Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

В липні 2010 року ЗАТ «[PERSON]Ес.Ем.» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 17.11.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено угоду про надання послуг стільникового мобільного звязку стандарту GSM № 2239105. Позивач свої зобовязання за вказаною угодою виконав в повному обсязі, відповідача було підключено до мереж оператора абонента та надано послуги стільникового мобільного звязку стандарту GSM-900/1800 за телефонним номером 80674857795. За вказаною угодою позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, а відповідач з квітня 2009 року в односторонньому порядку припинила оплату наданих послуг, що свідчить про її відмову від виконання умов угоди про надання послуг стільникового мобільного звязку стандарту GSM-900/1800 у частині сплати послуг, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1872,63 грн. Оскільки відповідач з квітня 2009 року ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, встановлених угодою від 17.11.2006р. за № 2239105 позивач просив стягнути з останньої на користь ЗАТ «[PERSON]Ес.Ем.» у м. Одесі суму заборгованості за послуги звязку в розмірі 1872,63 грн., та судові витрати, а саме судовій збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Представник позивача ЗАТ «[PERSON]Ес.Ем.» діючий за довіреністю від 17.05.2010 року №186 [PERSON] (а.с.12) в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, відповідно до якої просив суд провести слухання справи за його відсутності, та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у звязку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не сповістила /а.с.31,36/ Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 17.11.2006р. між позивачем та [PERSON] була укладена угода за № 2239105, згідно якої відповідач була підключена до мережі оператора і їй були надані послуги стільникового мобільного звязку стандарту GSM-900/1800 за телефонним номером №80674857795 мережі ЗАТ «[PERSON]Ес.Ем». Відповідно до п.3.2.1 угоди від 17.11.2006р за №2239105 відповідач зобовязувалась здійснювати оплату за надані послуги мобільного звязку на умовах угоди /а.с.7/ Судом встановлено, що відповідач з квітня 2009 року в односторонньому порядку припинила оплату наданих послуг, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1872,63 грн. Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання порушених умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на власний розсуд. За такими обставинами, суд дійшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості та судових витрат підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Як вказує ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду.

Outcome: approved