Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

У березні 2009 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання правочину недійсним та стягнення з [PERSON] 38500 грн.,а також судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 38500 грн. позивач посилався на те, що 21.11.2008 р. відповідач по справі, [PERSON], маючи намір продати йому квартиру [ADDRESS], отримав від позивача грошову суму еквівалентну 5000 (пяти тисячам) доларів США, про що видав йому розписку. За офіційним курсом НБУ вказана сума дорівнює 38500 гривень. Договір купівлі-продажу вказаної квартири сторони не уклали з дотриманням вимог закону про його нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію. [PERSON] продав квартиру іншій особі, але отриманих від позивача грошей йому не повернув. Тому позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отриману суму авансу. Відповідач [PERSON] проти вказаного позову заперечував та предявив зустрічний позов, у якому просить визнати дійсним та виконаним з боку [PERSON] в повному обсязі договір завдатку від 21.11.2008 р. між [PERSON] та [PERSON], стягнути з [PERSON] збитки у розмірі 77000 грн. за неналежне виконання зобов'язання за договором завдатку від 21.11. 2008 р. та моральну шкоду в розмірі 1700 грн. В обґрунтування своїх заперечень проти первісного позову та зустрічних позовних вимог представник відповідача посилався на те, що [PERSON] виявив бажання купити належну [PERSON] квартиру [ADDRESS], за суму в 55000 доларів США і для того, щоб він не продав її іншим особам 21.11.2008 р. позивач за первісним позовом передав [PERSON] завдаток у сумі 5000 доларів США, про отримання завдатку у той же день [PERSON] видав [PERSON] розписку у простій письмовій формі. Оскільки документи необхідні для укладення договору купівлі-продажу ще не були виготовлені КП «ДМБТІ», сторони не могли відразу ж укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Після того, як документи необхідні для продажу квартири були зібрані [PERSON], [PERSON] відмовився купувати квартиру. [PERSON] вимушений був шукати іншого покупця квартири і внаслідок зміни цін на ринку нерухомості продав квартиру значно дешевше, чим йому було задано. Збитки в розмірі 77000 тисяч гривень, що еквівалентно 10000 тисячам доларів США. Збитки [PERSON] вважає спричиненими діями [PERSON], який відмовився купити квартиру. Вимагаючи відшкодування моральної шкоди, [PERSON] послався на те, що з боку [PERSON] під час пошуку нових покупців [PERSON] до нього надходили погрози, що призвело до нервового зриву у дружини, а також постійної нервової обстановки у домі, відповідач змушений був звертатися до міліції з відповідною заявою. [PERSON] визначив заподіяну моральну шкоду у розмірі 1700 грн. Грошові кошти, отримані від позивача [PERSON], [PERSON] вважає завдатком, який має залишатися у нього, оскільки з вини [PERSON] мало місце порушення зобов'язання. У звязку з цими обставинами [PERSON] просить у первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Вислухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, а у зустрічному позові [PERSON] слід відмовити з таких підстав: Як видно із розписки від 21.11.2008 р., виданої [PERSON] (а.с.6), його зобовязання про продаж квартири [ADDRESS], містить окремі умови про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна в майбутньому, а отже, для надання вказаному зобовязанню юридичної сили воно за своєю формою та змістом має відповідати вимогам ст.635 ЦК України для його визнання попереднім договором. Згідно з ч.1 ст.635 ЦК України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Оскільки основний договір - договір купівлі-продажу квартири або іншого нерухомого майна на час виникнення спірних правовідносин згідно з ч.1 ст.657 ЦК мав укладатися у письмовій формі і підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, попередній договір про продаж квартири у майбутньому також мав відповідати вказаним вимогам. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним (ч.1 ст.220 ЦК України). Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором (ч.4 ст.635 ЦК України). Таким чином, сторонами не було укладено попереднього договору квартири [ADDRESS], який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, виконання якого мало забезпечуватися завдатком і за порушення якого до винної сторони можна було б застосувати санкції, встановлені ст.571 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Оскільки сторонами не було укладено ні якого іншого договору, виконання якого мав би забезпечувати завдаток і у сторін не виникло жодних зобовязань стосовно купівлі та продажу квартири [ADDRESS] у майбутньому, грошова сума, отримана [PERSON] згідно з вказаними нормами закону не вважається завдатком. Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Грошова сума отримана [PERSON] від позивача в рахунок майбутніх платежів за придбання квартири згідно з ч.2 ст.570 ЦК України вважається авансом. Вказану квартиру [PERSON] продав за договором купівлі-продажу від 12.02.2009 року іншому покупцю - [PERSON] (а.с.21). Оскільки договору купівлі-продажу квартири сторони не уклали і квартира позивачеві передана не була, сума авансу у розмірі, еквівалентному 5000 доларів США, отримана відповідачем безпідставно і підлягає стягненню з [PERSON] У звязку з тим, що у зобов'язанні відповідача визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, оскільки грошове зобовязання відповідно до ст.533 ЦК України має бути виконане у гривнях. На час звернення до суду, на 25 лютого 2009 р. встановлений НБУ офіційний курс долара США до української гривні становить 770 гривень за 100 доларів США. Виходячи із цього, з відповідача підлягає стягненню 38500 (тридцять вісім тисяч пятсот) гривень: (50 х 770 грн.) Зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним та виконаним з боку [PERSON] в повному обсязі договору завдатку від 21.11.2008 р. між [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки згідно з ч.2 ст.215 ЦК України правочин може бути визнаний судом дійсним лише у випадках, встановлених цим Кодексом. Правових підстав для заявлення позовних вимог про дійсність правочину позивач та його представник суду не навели. Крім того, договір про завдаток є акцесорним зобовязанням, яке може існувати за наявності основного зобовязання за іншим договором, у разі недійсності основного зобовязання за іншим (основним) договором додаткове зобовязання є недійсним (ч.2 ст.548 ЦК України). Судом встановлено відсутність між сторонами спору основного зобовязання, що виключає можливість існування між ними правовідносин за договором про завдаток. Не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про стягнення збитків з [PERSON] у розмірі 77000 гривень за неналежне виконання зобов'язання за договором завдатку від 21.11.2008 р., оскільки ч.2 ст.571 ЦК України, на яку посилається [PERSON] як на правову підставу заявленої вимоги, передбачає відповідальність за неналежне виконання іншого договору, зобовязання за яким забезпечені завдатком, а не договору про передання завдатку. Вимоги [PERSON] про виклик позивача, [PERSON], до приміщення приватного нотаріуса [PERSON] для укладення 17.01.2009 року договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] не ґрунтуються на законі, оскільки у позивача були відсутні зобовязання укласти вказаний договір на цю дату. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивач за зустрічним позовом та його представник не надали суду доказів протиправної поведінки відповідача за зустрічним позовом [PERSON] та заподіяння ним моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved