Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Позивач у вересні 2010 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований 27 квітня 1985 року виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON]»яненко Дар»ю Володимирівну, [INFO]. Одруження виявилося невдалим. До липня 2010 року сторони проживали однією сім'єю. Але з вказаного часу фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, так як на протязі шлюбного життя між сторонами постійно виникали сварки з взаємними образами, відповідач матеріально сім»ю не утримував. Вважає, що з відповідачем сімейно-шлюбні відносини припинилися остаточно і їх поновити неможливо. Примирення між сторонами також неможливе. Матеріального спору між сторонами на час розгляду справи не існує. Шлюб позивачка розриває вперше. Відповідач не заперечує щоб донька проживала з позивачкою. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, на їх задоволенні наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований 27 квітня 1985 року виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON]»яненко Дар»ю Володимирівну. [INFO]. Спільне життя сторін не склалося з приводу постійних сварок з взаємними образами, відповідач матеріально сім»ю не утримував. В липні 2010 року сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки. Сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного і їхня сім'я носить тільки формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, а також суперечитиме інтересам позивача. Питання про розділ спільного майна між сторонами не виникає. Їхня донька проживає і буде проживати з позивачем після розірвання шлюбу. Вирішуючи позовні вимоги, суд приходить до наступного. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили фактичні сімейно-шлюбні відносини, за час який минув за цей період ніхто з них спроб до поновлення родини не приймав і такого бажання в теперішній час не має. За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що шлюб розпався остаточно і не може бути поновлений, а його подальше формальне існування суперечило би правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вимоги позивача про розірвання шлюбу - задовольнити, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved