Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

зазначена позовна заяви виділена із іншої справи ухвалою Харківського районного суду від 30 квітня 2010 року, в якій [PERSON] просить стягнути з державного сільськогосподарського підприємства «Комунар» на свою користь 6000 гривень середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку-за період з 23.02.2009 року по 23.08.2009 року а також стягнути з відповідача на свої користь 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди. Позивачем подана суду заява, в якій позивач позов підтримала в повному обсязі і просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання вдруге не з`явився, причин неявки суд суду не повідомлено, тому судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача в частині доведеності позовних вимог. Судом встановлено, що 23.02.2009 року відповідно до наказу № 5-к від 23.02.2009 року ДСП «Комунар» позивача звільнено із займаної посади відповідно до ст. 38 КЗПП України, що підтверджено копією трудової книжки позивача. На час звернення позивача до суду остаточний розрахунок відповідачем не здійснено і затримка становить шість місяців, що підтверджено довідкою № 079 від 1.08.2009 року, виданою ДСП «Комунар». Відповідно до вимог ст. 117 КЗПП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до наданої відповідачем довідки № 123 від 27.09.2010 року судом встановлено, що середній заробіток позивача становить 1010 гривень 44 коп. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь 6000 гривень за час затримки остаточного розрахунку протягом 6 місяців є обґрунтованими і підлягає задоволенню в цій частині. Таким чином вимоги позивача в частині стягнення компенсації за затримку остаточного розрахунку задовольняються в повному обсязі і відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави державне мито в розмірі 60 гривень і на користь УДК у Харківському районі Харківської області 120 гривень на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи. Крім того, відповідно до ст. 237-1 КЗПП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем суду надано докази того, що ї чоловік постійно хворіє і є інвалідом 3-ї групи. Таким чином дії позивача, що порушили право позивача своєчасно отримати остаточний розрахунок, призвели до моральних страждань, оскільки необхідно було витратити додаткові зусилля для догляду за чоловіком в скрутних матеріальних умовах. Таким чином відповідач зобов`язаний відшкодувати позивача завданих моральних страждань, але суд вважає що заявлений розмір компенсації в 10000 гривень є значно завищеним, а тому, враховуючи всі обставини справи суд вважає, що компенсація в 2000 гривень буде достатньою і в цій частині позовні вимоги, підлягають задоволенню, а в задоволенні іншої частини позовних вимоги суд відмовляє за недоведеністю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved