Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що з 07.11.1985 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. Шлюб між позивачем на [PERSON] у встановленому порядку розірвано не було. У період вказаного шлюбу у позивача та [PERSON] народилось двоє дітей - [PERSON] та [PERSON]. На день смерті [PERSON] за місцем його роботи в ДП «Рівнеторф» залишилась невиплаченою заробітна плата. У встановлений законом шестимісячний строк позивач, [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У подальшому [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON]. Будь- яких заповітів за життя [PERSON] не видавав. На день смерті у ДП «Рівнеторф» утворилась заборгованість із виплати заробітної плати перед [PERSON] в сумі 34349,33 грн.. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину стягуваної заробітної плати, стягнути з ДП «Рівнеторф» на користь [PERSON], указану частину заборгованої заробітної плати, а також 1/6 частину заробітної плати [PERSON], як члена сім'ї останнього. Просила відмовити в задоволенні позову [PERSON]. Окрім того вважає, що позов [PERSON] також підлягає до задоволення. Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON] з тих же підстав підтвердила вказані представником позивача обставини, вважає, що первинний позов [PERSON] підлягає задоволенню, а позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Третя особа з самостійними вимогами [PERSON] свій позов підтримала та пояснила, що з 1995 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із спадкодавцем [PERSON], проживала з ним однією сім'єю, вела спільне домашнє господарство. Від фактичного шлюбу [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. Стверджує, що з 1995 року [PERSON] з [PERSON] припинили шлюбні стосунки, однією сім'єю не проживали. Після смерті [PERSON] від імені їх спільної дитини звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Від свого імені з аналогічною заявою до нотаріуса не зверталась. Просить суд стягнути з ДП «Рівнеторф» на її користь та на користь її неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], заборгованість по заробітній платі та інші виплати на суму 34349 гривень 33 копійки, що належали спадкодавцеві. З указаних підстав позовні вимоги позивача та третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] не визнала. Третя особа з самостійними вимогами [PERSON] підтримав свій позов та пояснив, що його матір та батько [PERSON] до смерті останнього перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом з ним однією сім'єю та у зв'язку з навчанням у ВУЗІ він перебував на утриманні батька до дня його смерті. У зв'язку з цим та на підставі ст. З, ст. 199 СК України, вважає, що йому, як члену сім'ї спадкодавця на підставі ст. 1227 ЦК України належить 1/3 частка заробітної плати, що належала [PERSON], яку просить суд стягнути з ДП «Рівнеторф» на його користь. Представник відповідача заперечень щодо задоволення жодного з позовів не мав та пояснив, що заборгованість із заробітної плати буде виплачена відповідачем на користь тих осіб, які вкаже суд у своєму рішенні. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що станом на день смерті [PERSON] [INFO] в ДП «Рівнеторф», де останній працював до смерті існує заборгованість із заробітної плати в сумі 34349,33 гривні, що підтверджується відповідною довідкою. Судом безспірно встановлено, що починаючи з 07.11.1985 року до дня смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у період якого в них народились двоє дітей [PERSON], 1986 року народження та [PERSON], 1987 року народження. Відповідно до ч. 2 ст. З СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку, зокрема, з роботою та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до п. 4 ст. З СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON], проживав спільно з [PERSON] у місті Рівному однією сім'єю. Судом встановлено, що [PERSON] у зв'язку з роботою в ДП «Рівнеторф» у місті Рівному переважно у м. Радивилів Рівненської області не проживав. Відповідно до довідки ЖКП «Перспективне», до складу сім'ї [PERSON] [PERSON] не входив. Навпаки ж, згідно з аналогічною довідкою КП Житлово-комунального господарства Радивилівської міської ради, [PERSON], який помер [INFO] входив до складу сім'ї [PERSON] Ця ж довідка містить вказівку про те, що подружжя постійно проживало разом і вело спільне домашнє господарство. Такі ж фактичні дані встановлені судом із показань свідка [PERSON] Поряд з тим, суд приймає до уваги те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано не було. Підсумовуючи наведене, суд прийшов до висновку, що за життя [PERSON] не було вчинено жодних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо набуття з [PERSON] взаємних прав та обов'язків, як членів однієї сім'ї, а тому суд не знаходить достатніх підстав стверджувати про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, у зв'язку і чим у них могли виникнути взаємні права та обов'язки, як членів однієї сім'ї. Відповідно до ч. З п. 2 ст. З СК України можливість набуття статусу члена сім'ї своїх батьків без спільного проживання з ними закон надає лише дитині, правовий статус якої згідно з п. 1 ст. 6 СК України має особа до досягнення нею повноліття. Як слідує із свідоцтва про народження, [INFO], тобто у період нерозірваного шлюбу, у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина. Отже, суд вважає, що неповнолітня дитина [PERSON] - [PERSON], [INFO] з указаних підстав набула статусу члена сім'ї [PERSON]. Судом також встановлено, що [PERSON], як син [PERSON], станом на день його смерті, у зв'язку із навчанням у ВУЗІ на денній формі, хоча і проживав у місті Харкові, проте, не досягши 23 річного віку, перебував на утриманні останнього, що підтверджується копією диплому про вищу освіту, копією паспорта [PERSON] з відмітками про місце його реєстрації у м. Харкові та, що підтверджено в судовому засіданні [PERSON]. Тому з урахуванням положень ст. З, ст. 199 СК України, ст. 4 Закону України «Про соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та приймаючи до уваги те, що на день смерті [PERSON], [PERSON] не був одружений, тобто не мав власної сім'ї, суд вважає, що до членів сім'ї [PERSON] на день його смерті входив також і його син [PERSON]. Згідно з ч. 2 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, одержана одним із подружжя. Таким чином, суд прийшов до висновку, що ? частина спірної суми заборгованої заробітної плати за відсутності встановлення судом будь-яких доказів щодо відступу від правила рівності часток подружжя у спільній сумісній власності на майно, належить позивачу [PERSON]. Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Враховуючи те, що до складу членів сім'ї [PERSON] на день його смерті входили [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON], з урахуванням ? частки заробітної плати, що належить [PERSON], як дружині померлого, суд прийшов до висновку, що інша '/2 частина спірної заробітної плати підлягає розподілу в рівних частках між членами сім'ї [PERSON], а саме по 1/6 частині за кожним, що складає 5701 гривню 98 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved