overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 28.10.1995р. вона уклала шлюб з відповідачем по справі. На даний час стосунки між ними припинені, але офіційно шлюб не розірвано. В період шлюбу в них народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не перемайється його проблемами, а самостійно утримувати дитину позивачці тяжко. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], непрацюючого, на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного, щомісячно та до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], непрацюючого, на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 330грн.00коп. щомісячно та до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. З пояснень сторін та досліджених матеріалів справи вбачається, що сторони по справі проживають в зареєстровано шлюбі з 28.10.1995р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія І-КГ №279860, актовий запис за №696. В період їхнього шлюбу в них народилася дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-КГ №052463, актовий запис за №12. З довідки, виданої Комишанською селищною радою вих. №1230 від 08.04.2011р., вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає з [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 Сімейного кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитини, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання їхнього сина, а також, враховуючи матеріальний стан відповідача, який офіційно не працює, суд приходить до висновків про те, що уточнені позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 330грн.00коп. щомісячно підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те що відповідач є батьком дитини, однак ухиляється від обовязку щодо її утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. 06.12.2006 народилась [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13.12.2006 зроблено відповідний запис за № 1062. У свідоцтві про народження батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області від 05.03.2009 за № 1536 малолітня [PERSON] мешкає разом із матірю позивачкою у справі. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За заявою одержувача аліментів суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Однак відповідач ухиляється від добровільного утримання дитини. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Заявник починаючи з 1989 року перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], при цьому мешкали разом за адресою: Луганська область [ADDRESS] та вели спільне господарство. 16 серпня 2009 року [PERSON] помер, при цьому заявник за власні кошти поховала свого чоловіка. Посилаючись на вищезазначені обставини, заявник в поданій заяві просить суд встановити факт мешкання його та [PERSON] однією сімєю протягом не менш пяти років до дня відкриття спадщини, так як встановлення цього факту потрібно заявнику для того, щоб перейти на пенсію покійного чоловіка. Справу просив розглянути без його участі. Представник зацікавленої особи - Управління ПФУ в Попаснянському районі - відповідно до наданої заяви заявлені вимоги визнав обгрунтованими, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.З та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із наданих заявником доказів судом встановлено, що заявник дійсно більш пяти років починаючи з 1989 року мешкав однією сімєю разом із [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та вели спільне господарство. При цьому 16 серпня 2009 року [PERSON] помер і заявник за власні кошти поховала свого чоловіка. Вище зазначені обставини підтверджується також письмовими матеріалами справи на а.с.4-9. Враховуючи вище наведене суд вважає, що заявлені заявником вимоги є обгрунтованими, у звязку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.1216-1218,1220-1222,1258,1264 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 24 червня 2010 року справу знято з розгляду та повернуто в суд для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом першої інстанції при постановленні рішення не було вирішено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди та стягнення судових витрат Суд в мотивувальній частині зазначив ,що [PERSON] звернувся з зустрічним позовом і в задоволенні його позовних вимог слід відмовити, але в вступній та резолютивній частинах рішення про це не вказав і суд не вирішив питання про розподіл судових витрат . У відповідності до ст.. 220 ч З ЦПК України присутність сторін та інших учасників процесу не є обов»язковою. Дослідивши матеріали цивільної справи 2-366/10 суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення, по справі.,оскільки судом першої інстанції при постановленні рішення не було вирішено питання в вступній і в резолютивній частині відносно зустрічного позову [PERSON]П .до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди, не вирішено питання розподілу судових витрат На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], 08 липня 2010 року звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], зазначивши, що він 08 липня 2002 року уклав юридичний шлюб з відповідачкою у справі. Даний шлюб зареєстрований за актовим записом № 183 відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції в Донецької області. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на вихованні у відповідачки, а він на утримання дитини сплачує аліменти на підставі виконавчого листа. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем вони припинили підтримувати з лютого 2010 року з тих підстав, що відповідачка забрала дитину і пішла жити до іншого чоловіка, з яким створила сімю, тому він просить шлюб розірвати. Спільне господарство вони з відповідачкою не ведуть. У судове засідання позивач надав письмову заяву, згідно якої він наполягає на своєму позові і просить його задовольнити у повному обсязі, а також просить справу розглядати в його відсутність (а.с. 12). Відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглядати в її відсутність, що підтверджується заявою на а.с. 13. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Витрати з розірвання шлюбу зі згоди позивача покласти на нього. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою уклали шлюб 20 лютого 1982 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції, актовий запис № 21 Дві доньки, народженні в шлюбі, вже повнолітні. Однією сім»єю проживали до грудня 2008 року. Позивач вказує, що сімейне життя не склалося через подружню зраду з боку відповідачки. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка позов визнала та пояснила, що сімя розпалася через те , що позивач зловживає спиртними напоями. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази по справі, прийшов до наступного висновку .Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі уклали шлюб 20 лютого 1982 року , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції ,актовий запис № 21. Діти від шлюбу вже повнолітні. З грудня 2008 року сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо . Як вважає позивач шлюб не склався через несхожість характерів, а відповідачка вважає, що шлюб розпався через те, що позивач зловживає спиртними напоями. Отже, шлюб сторін фактично розпався. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим. Примирення не досягнуто. За таких обставин позивач вважає, що їхня сімя розпалась остаточно. Оцінюючи зібрані по справі докази суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки сторони не бажають підтримувати подружні стосунки ,примирення між ними не досягнуто, позивач та відповідачка вважають, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є його батьком і сплачував аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. 19 листопада 2009 року йому виповнилось 18 років, але у звязку з тим, що він навчається на факультеті педагогіки, психології та соціальної роботи Чернівецького НУ ім. Федьковича денної форми навчання, повинен забезпечувати себе необхідним приладдям до начального процесу, просить стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказуючи на те, що в даний час ніде не працює, також не працює його дружина, і в нього на утриманні є неповнолітній син, [INFO], тому просив задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 100 грн.. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 198, ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2009 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 150 грн. до повноліття дитини. Також встановлено, що 19 листопада 2009 року позивачу виповнилось 18 років, але він продовжує навчатися на факультеті педагогіки, психології та соціальної роботи Чернівецького НУ ім. Федьковича денної форми навчання, за державним замовленням з 2008 року, що підтверджується довідкою, виданою деканом факультету від 06 травня 2010 року за № 101/10. Згідно ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з 1993 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], офіційно ніде не працює, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який навчається на III курсі Кіцманського технікуму Подільського ДАТУ. Наведені обставини підтверджуються трудовою книжкою [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], ІІІ-МИ, № 316442, довідкою Кіцманського державного аграрного технікуму від 29 липня 2010 року. На підставі викладеного, враховуючи матеріальне становище позивача, що він навчається за державним замовленням, та відповідача, у якого на утриманні є неповнолітня дитина, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно, на період навчання, починаючи стягнення з 11 травня 2010 року і до 39 червня 2013 року. Враховуючи наведене, ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про визнання договору купівлі-продажу дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що в 04 липня 2004 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться у с. Драчинці по вул. Чернівецькій 9, Кіцманського району Чернівецької області. Вказує на те, що договір був укладений в простій письмовій формі, за яким він передав відповідачці гроші, а остання їй будівлі. Посилається на те, що він змушений був укласти договір в простій письмовій формі, оскільки на той час в відповідачки були відсутні кошти, і вона була не спроможна переоформити успадкований нею житловий будинок з господарськими будівлями після смерті 24.08.1997 року її матері [PERSON], тому їх не можна було посвідчити в нотаріальній конторі, однак мали намір зробити це пізніше та цього не відбулося. На даний час [PERSON] також не може цього зробити, так як не має грошей або не бажає це зробити. Зазначає, що з 2004 року постійно користується вказаними будівлями, провів їх ремонт, підтримує їх в належному стані, бажає узаконити їх на своє імя, а тому просив позов задовольнити. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідачка позов визнала, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

10 березня 2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 18 травня 2006р. померла [PERSON], яка заповідала позивачеві все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою ліро прийняття спадщини, однак нотаріусом встановлено, що шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини ним пропущений. Позивач просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача позов визнав, про що надав письмову заяву. Судом встановлені таки факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] зазначає, що проживала разом з зі своєю бабусею - [PERSON] до дня її смерті, тобто до 18 травня 2006р., та продовжує проживати у будинку бабусі по теперішній час, зазначене підтверджено довідкою сільського голови Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області від 17 квітня 2007р. за № 729. Факт смерті [PERSON] підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 051482, виданим виконкомом Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області 19 травня 2006р. Отже позивач спадкує майно, яке залишилось після смерті [PERSON] на підставі складеного нею 11 вересня 1992р. заповіту, яка зробила розпорядження відносно всього свого мана на користь [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 119, посвідчено секретарем Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області. З наданого позивачем свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 030451, яке видане 16 вересня 1995р. вбачається, що 16.09.1995р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та після одруження отримала прізвище - [PERSON]. Також суд оглянув свідоцтво про народження позивача серії І-ФП № 352679 видане 03 березня 1975р., яким підтверджено, що [PERSON] зробила розпорядження стосовно свого майна саме на користь позивача. Згідно з ч.І ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, оскільки позивач вважала, що спільне проживання з заповідачем та фактичне володіння майном не потребує вчинення певних нотаріальних дій. Суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалась позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, рахує, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними. За таких обставин суд вважає, що позивачу необхідно визначити додатковий строк у три місяця для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказав, що 01 березня 2003 року Запорізькім міським відділом РАЦС Запорізького обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 135. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], 02.серпня [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Сімя фактично розпалась, з тієї причини, що у позивача з відповідачкою дуже різні характери, різні погляди на сімейне життя, подружжя втратили почуття привязаності та поваги один до одного, що є підставою для звернення до суду . У судовому засіданні позивач пояснив, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними не має взаєморозуміння, позивач вважає не можливим поновлення сімейних відносин, розпад сім»ї остаточним. Просить суд задовольнити його позов, розірвати укладений між ним шлюб, витрати по оформленню розірвання шлюбу покласти на нього, звільнивши відповідачку від витрат по оформленню розірвання шлюбу. Відповідачка у судове з»явилася, проти позову не заперечує, просить суд задовольнити вимоги позивача, розірвати укладений між ним шлюб, син після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Витрати по оформленню розірвання шлюбу просить покласти на позивача і не надавати строк для примирення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, з»ясувавши усі обставини по справі, суд вважає можливим розірвати укладений між сторонами шлюб за наступними підставами: Відсутність взаєморозуміння сторін спричинила припинення їх шлюбних відносин. Біля пти років, сторони фактично проживають окремо, поновлювати спільне життя не бажають. За таких умов збереження сімї не можливе, тому слід шлюб розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу покласти на позивача за його бажанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього суму боргу за кредитними договорами № 11238816000, № 11059390000, № 11041848000, № 11041617000, № 11041632000, № 11041632000 із додатковими угодами від 09.09.2009р., укладеними між позивачем та ТзОВ «Племптахорепродуктор «Сокальський», ТзОВ «Агросвіт», в забезпечення виконання яких із відповідачами були укладені договори поруки. Сума заборгованості за вказаними договорами становить 14663706,89 грн., які просить стягнути у судовому порядку. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідачів та розмір заборгованості останніх. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 526, 527, 599, 625, 1050 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Відповідачі у судове засідання з розгляду даної справи повторно не зявилися із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представили. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити зі згоди позивача заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав. Як вбачається з копії кредитних договорів № 11238816000, № 11059390000, № 11041848000, № 11041617000, № 11041632000, № 11041632000 із додатковими угодами від 09.09.2009р., укладеними між позивачем та ТзОВ «Племптахорепродуктор «Сокальський», ТзОВ «Агросвіт», підприємству було надані кредитні кошти із визначеним графіком повернення. Поручителями згідно договорів поруки за кредитними договорами виступили відповідачі [PERSON], [PERSON] Взятих на себе зобовязань, ТзОВ «Племптахорепродуктор «Сокальський», ТзОВ «Агросвіт» не виконали, у звязку з чим станом на 19.07.2010р. виникла заборгованість в розмірі 14663706,89 грн. Розмір боргу стверджується копіями розрахунку від 19.07.2010р. Вказані розрахунки складені у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задоволити та стягнути з останніх солідарно на користь позивача 14663706,89 грн. боргу за кредитними договорами та 1820 грн. сплачених позивачем та документально підтверджених судових витрат у справі.

Outcome: approved