Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим. що 03.02.1996 році між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] 10.09.1998 року народжження та [PERSON] [INFO]. 26.05.2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Угоди про добровільгну сплату аліментів між ними не досягнуто Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати своїх малолітніх дітей. Відповідач працездатний та працює в ПП «Ескон» оператором. В зв'язку з цим. просив суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громдян, щомісяця, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття та утримання дочки [PERSON] у розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, а також судові витрати по розгляду даної справи. В судовому засіданні позивачка збільшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, однак не менше ЗО % прожиткового мінімуму доходів громдян, щомісяця, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття та утримання дочки [PERSON] у розмірі 1\\3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, а також судові витрати по розгляду даної справи. Рішення просить у частині стягнення аліментів у межах суми платежу на дітей за один місць допустити до негайного виконання. Позицію свою мотивувала тим, що відповідач працює та крім того має доходи від підприємницької діяльності. Відповідач позовні вимоги визнав частково, вказавши на те, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1\\3 частини зі свого заробітку на обох дітей, однак не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину. Вислухавши позивача, відповідача, їх представників, дослідивши матеріали справи суд встановив: 03.02.1996 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. 26 травня 2010 року рішенням Тульчинського районного суду шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утримані. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач працює в ПП «Ескон» м. Тульчин оператором та являється париватним підприємцем. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів відсутність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та наявність у відповідача постійного доходу, суд вважає за можливе позов задовольнити частково та рахує за необхідне визначити суму аліментів в розмірі 1\\3 частки зі всіх видів його заробітку, до досягнення дітьми повноліття але не менше 30 % прожиткового мінімуму, визначеного на дитину відповідного віку, щомісячно Відповідно ч. З ст. 81 та ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та стягнути з нього на користь держави судовий збір. Також, відповідно ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень. Відповідно до вимог п.1 ч.І ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць

Outcome: partial