Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

Заявниця звернулася 08.07.2010 року в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В своїй заяві [PERSON] зазначила, що 21.04.1995 року її батьки [PERSON] та [PERSON] разом з її донькою [PERSON] уклали договір міни житлового будинку, відповідно до якого вони набули нерухоме майно, а саме: будинок в с. Новоінгулка, Новоодеського району, Миколаївської області по вул. Тяговського. 18.07.2007 року померла мати заявниці, а 26.06.2010 року помер її батько. Заявниця звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, де нотаріусом була виявлена помилка в написанні прізвища батька та матері в свідоцтві про її смерть, в свідоцтві про одруження. Виправити допущену помилку в правовстановлюючому документі вже неможливо, внаслідок чого вона не може захистити своє право на спадок. В інший спосіб, як через звернення до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа вона не може захистити своє порушене право. Посилаючись на викладені в заяві обставини, просить суд винести рішення, яким встановити факт, що її батькам: [PERSON], який помер 26.06.2010 року та [PERSON], яка померла 18.07.2007 року належало свідоцтво про одруження, отримане на імя «[PERSON] та [PERSON]» від 10 вересня 1959 року, виданого Донецькою сільрадою Переволоцького району, актовий запис №20, серії УЧ № 243879. До суду надійшла заява від заявниці з проханням слухати справу у її відсутності. Зацікавлена особа: [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового розгляду даної справи. Неявка зацікавленої особи до суду визнана без поважних причин. Справа у відповідності з вимогами ст.169 ЦПК України розглянута у відсутність сторін на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, оскільки суд діяв відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, викликаючи представника зацікавленої особи через оголошення в пресі. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця являється донькою [PERSON], яка померла 18.07.2007 року в с. Новоінгулка, Новоодеського району, Миколаївської області, і [PERSON], який помер 26.06.2010 року там же. 21.04.1995 року, коли ще були живі батьки заявниці, вони, разом з донькою заявниці-Приймак Т.С., уклали договір міни своєї квартири в м. Миколаїв на будинок в с. Новоінгулка, Новоодеського району, Миколаївської області. Під час звернення заявниці до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1\\3 частку вищевказаного будинку, нотаріус правомірно відмовила їй у видачі цього свідоцтва про право на спадщину за законом, так як в свідоцтві про одруження батьків їхні прізвища вказані як «Лашманов» та «Лашманова» замість правильного «Лошманов» і «Лошманова». Досліджені в судовому засіданні фактичні обставини справи доводять факт належності подружжю [PERSON] свідоцтва про одруження, і вказують на очевидність допущеної помилки при написанні їх прізвищ в цьому свідоцтві. Доказами належності батькам заявниці вищевказаного свідоцтва, являється факт отримання та знаходження свідоцтва в них. Батько заявниці [PERSON] після смерті дружини, згідно за ст. 1268 ч.3 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Встановлення цього юридичного факту має для заявниці суттєве юридичне значення і необхідно для подальшого оформлення спадкових прав після смерті батьків. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявниця захистити свої права не може. За таких обставин, на підставі ст. ст. 234-235, 256 ЦПК України, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, підлягає задоволенню.

Outcome: approved