Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

29.09.2010 року позивачі звернулись з даною позовною заявою з проханням: визнати факт прийняття ними спадщини, в порядку спадкування за заповітом, у вигляді домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Мала Стариця, Бориспільського району, вул. Леніна, 53 та земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Кіровське», розміром 5.01 умовних кадастрових гектарів; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом та правилами Цивільного кодексу УРСР 1963 року на /4 частини домоволодіння, що знаходиться в с. Мала Стариця, Бориспільського району Київської області, вул. Леніна, 53 та А частини земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Кіровське», розміром 5.01 умовних кадастрових гектарів - після померлої матері [PERSON], яка померла 15 лютого 2002 року; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом та правилами Цивільного кодексу УРСР 1963 року на /2 частини домоволодіння, що знаходиться в с. Мала Стариця, Бориспільського району Київської області, вул. Леніна, 53 та 'А частини земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Кіровське», розміром 5.01 умовних кадастрових гектарів - після померлої матері [PERSON], яка померла 15 лютого 2002 року. Позовні вимоги обґрунтували наступним. 15 лютого 2002 року померла їх мати [PERSON], після смерті їх матері відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: с. Мала Стариця, Бориспільського району, вул. Леніна, 53, що належав їй на праві власності, згідно з записом в по господарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за № 1496. Дана обставина підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 760 від 02.06.2010 року. Крім того, їх матері належало право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Кіровське», розміром 5.01 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай). 07 грудня 1988 року їх матірю було складено заповіт, відповідно якого вона все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати вона заповідала їм - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. На момент смерті матері даний заповіт не змінений та не скасований, що підтверджується відміткою зробленою на заповіті. Так, відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, під діями, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, зокрема є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вони проживали та проживають у [INFO], що в с. Мала Стариця, Бориспільського району з 2000 року і по даний час. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою [PERSON] сільською радою. Таким чином, відповідно до положень чинного на день відкриття спадщини законодавства України, вони, як спадкоємці за заповітом постійно користуються домоволодінням, проживали та продовжують проживати в будинку, обробляють земельну ділянку, роблять поточний ремонт. Фактично вони вступили в управління та володіння спадковим майном з моменту смерті їх матері. Коли вони звернулися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право спадщину, після смерті своєї матері, їм було відмовлено в усній формі, оскільки на домоволодіння був відсутній правовстановлюючий документ. У судове засідання сторони не з»явились. Від представника позивачів надійшла заява, згідно якої позовні вимоги повністю підтримала та просила слухати справу без її участі. Від відповідача [PERSON] сільської ради надійшов лист від 18 жовтня 2010 року № 613/2-17, згідно якого сільська рада просить справу слухати без свого представника та покладаються на компетенцію суду. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами заяви, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 15.02.2002 року померла мама позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] Серії ІІ-УР № 852379 виданого Сулимівської сільської ради Баришівського району Київської області (а.с. 9), свідоцтвом про народження [PERSON] Серії V-УР № 0420210 (а.с.10) та свідоцтвом про смерть 1-БК № 379886 виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 7). Після смерті матері позивачів відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: с. Мала Стариця, Бориспільського району вул. Леніна, 53, що належав їй на праві власності, згідно з записом в по господарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за №1496 (а.с.16) та земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Кіровське», розміром 5.01 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) (а.с. 13). На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження , згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON]О.Ю даний заповіт зареєстровано в реєстрі № 93 та на день смерті заповідача не змінено і не скасовано (а.с. 8). Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України 1963 року передбачено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини протягом 6-місячного строку з моменту смерті спадкодавця. З наданих суду документів, встановлено, що позивачі втупили в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON], померлої 15 лютого 2002 року. Згідно ст. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved