overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 2850 гривень боргу згідно договору позики. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що в червні 2008 року він уклав договір позики з відповідачем, згідно якого позичив 7000 гривень при умові повернення до кінця 2008 року. Частину боргу відповідач повернув, а іншу суму - 2850 гривень добровільно повернути не бажає. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить стягнути суму боргу та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з»явивсяь, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, а тому суд вважає необхідним розглядати справу без його участі, визнавши причину неявки до суду неповажною. Вислухавши пояснення . перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги . виходячи з таких підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що в червні 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно якого позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] А.0.7 тисяч гривень при умові повернення боргу не пізніше кінця 2010 року. У відповідності до вимог сі. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики с укладеним з моменту передапня грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт укладення договору позики наявний. Оскільки умови даного договору не виконувалися з вини відповідача, то 14 червня 2010 року [PERSON] направив пропозицію негайно повернути борг . Проте, на дану пропозицію відповіді він не отримав, що й змусило його звернутися до суду. Таким чином, суд вважає, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму боргу. У відповідності до вимог ст.88 ЦГІК України,стороні, на користь якої ухвалені» рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що дає право суду стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в сумі 51 гривня. 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На піде гаві викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати з відповідача на його аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 від усіх відів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, і до досягнення ним 23 років. В суді позивач свій позов підтримала і просила його задовольнити, аргументувала його тим, що відповідач є батьком [PERSON]М яка навчається на 4 курсі Національного медичного університету імені 0.0.Богомольця. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. Шлюб між сторонами по справі було розірвано 03.12.2003 року актовий запис №138 відділу реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління Київської області. Згідно з наданої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають сина - [PERSON], 27.03.198 9 року народження. У даному свідоцтві про народження зазначено, що батьком дитини являється відповідач ~ [PERSON] [PERSON]М є студентом 1 курсу 4 курсі Національного медичного університету імені [PERSON] денного відділення. [PERSON]М перебуває на диспансерному обліку Переяслав-Хмельницької ЦРЛ з діагнозом - виразка 12-палої кишки, хронічний холицестит. Позивач самостійно оплатити навчання сина, та кошти на проїзд та забезпечення всіх потреб не в змозі. Відповідач працює лікарем наркологом в Переяслав-Хмельницькій ЦРЛ. У силу ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги названі норми закону, позицію сторін, їх матеріальне становище та стан здоров'я, а також інші обставини, що і мають істотне значення по справі, зокрема, вік сторін, їх працездатність, можливість заробляти, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, пояснюючи, що Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 20.07.1998 року було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину. За весь період стягнення аліментів відповідач сплачує аліменти несвоєчасно та різними сумами. На даний час [PERSON] офіційно не працевлаштований та має нерегульований мінливий дохід. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення відповідно до заяви. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до закону, про що свідчить наявність розписки в справі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по факту того, що відповідач є батьком дітей, які утримуються матір»ю, врахувавши обставини щодо матеріального становища сторін, зважаючи на те, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, беручи до уваги те, що [PERSON] проживає з іншою сім»єю та має на утриманні двох малолітніх доньок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

01 липня 2010 року ВАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором в сумі 8554 грн. 52 коп. та розірвання кредитного договору № 1685 від 19.08.2008 року, вказуючи на те, що 19.08.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1685, згідно якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 9919, 00 грн. на 36 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 35 % річних за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Позичальник свої зобовязання по кредитному договору не виконує, внаслідок чого утворилась зазначена сума заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у заочному порядку, та винести по справі заочне рішення, так як в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що 19.08.2008 року між позивачем та відповідачем. був укладений договір № 1685, згідно якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 9919, 00 грн. на 36 місяців зі сплатою відсотку у розмірі 35 % річних за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Позичальник свої зобовязання не виконує, у звязку з чим він має заборгованість у розмірі 8554 грн. 52 коп. У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у термін встановлений відповідно договору. Оскільки відповідач несвоєчасно вносить кредит, заборгованість по його сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

15 липня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 20.09.1986 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 65. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. З дружиною гарної сімї не створили, втратили любов та повагу один до одного, між ними склались неприязні відносини. Більш ніж пять років проживають окремо. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не одноразово не зявлялася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштове повідомлення та розписка про отримання судової повістки, які знаходяться в матеріалах справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у заочному порядку, та винести по справі заочне рішення, так як в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, у них склалися неприязні відносини. У звязку з чим подальше спільне життя подружжя та збереження ними шлюбу суперечить інтересам сторін.font-size:12pt;">&nbsp;> align="justify">"font-family:Times New Roman;tag3:11pt;">

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

В вересні 2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові позивачка зазначила, що з відповідачем був зареєстрований шлюб 26.02.2005 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Позивачка не в змозі самостійно забезпечувати нормальний рівень життя для дитини. Позивач працює на ВАТ «Запоріжвогнетрив» з середньою заробітною платою 1200 грн. У звязку з цим вона просить суд стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не зявилась надала до суду заяву, в якій зазначає, що розгляд справи провести за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначає, що розгляд справи провести за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечує, проте просить стягнути 1/6 частину, у звязку з тим що він сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається із свідоцтва про народження І-ЖС № 002440, [PERSON], народилась 20.03.2005 року, її батьком є [PERSON]. [PERSON] сплачує аліменти у розмірі ? на утримання дитини від першого шлюбу, у звязку з цим, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. При таких обставинах, суд приходить до висновку,що позивні вимоги обґрунтовані, доказані, та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. У своєму позові відповідач зазначає, що шлюб зареєстрований у 04.06.1993 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] . Сторони перебувають у першому шлюбі. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, що призводить до виникнення постійних сварок та скандалів. Спільне життя фактично припинилось з 2006 року, спільне господарство не ведеться. Від позивача надійшла заява, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов, судові витрати, пов*язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на нього та розглядати справу без його участі. Від відповідачки до суду надійшла заява, в якій вона зазначає, що не заперечує проти розірвання шлюбу, спору про поділ майна немає та просить суд розглянути справу без її участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав У судовому засіданні було встановлено, що шлюбні відносини фактично припинено з причин несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, поваги та любові. На примирення сторони не згодні, сім*я розпалась та поновленню не підлягає. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матір*ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши наступне: Позивачка з 12 вересня 2008 року до теперішнього часу перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб зареєстровано у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 313 від 12 вересня 2008 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], 03 серпня 2009 року, який мешкає з позивачкою. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки шлюбні відносини було припинено у 2008 році по причині протилежних поглядів на життя, вважає, що подальше проживання однією сім`єю неможливо. Позивач в судовому засіданні підтримала позов. Відповідач не заперечує проти позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач заявив позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що вона не може знайти спільної мови у питаннях утримання сім`ї, а також по іншим побутовим питанням. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Спір про спільне господарство відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

24.04.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики в розмірі 10000 грн, а також 10000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням грошового зобов'язання, та 228 грн 50 коп. у відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Додатково пояснив, що договір позики укладено сторонами в письмовій формі 12.07.2008 року. Відповідачка не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 12.07.2008 року позивачка надала відповідачці в борг грошові кошти в сумі 10000 грн, які остання зобов'язалася повернути до 25.12.2008 року. Зазначене підтверджується оригіналом письмової розписки відповідачки (а.с. 6), яка в силу статті 1046 ЦК України є підтвердженням укладення сторонами договору позики. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідачка умови договору не виконала і по закінченню строку його дії суму позики в розмірі 10000 грн не повернула, що є підставою для її стягнення. Наслідки невиконання позичальником умов договору позики встановлені статтею 1050 Цивільного кодексу України, який не передбачає можливість відшкодування моральної шкоди в разі порушення даного виду грошового зобов'язання. Таким чином, позов в частині відшкодування моральної шкоди, є таким, що не ґрунтується на законі, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому, [PERSON] [INFO], свідоцтва про право власності на житло від 16 жовтня 1998 року, реєстраційний номер 3-98-152383. В обгрунтування заяви [PERSON] зазначив що, на підставі ордеру на житлове приміщення № 066275 від 26.04.1988 року , йому було надано квартиру [ADDRESS]. В 1998 році він отримав свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS]. На теперішній час він вирішив оформити спадщину на ім?я своєї доньки [PERSON], але в нотаріальній конторі йому було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло помилково вказано його прізвище як «Євдошенко», замість «Йовдошенко». При таких обставинах він змушений звернутися до суду з заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з?явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, доводи заяви підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи-6-ї Харківської державної нотаріальної контори м. Харкова в судове засідання не зявився, просив розгялдати справу у відсутності представника нотаріальної контори. Суд, вивчивши матеріали справи , вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 256 ЦПК України суд встановлює факти, що мають юридичне значення. Судом встановлено що [PERSON] (росіською мовою Евдошенко) [PERSON] степанович народився 02 січня 1939 року, про що в книзі реєстрації атів громадянського стану про народження 03.01.1939 зроблено відповідний актовий запис № 1. Довідка ДПІ Комінтернівського району м.Харкова від 02.10.2001 року про присвоєння ідентифікаційного номера видана на ім?я [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 16.10.1998 року , реєстраційний номер 3-98-152383, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності і зареєстрована в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером П-3-17011 21.10.1998 року. Паспорт серії ММ № 801182, виданий Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області 25.12.2000 року на ім?я [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло від 16 жовтня 1998 року, реєстраційний номер 3-98-152383, допущена помилка при написанні прізвища [PERSON] яке вказано як «Євдошенко». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що станом на 01.05.2010 року у наймача квартири № 127, по вул. Шевченка, 10 в м. Нетішині [PERSON] перед КП НМР «Житлово-комунальне об'єднання» виникла заборгованість за комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в сумі 2366,34 грн. В добровільну порядку відповідачка вказану суму відшкодувати відмовилася, тому за таких обставин позивач просить стягнути з останньої вказану суму, судові витрати та зобовязати таку укласти з КП НМР «Житлово-комунальне об'єднання» договір про надання послуг з утримання будинку та П Щібудинкової території. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінила в частині стягнення суми заборгованості, так як станом на 01.08.2010 року борг відповідачки перед підприємством зріс та становить 2408,14 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, заперечення на позов не подала Згідно акту, складеного комісією Будинкоуправління, за місцем проживання вона відсутня. Суд визнав за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачки за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що у судовому засіданні представник позивача не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, та сторонами не заперечено, що відповідачка є користувачем квартири № 127, по вул. Шевченка, 10 в м. Нетішині, тому відповідно до ст.68 ЖК України зобовязані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Також ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, передбачені договором або законом. КП НМР «Житлово-комунальне об'єднання» будь-які договори з надання послуг з утримання будинку та при будинкової територій з відповідачами не укладав. Відповідно до ч.5 ст.202 ЦК України до цих правовідносин застосовуються загальні положення про зобов'язання, які містяться у ст.509 цього ж Кодексу, а отже формальна відсутність відповідного письмово договору між сторонами у даному випадку не спростовує обов'язку відповідачів сплатити позивачу заборгованість. Проте із виписки по особовому рахунку видно, що відповідачка має заборгованість станом на 30 серпня 2010 року в сумі 2408,14 грн. Оцінюючи наведені обставини, в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення означеної заборгованості є обгрунтованими і така підлягає стягненню з відповідачів зі стягненням судових витрат позивача. Вимоги позивача щодо зобовязання відповідачів укласти з КП НМР «Житлово- комунальне об'єднання» договір про надання послуг з утримання будинку та при будинкової території задоволенню не підлягають, оскільки зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Договір є підставою виникнення цивільних прав і а обов'язків, а у відповідності до ст. 12 ЦК України особа здійснює такі вільно та на власний розсуд.

Outcome: partial