Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа - комунальне підприємстві з експлуатації і ремонту житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС» (далі по тексту - третя особа) пре визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя та визначення порядку користування спільним майном та за зустрічним позовом [PERSON] (далі по тексту позивач за зустрічним позовом) до [PERSON] (далі по тексту - відповідач за зустрічним позовом), третя особа - комунальне підприємство з експлуатації і ремонт житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС» (далі по тексту - третя особа), про визначення прав власності на 1/2 частину майна подружжя. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.10.1998 року між ним та відповідачкою було| зареєстровано шлюб, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO] . 28.11.2008 року шлюб з відповідачкою було розірвано. Оскільки, між сторонами не вирішено питання, щодо володіння спільним майном, що було набуто в період шлюбу, позивач звернувся з позовом до суду для вирішення питання; про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя та визначення порядку користування спільним майном. В попередньому судовому засіданні 30.10.2010 року відповідачем по справі було подано зустрічну позовну заяву до позивача, про визначення права власності на 1/2 частішу майна подружжя. Згідно якої відповідач зазначає, що сторони знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 07.10.1998 року по 28.11.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки, угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами не досягнуто, відповідач звертається до суду з зустрічним позовом. Ухвалою суду від 30.09.2010 року було прийнято зустрічний позов відповідача за зустрічним позовом до позивача, третьої особи, про визначення права власності на 1/2 частину майна подружжя, об`єднавши його з первісним позовом позивача до відповідача, третьої особи, про визначення права власності на 1/2 частину майна подружжя та визначення порядку користування спільним майном в одне провадження. В попередньому судовому засіданні 30.10.2010 року відповідач позов визнала частково, з метою укладення мирової угоди сторони наполягали на відкладенні розглядуй справи з метою надання сторонам часу на укладення мирової угоди, в зв`язку з чим судом було відкладено розгляд справи в попередньому судовому засіданні на 25.10.2010 року. В попередньому судовому засіданні 25.10.2010 року позивачем по справі було подано до суду заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про визначення порядку користування спільним майном на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, представник^ відповідача проти задоволення даної заяви, при заслуховуванні його думки, не заперечував. Ухвалою суду від 25.10.2010 року було задоволено заяву позивача про залишення без розгляду позовної вимоги про визначення порядку користування спільним майном та залишено без розгляду позовну вимоги позивача, про визначення порядку користуванню спільним майном. В попередньому судовому засіданні 25.10.2010 року відповідач визнав повністю позовну вимогу позивача про визначення права власності на 1/2 частину майна подружжя, в свою чергу відповідач за зустрічним позовом повністю визнав позовну вимогу позивача за зустрічним позовом, про визначення права власності на 1/2 частину майна подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 130 Цивільно процесуального кодексу (далі по тексту - ЦГЩ України) ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 рок № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній); частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, у попередньому судовому засіданні відповідач визнав повністю позовну вимогу позивача про визначення права власності на 1/2 частину майна подружжя, в свою черг відповідач за зустрічним позовом повністю визнав позовну вимогу позивача за зустрічним позовом, про визначення права власності на 1/2 частину майна подружжя і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності. Згідно зі ст. 79 ЦПК України: ч.1 - судові витрати складаються з судового збору т витрат, пов`язаних з розглядом справи. ч. 3 - до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: п.1 - витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ст. 3 ч. 1 п. «а» Декрету КМУ «Про державне мито» передбачено, зо з позовних заяв матеріального характеру, сплачується державне мито в розмірі 1% ціни позову, але не менше щ трьох і не більше ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно з «Розмірами витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ», затвердженими постановою КМУ за № 1258 від 21.12.2005 року: п. 1 - за розгляд справ позовного провадження з розгляду спору майнового характеру майнового характеру сплачуються витрати за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Відповідно до ст. ст. 88, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати: державне мито в розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі - 120 грн. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені неї судові витрати: державне мито в розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі - 120 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved