Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни. Свої вимоги мотивує тим, що вона є дитиною війни та відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни" пенсія щомісячно повинна підвищуватися на 30% від мінімальної пенсії за віком. Але всупереч того, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами, розмір пенсії щомісячно протиправно не підвищувався на 30 % мінімальній пенсії за віком. Вона просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити щомісячне підвищення як дитині війни згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2007 року. В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи за її відсутності. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення, з яких вбачається ,що відповідач позовні вимоги не визнає. Свою позицію мотивує наступним чином. Зміни до Державного бюджету України на 2007-2010 роки щодо фінансування виплат підвищення пенсії на 30% , як дитині війни не вносилися. Згідно ст. 6 ЗУ № 2195 - «дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни». Це підвищення становило з 01.01.2008 р. - 47 грн., з 01.04.2008 р. - 48,10 грн., з 01.07.2008р. - 48,20 грн., з 01.10.2008р. - 49,80 грн. Після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10- рн/2008 постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в таких розмірах: з 22 травня - 48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня - 49,80 грн. Іншого чинним законодавством не передбачено. Управління ПФУ в Сосницькому районі не може забезпечити виплату пенсії з урахуванням її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, оскільки Законами України Про Державний бюджет України на 2007-2010 роки не визначено видатки держави на виплату даних підвищень до пенсії та не виділено на це відповідні кошти. Тому механізм виконання рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. та від 22.05.2008 року є неможливим. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Основним завданням Пенсійного Фонду є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» та здійснює свої повноваження на підставі п. 15 Положення, через створення в установленому порядку його територіальних управлінь. На підставі ст. 3,4 та Прикінцевих положень Закон України «Про соціальний захист дітей війни» зазначено, що законодавство України про соціальний захист дітей війни складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів України. Державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами. Згідно статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Встановлено, що [PERSON], [INFO] і, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є дитиною війни, що не заперечується відповідачем. Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», редакція якої діяла до 1 січня 2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни - з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007, було визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), такі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», як п. 12 ст. 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього закону. Відповідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» із змінами, внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року, дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України" на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» під 28.12.2007 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р.№ 10-рп/2008. Згідно частини 2 статті 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Окрім того, встановлений частиною 2 статті 95 Конституції України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як причину невиконання зобов'язань судом не приймається до уваги. Отже, позовні вимоги [PERSON] про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне зобовязати управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі нарахувати позивачу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 09.09.2010 року щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни з урахуванням її підвищення на ЗО % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат та забезпечити її виплату. Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial