Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 27 грудня 2007 року він уклав з ТОВ « Одеський блок» в особі директора [PERSON] кредитний договір №91/1, відповідно до якого видав ТОВ « Одеський блок» в особі директора [PERSON] кредит у сумі 300.000 гривень із сплатою 17 % річних, строком до 26 грудня 2009 року. В якості забезпечення повернення кредиту 27 грудня 2007 року між ВАТ « Морський транспортний банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 1621/СІ, відповідно до якого [PERSON] є поручителем за зобовязаннями ТОВ «Одеський блок» перед позивачем за вищевказаним кредитним договором. Оскільки ТОВ «Одеський блок» в особі директора [PERSON] свої зобовязання перед позивачем по кредитному договору № 91/1 від 27 грудня 2007 року не виконав, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 252.067 гривень 59 копійок з яких : 249.381 гривня 37 копійок - загальна заборгованість по кредиту та відсоткам, 2.686 гривень 22 копійки - нарахована пеня. 2 серпня 2010 року ухвалою Київського районного суду міста Одеси закрито провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ТОВ «Одеський блок» на користь ВАТ «Морський транспортний банк» та розяснено ВАТ «Морський транспортний банк» право на звернення з вимогами відносно стягнення коштів з ТОВ «Одеський блок» до Господарського суду Одеської області у порядку господарського судочинства ( а. с. 52). У судовому засіданні представник позивача збільшила позовні вимоги та просить суд стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Морський транспортний банк»: суму заборгованості за кредитом у розмірі 238.027 гривень, суму несплачених відсотків у розмірі 1 1.354 гривень 37 копійок, суму нарахованої пені 3.198 гривень 41 копійку, а всього 252.579 гривень 78 копійок та судові витрати, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але судову повістку члени родини [PERSON] відмовились отримувати, про що у справі є поштове повідомлення (а. с. 57). Про причини неявки відповідач суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. На підставі ч. 9 ст. 76 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. На підставі ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2007 року уклав з ТОВ «Одеський блок» в особі директора [PERSON] кредитний договір №91/1, відповідно до якого видав ТОВ «Одеський блок» в особі директора [PERSON] кредит у сумі 300.000 гривень із сплатою 17 % річних, строком до 26 грудня 2009 року ( а. с. 3-6). В якості забезпечення повернення кредиту 27 грудня 2007 року між ВАТ « Морський транспортний банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 1621/СІ, відповідно до якого [PERSON] є поручителем за зобовязаннями ТОВ « Одеський блок» перед позивачем за вищевказаним кредитним договором (а. с. 9-10). Однак ТОВ « Одеський блок» суму кредиту ВАТ «Морський транспортний банк» не повернув. Через невиконання ТОВ «Одеський блок» своїх зобовязань перед позивачем по кредитному договору № 91/1 від 27 грудня 2007 року виникла заборгованість, загальний розмір якої складає : суму заборгованості за кредитом у розмірі 238.027 гривень, суму відсотків у розмірі 11.354 гривень 37 копійок, суму нарахованої пені 3.198 гривень 41 копійку, а всього 252.579 гривень 78 копійок. Згідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В силу ч.1 ст. 611 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дійсна наявність цих грошових зобовязань ТОВ «Одеський блок» перед позивачем та їх розмір підтверджується кредитним договором № 91/1 від 27 грудня 2007 року та наданим представником позивача відповідним розрахунком. Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у звязку з неналежним виконанням ТОВ «Одеський блок» в особі директора [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 91/1 від 27 грудня 2007 року, загальна грошова сума яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача складає 252.579 гривень 78 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з розглядом справи позивач витратив власні грошові кошти, а саме: на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 1.700 гривень; на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень, а всього (1.700 + 120 = 1820) 1820 гривні, які слід стягнути з відповідача на користь позивача. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Морський транспортний банк» суму з наступного розрахунку: (252.579,78 + 1820 = 254.399, 78 ) у розмірі 254.399 гривень 78 копійок.

Outcome: approved