Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, де зазначає, що має статус дитини війни. Відповідно до вимог ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», таким особам передбачено щомісячні грошові виплати за місцем проживання у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач вважає, що йому в період з березня 2007 по березень 2010 рік не була виплачена ця допомога в повному обсязі в розмірі 4925,1грн., чим порушено його права. Позивач [PERSON] до суду не прибула, надіслала суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача управління пенсійного фонду в судовому засіданні із позовом не погодився, зазначив, що гроші на виплати у повному обсязі, як встановлено законом, відсутні та не виділялися. Вважає, що закон не діє і повинна виконуватися постанова КМУ де зазначені інші розміри виплат. Проти відновлення строку позовної давності заперечують. Вважають, що рішення конституційного суду з цього питання не потрібно застосовувати. З порядком розрахунків та сумою погодився. Відповідно до змін від 18.02.2010 року зазначену категорію справ зобовязано розглядати в порядку цивільного судочинства. Вислухав представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне : дійсно позивач має статус дитини війни - і відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячну грошову допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії визначається моментом здійснення виплати. Позивачу була часткова сплачена зазначена допомога відповідно до Постанови КМУ у розмірі 10% за 2008-2010 роки. Абсолютним розміром 1326грн. 30коп. Але, суд звертає увагу на те, що зазначеним вище законом в ч.2 ст.3 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» встановлено заборону на обмеження соціальної забезпеченості визначеної цим законом за допомогою інших нормативних актів. У відповідності до ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, основи соціального захисту населення. Зазначене положення підтверджено рішенням конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 яке має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді справ у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Тому, суд вважає, що право позивача на отримання щомісячної допомоги дітям війни в 2007-2009 роках було порушено в частині виплати належного розміру цієї допомоги, а обставини, на які посилається відповідач, заперечуючи проти позову, не спростовують законності та обгрунтованості заявлених вимог. Таким чином, розмір соціальної допомоги, визначеної законом, яка підлягає нарахуванню! позивачу, виходячи з 30 % з березня 2007 року по березень 2010 року, становить - 3867грн. 30коп. Враховуючи сплачених в 2008 році та в 2010 році 1326грн. 30коп. Відмова громадянину у виплаті, у встановлених судом обставинах, була неправомірною. Позов заявлено в межах строку позовної давності. Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів. Судом прийняті всі міри для всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи. Будь яких заяв та 1 клопотань сторони суду не надавали.

Outcome: partial