Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання незаконними дій по відключенню каналізації в її квартирі працівниками КП КГ «Харківкомуночиствод» та стягненню моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог в судовому засіданні представник позивачки, що діє на підставі доручення, зазначив, що позивач мешкає у квартирі [ADDRESS], користується послугами водовідведення, але, у зв'язку з відсутністю у її сім'ї можливості, сплачує за отримані послуги не в повному обсязі, через що 10 березня 2010 року її квартиру було відключено від мережі міської каналізації. Просить дії працівників КП КГ «Харківкомуночиствод» по відключенню каналізації визнати незаконними, підключити її квартиру до системи водовідведення та стягнути з КП КГ «Харківкомуночиствод» на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 1000 грн., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивачки стверджував, що відповідачем були порушені права, свободи та інтереси позивачки та членів її родини, створено перешкоди для реалізації конституційних прав і свобод. Своїми діями відповідач порушив ряд норм чинного законодавства України, а саме: Конституцию України, Цивільний кодекс України, Закон України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про житлово-комунальні послуги», "Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, "Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 р. № 190, Загальну декларацію прав людини, Європейську соціальну хартію, Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Закон України "Про основи національної безпеки України, Закон України "Про природні монополії», Закон України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії". Представник відповідача проти позову заперечував і пояснив, що відповідно до п. 8 ч. З ст. 20 Закону України Про житлово - комунальні послуги споживач зобов'язаний не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово - комунальних послуг, у тому числі КП КГ Харківкомуночиствод, який є виробником і виконавцем послуг водовідведення. Згідно ст. 4 Закону України Про житлово - комунальні послуги законодавство України в сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно- правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно- правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно ст.ст. 67 і 68 Житлового кодексу України передбачено, що наймач приміщення зобов'язаний вносити квартирну плату і сплачувати комунальні послуги. Відповідно п/п 5 п. З ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний сплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, тобто строк сплати може бути встановлений не тільки договором, але і законом. Згідно ч. 4 ст. 4, ч. З ст. 11 ЦК України актами цивільного законодавства є постанови Кабінету Міністрів України. А цивільні права і обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р., сплата за надані послуги здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ст. 538 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі. Діюче законодавство не містить норм про безкоштовне надання послуг або сплати їх не в повному обсязі. Відповідно до Статуту КП КГ Харківкомуночиствод зобов'язане приймати, перекачувати і очищувати побутові та промислові стоки, забезпечувати безаварійну та безпечну експлуатацію у заданому режимі каналізаційних мереж та очисних споруд міста, проводити профілактичні та капітальні ремонти. Тобто відповідач здійснює загальнонеобхідну функцію по забезпеченнюеколгічної безепеки на території м. Харкова. Але без регулярного надходження платежів від громадян за надані послуги водовідведення виконання обов'язкових для підприємства завдань ставиться під загрозу зриву. Несвоєчасна сплата, несплата або часткова сплата спожитих послуг водовідведення призводить до погіршення фінансового стану та можливостей відповідача щодо обслуговування мереж водовідведення, ремонту обладнання та інше. Це, в свою чергу, створює загрозу порушення роботи очисних споруд з непередбачуваними наслідками для екологічного стану усього Харківського регіону. Таким чином, відключення від мережі централізованого водовідведення боржника, який користується послугами водовідведення та не сплачує за них, або сплачує не в повному обсязі, має характер законного самозахисту та не суперечить вимогам діючого законодавства. Між КП КГ Харківкомуночиствод і родиною [PERSON] 14.05.09 р. було укладено договір № 47185 про надання послуг з централізованого водовідведення. Згідно п.п. 3.1, 3.2 і 4.2.1 договору родина позивачки зобов'язана щомісячно сплачувати надані послуги водовідведення у строк до кінця місяця, наступного за розрахунковим. В той же час у випадку несплати наданих послуг згідно п. 9.3 договору відповідач мав право в одноособовому порядку розірвати договір і відповідно припинити надання послуг водовідведення. В лютому місяці 2010 р. родину [PERSON] було письмово попереджено про розірвання договору № 47185 від 14.05.09 р. в одноособовому порядку. 25.02.2010 р. співробітники підприємства повідомили боржників за адресою: Салтівське шосе[ADDRESS] про відключення від мережі міського водовідведення за несплату наданих послуг. Позивачці також було вручено під підпис повідомлення - попередження про відключення. Для з'ясування питання погашення заборгованості позивачка мала можливість звернутися за телефонами інформаційного центру, вказаними у повідомленнях. Однак жодних дій по виконанню договірних обов'язків позивачкою не виконано. 10.03.2010 р. квартиру позивачки було відключено від міської мережі каналізації. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач із родиною мешкає у квартирі [ADDRESS], користувалась послугами водовідведення, але належним чином не сплачувала за отримані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в сумі 107 грн. 07 коп. Між КП КГ Харківкомуночиствод і родиною [PERSON] 14.05.09 р. було укладено договір № 47185 про надання послуг з централізованого водовідведення. Згідно п.п. 3.1, 3.2 і 4.2.1 договору позивачка із родиною зобов'язана щомісячно сплачувати надані послуги водовідведення у строк до кінця місяця, наступного за розрахунковим. В той же час у випадку несплати наданих послуг згідно п. 9.3 договору відповідач мав право в одноособовому порядку розірвати договір. Згідно п. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В лютому місяці 2010 р. родину [PERSON] було письмово попереджено про розірвання договору № 47185 від 14.05.09 р. в одноособовому порядку. 25.02.2010 р. співробітники підприємства повідомили боржників за адресою: Салтівське шосе[ADDRESS] про відключення від мережі міського водовідведення за несплату наданих послуг. Позивачці також було вручено під підпис повідомлення - попередження про відключення. Для з'ясування питання погашення заборгованості позивачка мала можливість звернутися за телефонами інформаційного центру, вказаними у повідомленнях. Однак жодних дій по виконанню договірних обов'язків позивачкою не виконано. 10.03.2010 р. квартиру позивачки було відключено від міської мережі каналізації. Згідно ст. 4 Закону України Про житлово - комунальні послуги законодавство України в сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно- правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно- правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно ст.ст. 67 і 68 Житлового кодексу України, ч. З ст. 815 ЦК України передбачено, що наймач приміщення зобов'язаний вносити квартирну плату і сплачувати комунальні послуги. Відповідно п/п 5 п. З ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний сплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, тобто строк сплати може бути встановлений не тільки договором, але і законом. Згідно ч. 4 ст. 4, ч. З ст. 11 ЦК України актами цивільного законодавства є постанови Кабінету Міністрів України. А цивільні права і обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р., сплата за надані послуги здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання. Пунктом 9.3 договору про надання послуг з централізованого водовідведення сторонами узгоджено, що у випадку невиконання своїх обв'язків по договору однією стороною друга сторона має право в одноособовому порядку розірвати договір. Ст. 538 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі. Діюче законодавство не містить норм про безкоштовне надання послуг або сплати їх не в повному обсязі. Таким чином, позивачкою порушено умови, передбачені договором, а також вимоги чинного законодавства. На день відключення квартири позивачки від мереж міської каналізації заборгованість за надані послуги водовідведення склала 107 грн. 07 коп. Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача не суперечать діючому законодавству, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Відповідно немає підстав для задоволення позову і в частині стягнення моральної шкоди.

Outcome: dismissed