Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

В ході банкрутства КСП Борівське пташник та гараж,згідно зі свідоцтвом на право на майновий пай, були виділені членам КСП «Борівське» (правонаступником якого є ТОВ СП «Вільне поле»): - [PERSON], адреса: смт. Борова, вул. Східна,78; - [PERSON], адреса: вул. Східна,69; -[PERSON], адреса: вул. Східна, 38; - [PERSON], адреса: вул. Леніна, 289; - [PERSON], адреса: вул. Леніна, 219; -[PERSON], адреса: вул. Леніна; -[PERSON], адреса: вул. Східна,4; -[PERSON], адреса: вул. Леніна,72; -[PERSON], адреса: вул. Леніна, 97; -[PERSON], адреса: вул. Леніна, 267; -[PERSON], адреса: вул. Леніна, 75; Відповідно до Акту №1 на приймання - передачу майна від 04.03.2002 року ТОВ СП «Вільне поле» передало ПП [PERSON]М.» дані споруди за рахунок погашення заборгованості по сплаті заробітної плати колишнім членам КСП «Борівське». ПП «[PERSON]М.» борги по заробітній платі відповідачам по справі сплатив у повному обсязі. Представники 3 особи ХМБЗ «Світло шахтаря» вважають, що власником пташника є ХМБЗ «Світло шахтаря» і вказують що пташник будувався на підставі договору підряду від 20.01.1991 року укладеному між колгоспом імені Леніна і заводом «Світло шахтаря». Право власності підтверджується свідоцтвом на вказаний пташник, який зареєстрований фондом державного майна України реєстраційний № П-540 від 10 липня 1998 року. В судовому засіданні позивач вважає, що відповідно до ст. 128 ЦК УРСР, яка мала чинність на момент виникнення права власності на зазначене нерухоме майно, право власності у набувача за вчиненим правочином виникло з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Отже, правочин з купівлі-продажу пташника відповідає вимогам законодавства, що діяло на момент його вчинення,сторони виконали його в повному обсязі, що підтверджується Актом №1 на приймання-передачу майна від 04.03.2002 року та фінансовими документами, що підтверджують сплату коштів колишнім членам КСП «Борівське». Про наявність будь-яких обтяжень стосовно пташника на момент укладання правочину з його купівлі СПДФЛ [PERSON] нічого не було відомо. Позивач просить визнати право власності на спірний пташник, оскільки він сплатив його вартість відповідачам. Представники 3 особи ВАТ ХМБЗ «Світло шахтаря» вважають, що спірний пташник належить їм, оскільки вони будували його за кошти заводу на підставі договору №1 від 20.04.1991 року і вказаний пташник є власністю ВАТ ХМБЗ «Світло шахтаря» на підставі свідоцтва про власність від 10.07.1998 року реєстраційний № П-540. Представники 3 особи заперечують проти визнання права власності за позивачем, оскільки власником пташника є ХМБЗ «Світло шахтаря». З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав пташник 04.03.2002 року згідно акту прийому передачі ( а. с. 7), із довідки вбачається, що пташник введений в експлуатацію в 1982 році інвентарний № 807 і знаходиться у власності ТОВ СП «Вільне поле» (а. с. 8 ); позивачі по справі подали заяви до суду що не заперечують проти позовних вимог позивача ( а. с. 15-23) наказ фонду державного майна про приватизацію заводу «Світло шахтаря», договір підряду на капітальне будівництво між заводами «Світло шахтаря» і колгоспом імені Леніна. Свідоцтво про власність і перелік майна яке є власністю заводу. Згідно висновку спеціалістів які долучались судом до розгляду справи пташник побудовано згідно технічної документації наданої представниками третьої особи. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню оскільки право власності на ввірений пташник належить ВАТ ХМБЗ «Світло шахтаря» на підставі свідоцтва на право власності №540 від 10.07.1998 року виданого фондом державного майна України. На момент розгляду справи вказане свідоцтво не скасовано. Згідно ст..321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Outcome: dismissed