Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що перебуває з з ним у зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999 року, від шлюбу у сторін народились двоє дітей, дочка [PERSON], 10.03.2000р.н. та син [PERSON], 11.07.2001р.н. Сімейне життя з відповідачем не склалось належним чином і вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Самостійно забезпечити двох неповнолітніх дітей позивач не має змоги, просить стягувати із відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1\\4 частки від всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, підтримала обґрунтування, наведене у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, погоджується на сплату аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1\\4 частини від всіх видів його доходу, додатково повідомив, що не працює, є інвалідом другої групи, однак отримує пенсію, а тому взмозі сплачувати кошти на утримання дітей, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, інтересам сторін по справі та їх неповнолітніх дітей, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як встановлено при розгляді справи, діти сторін дочка [PERSON], 10.03.2000р.н. та син [PERSON], 11.07.2001р.н. проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей, крім спільних з позивачкою, немає, є інвалідом другої групи, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів працює, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він не працює, проте отримує пенсію, має сталий дохід, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дітям, сплачувати аліменти, які слід стягувати в 1\\4 частині від всіх видів його доходу щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved