overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Флагман», в якому просив про стягнення внеску члена кредитної спілки 10447,23 грн. та нарахованих, але не виплачених відсотків в сумі 870,00 грн. Позивач просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, представника відповідача. Обставини справи встановлені судом. 24.03.2009року між Кредитною спілкою «Флагман» та [PERSON] було укладено договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок № 725 на суму 15447.23грн. строком на 10 місяців, до 24.01.2010 р. зі сплатою 10 % річних, з зобовязанням відповідача своєчасно повернути вкладнику суму вкладу та виплатити нараховані проценти на умовах та в порядку, який передбачений цим договором. Позивачу було сплачено грошовий вклад в загальній сумі 5000,00 грн. Відсотки за користування грошовими коштами [PERSON] не сплачувались. 29.09.2009р., з дотриманням вимог договору, [PERSON] письмово повідомив відповідача про намір отримання суми вкладу та відсотків нарахованих за користування вкладом, але до цього часу відповідач не виконав свої зобовязання за договором про залучення внеску на депозитний рахунок. Відповідно до ст.21 ч.І п.З Закону України «Про кредитну спілку», кредитна спілка відповідно до статуту залучає на договірних умовах внески(вклади) своїх членів на депозитні рахунки, як у готівковій, так і у безготівковій формі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язаня повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору, згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором чи законом. За такого, з відповідача підлягає стягненню суму вкладу за договором про залучення внеску(вкладу)члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 725 від 24.03.2009 р. в розмірі 10447.23грн. (15447,23-5000,00), та нараховані але не виплачені відсотки за користування грошовими коштами в сумі 870,00 (15447,23*10/365*206) грн., а всього 11317.23 грн., тобто позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з кредитної спілки «Флагман» на користь держави судовий збір\~в\~сумі\~113.17 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

10 серпня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обгрунтування своїх вимог вказував, що з 1970 році отримав Атестат № 182 про закінчення Бакинської морехідної школи. В атестаті помилково його прізвище записано як [PERSON], просить встановити належність йому Атестату № 182. Також 1969 року була заведена його трудова книжка, в якій помилково його прізвище записано як [PERSON], просить встановити належність йому трудової книжки. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в заяві і просить задовольнити їх. Представник заінтересованої особи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечив (а.с.18). Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст. 256 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі,не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З пояснень позивача [PERSON], свідоцтва про народження (а.с.9), свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10) судом встановлено, що прізвище останнього [PERSON] Атестат № 182 про закінчення Бакинської морехідної школи виданий на прізвище [PERSON] (а.с.8). Трудова книжка виписана на прізвище [PERSON] (а. с.7 ) . З пояснень заявника, матеріалів справи судом встановлено, що на розбіжність в документах виникла помилково, тому суд приходить до висновку , що слід встановити належність [PERSON] Трудової книжки, виданої 01 вересня 1969 року на [PERSON] та належність йому Атестату № 182, виданого 01 серпня 1970 року Бакинською морехідною школою на [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що відповідач [PERSON], зродивши [INFO] доньку, залишила її в пологовому будинку, про що написала заяву про відмову від батьківських прав. В теперішній час дитина перебуває у Кіровському будинку інвалідів, мати з нею не спілкується, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути на користь державного закладу аліменти у розмірі % частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник позов не визнали та просять у його задоволенні відмовити. Представник третьої особи позов не визнала та просить у його задоволенні відмовити. Суд, заслухавши сторони, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обґрунтування позовних вимог так і заперечення проти них, вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає з наступних підстав : -у відповідності з свідоцтвом про народження [NUMBER] відповідач дійсно являється матір'ю [PERSON] , яка народилася [INFO]. -04 лютого 1997 року відповідач власноруч, добровільно, склала заяву на ім'я головного лікаря дитячої лікарні № 1 про згоду на усиновлення її дитини та відмову від батьківських прав стосовно своєї дитини , народженої [INFO] у зв'язку з наявністю в дитини хвороби Дауна. -у відповідності з вимогами ч 3 ст 143 СК України, дитина може бути залишена батьками у пологовому будинку або в іншому закладі охорони здоров'я, якщо вона має істотні вади фізичного або психічного розвитку. -після реєстрації відмови від дитини, [PERSON] набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклування , являється дитиною - інвалідом і перебуває на повному державному забезпеченні. -у відповідності з вимогами ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважних причин і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування. [PERSON] не забрала дитину із закладу охорони здоров'я з поважної причини. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що 04.02.1997 року відповідач [PERSON], у відповідності з вимогами чинного законодавства, самостійно і добровільно відмовилася від батьківства та надала дозвіл на усиновлення дитини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути у попередньому судовому засіданні у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивачки із відміткою про шлюб; копія паспорту відповідача із відміткою про шлюб; свідоцтво про шлюб сторін від 21.01.1995 р.; свідоцтво про народження дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 21.01.1995 р., мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя із відповідачем не склалось. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного життя з відповідачем, в сімї виникали сварки, в приводу ведення спільного господарства, різних поглядів на сімейне життя, виявилась несхожість характерів, втрачені почуття любові та пошани. З 2009 р. подружжя спільно не проживають. Спору майнового характеру не має. Подальше збереження шлюбу неможливе. Так, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер і позивач наполягає на його розірванні. У звязку з тим, що позивачка з метою забезпечення родини вимушена виїхати за кордон на заробітки, між нею та відповідачем була досягнута домовленість про місце проживання дітей на час знаходження позивачки за кордоном, діти залишаються проживати разом із відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідачка зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За обоюдною згодою сторін, суд визначає місце проживання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], 24.07.1999 р.н, на період знаходження позивачки за кордоном, із батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у попередньому судовому засіданні у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Кальчу». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача із відміткою про шлюб; свідоцтво про шлюб сторін від 15.02.1992 р.; свідоцтво про народження доньки Мальвіни, [INFO], свідоцтво про народження сина [PERSON], [INFO]. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачкою, зареєстрований 15.02.1992 р., мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя із відповідачкою не склалось. Від шлюбу народились діти: донька Мальвіна, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. За час спільного життя з відповідачкою, в сімї виникали сварки, внаслідок непорозуміння між подружжям, різних поглядів на ведення сумісного господарства, втрачені почуття любові та пошани. З 2005 р. подружжя разом не проживають, діти за обоюдною згодою залишились проживати разом із відповідачкою. Спору майнового характеру не має. Подальше збереження шлюбу неможливе. Так, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер і позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідачка зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За обоюдною згодою сторін, суд визначає місце проживання неповнолітньої Мальвіни, [INFO] із матірю - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивач ЗОКС «Довіра» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором на сумму 10722 грн. 99 коп. Позивач вказав, що 18.04.2008 року відповідач [PERSON], вступила в члени ЗОКС «Довіра». 18.04.2008 року відповідач [PERSON], уклала з позивачем ЗОКС «Довіра» кредитний договір № 589 і отримала кредит у розмірі 4000 грн, з кінцевим терміном повернення 18.10.2009 року. 18.04.2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON], та [PERSON], був укладений договір поруки, згідно якого поручителі несуть солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON], у разі невиконання нею своїх зобов'язань по кредиту. Відповідач [PERSON], зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала і станом на 18.09.2010 року за відповідачем виникла заборгованість у суммі 10722 грн, 99 коп, з яких заборгованість за кредитом - 3666 грн, заборгованість за відсотками - 2969 грн, 43 коп, відсотки згідно п. 5.1 кредитного договору- 2859 грн. 45 коп, відсотки згідно п. 5.2 кредитного договору - 1228 грн. 11 коп. Просить розірвати кредитний договір, а також стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 10722 грн, 99 коп, а також судові витрати у розмірі 227 грн. 23 коп. В судовому засіданні представник позивача наполягає на вимогах позову, просить їх задовольнити. Відповідачі проти позовних вимог не заперечують, згодні сплачувати наявну заборгованість. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, давши оцінку наявним доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 18.04.2008 року позивач за кредитним договором № 589 надав відповідачу [PERSON], кредит у розмірі 4000 грн, зі строком повернення 18.10.2009 року, однак відповідач не виконувала умови договору належним чином у зв'язку з чим станом на 18.09.2010 року має заборгованість по кредиту у розмірі 10722 грн, 99 коп, який необхідно стягнути з нього, а також поручителів [PERSON], та [PERSON]. солідарно у повному обсязі, а також стягнути судові витрати у розмірі 227 грн. 23 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом в якому зазначає, що: 1) з 1992 року до 1999 року її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі; 2) з 01 вересня 2009 до даного часу позивач навчається в Оріхівському сільськогосподарському технікумі на денному відділенні, тому потребує матеріальної допомоги; 3) навчання позивача триватиме до 01 липня 2011 року; 4) посилаючись на ці обставини, позивач просить за рішенням суду присудити з відповідача на її користь аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця до закінчення навчання. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, наполягала на присудженні аліментів з відповідача. Відповідач проти задоволення позову заперечив, посилаючись на неможливість сплачувати аліменти через відсутність роботи та коштів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, а саме: копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС №411881 від 11 січня 1992 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС №089224 від 28 вересня 1999 року, довідки Оріхівського сільськогосподарського технікуму від 07.09.2010 року №376, довідки Оріхівського сільськогосподарського технікуму про доходи, довідки Оріхівського районного центру зайнятості приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до наданої довідки Оріхівського сільськогосподарського технікуму від 07.09.2010 року №376 встановлено, що [PERSON] є студенткою денного відділення Оріхівського сільськогосподарського технікуму, строк навчання становить з 01 вересня 2008 року по 01 липня 2011 року. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини виконання батьків обовязку утримувати дитину, дійсні причини позову, беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки не доведено необхідну умову можливість у відповідача надання матеріальної допомоги своїй повнолітній доньці. Враховуючи скрутне матеріальне становище позивача та відпоівдача,суд вважає за необхідне сплату державного мита та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 01 лютого 1997 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку Єлизавету, [INFO]. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розпаду сімї є зловживання відповідачем спиртними напоями, через що між сторонами виникли неприязні стосунки. Шлюбні відносини фактично припинені. Сторони спільне господарство не ведуть. Спір про розподіл сумісно нажитого майна буде вирішуватися в окремому порядку. Спору про місце мешкання дитини немає. На примирення не згодна. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов в силу ст. 174 ЦПК України підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, що 01 лютого 1997 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 06 (а.с. 7). Від шлюбу подружжя має спільну неповнолітню доньку Єлизавету, [INFO] (а.с. 8). Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

В серпні 2010 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, посилаючись на ст.ст. 68-71 СК України просить поділити спільне з відповідачем нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], визнавши за кожним із них право власності на ? частину згаданої квартири. В попередньому судовому засіданні позивач, посилаючись на відсутність згоди відповідача щодо поділу спільного майна подружжя, наполягала на задоволенні вимог з підстав, викладених у позові. Відповідач позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші, представлені по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.04.1994 р. по 05.04.2007 р. 30.10.2001 року [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Коваленком В.В. 31.01.2003 року [PERSON] та [PERSON], що діяв в інтересах двох неповнолітніх дітей, уклали договір дарування, за яким позивач подарувала дітям по ? частці спірної квартири. 17 лютого 2003 року була проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно, згідно з витягом по якій на час розгляду справи судом право власності по спірній квартирі зареєстроване за позивачем в розмірі ? частки спірної квартири та двома неповнолітніми дітьми по ? частці за кожною відповідно. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з комунального підприємства «ЦРА №18 смт Недригайлів» на її користь невиплачену заробітну плату в строки, які встановлені законом в сумі 3505,84 грн., посилаючись на те, що вона працює на посаді менеджера по збуту на підприємстві з 03 вересня 2009 року по теперішній час. Однак, відповідач нарахував, але не виплатив заробітну плату з квітня 2010 року по дату звернення з позовом до суду. Позивач в судове засідання з"явилась та пояснила суду, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму заборгованості з виплати заробітної плати за квітень 2010 року - 763,28 грн, травень 2010 року-798,12 грн, червень 2010 року-856,64 грн, липень 2010 року - 1087,84 грн, а всього - 3505,84 грн. У судовому засіданні позивач просила стягнути суму заборгованості у розмірі 2901,20 коп, зменшивши розмір позовних вимог. Представник відповідача не з"явився в судове засідання, та надав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги у розмірі 2901,20 грн і просив слухати справу у відсутність представника відповідача. Судом встановлено, що з 03 вересня 2009 року [PERSON] прийнята на посаду менеджера по збуту аптеки №167 с. Томашівки по комунальному підприємству «ЦРА №18 смт Недригайлів» згідно наказу 57 від 03.09.2009 року та працює по теперішній час, що підтверджено записом під №5 у копії трудової книжки на її ім»я (а/с 4 ) Згідно довідки за № 82 від 10 серпня 2010 року, виданої завідуючою комунальним підприємством «ЦРА №18 смт Недригайлів», у підприємства є заборгованість перед позивачем з виплати заробітної плати в сумі 3505,84 грн, яка складається із заборгованості за квітень 2010 року - 763,28 грн, травень 2010 року-798,12 грн, червень 2010 року - 856,60 грн, липень 2010 року - 1087,84 грн. Але станом на 09 вересня відповідач частково виплатив заробітну плату і борг склав 2901 грн 20 коп і з цим погодилась позивач. При аналізі фактичних обставин справи, суд гфиходить до висновку, що заборгованість із не виплати заробітної плати утворилась через невиконання відповідачем вимог ст.115 КЗпП України, згідно якої заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи, що позивачу з вини роботодавця не виплачені належні суми заробітної плати за квітень - липень 2010 року у строки, зазначені в статті 115 КЗпП України та відсутній спір про їх розмір, суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] повністю.

Outcome: approved