. У сторін це перший шлюб, в якому у них народились діти: син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, а тому вони вже чотири роки як припинили шлюбні стосунки. Позивач намагається створити нову сім?ю, однак без розірвання даного шлюбу узаконити нові стосунки вона не має можливості. Спільне господарство з відповідачем не ведеться, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного та того, що примирення між ними є неможливим, позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягала позивачка. В судове засідання позивачка зявилась, позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 30.04.1999 року укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом РАГС Бориспільського міськвиконкому Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №90 (а.с. 5). У сторін це перший шлюб. В шлюбі народилась дитина: син [PERSON] (16.09.2001 р.н.), (а.с. 6). З наданих в ході судового розгляду пояснень позивачки, вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вона відмовляється від примирення. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору щодо місця проживання дітей немає, діти залишаються проживати з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам дітей. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, намір позивачки створити нову сім'ю, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між сторонами слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 08 грн. 50 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивачки. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на відповідача.

Outcome: approved