Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовом до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, Управління Держкомзему в Броварському районі Київської області, [PERSON] про визнання рішення незаконним, визнання недійним державного акта про право власності на земельну ділянку та визнання права користування земельною ділянкою. Свій позов обґрунтовують тим, що вони є спадкоємцями нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Дяченка, 42 в с.Красилівка Броварського району Київської області на земельній ділянці площею 0,40 га,що була в користуванні [PERSON], їхньої матері, яка померла 28.07.1984 року. Спадщину в установленому законом порядку позивачі не оформляли, але фактично прийняли її подавши заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Спадкоємцем вказаного майна після смерті [PERSON] є також її син [PERSON], який прийняв спадщину та оформив право власності на 1/3 частину вищезазначеного жилого будинку з господарськими спорудами. Як стверджує представник позивачів в тексті позовної заяви фактично прийнявши спадщину на 2/3 частини спадкового будинку з господарськими спорудами, до позивачів автоматично перейшло право на користування 2/3 частинами земельної ділянки, на якій знаходиться вищевказаний спадковий будинок, тобто на думку представника позивачів, позивачі мають право на користування земельними ділянками площею 0,13 га кожна. Але відповідно Рішення сесії Красилівської сільської ради від 05.06.2002 року позивачам виділені в користування земельні ділянки площею по 0,10 га кожній. Крім того, як стверджує представник позивачів в тексті позовної заяви, в 2009 році позивачам стало відомо про те, що на імя [PERSON], доньки померлого 01.09.2000 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована по вул.Дяченка, 42 в с.Красилівка Броварського району Київської області. Підставою для видачі вказаного акта є Рішення Красилівської сільської ради № 133 від 17.04.2007 року. Вважаючи вказане рішення Красилівської сільської ради № 133 від 17.04.2007 року та Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га на імя [PERSON] незаконними представник позивачів звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Позивачі в судове засідання не зявились, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник Красилівської сільської ради [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив в їх задоволенні відмовити, в судове засідання 15 жовтня 2010 року не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки невідома. Представник Управління Держкомзему в Броварському районі Київської області в судове засідання не зявився, до суду надав листа про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила в їх задоволенні відмовити, в судове засідання 20 жовтня 2010 року не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила в їх задоволенні відмовити, пояснила, що в звязку зі смертю [PERSON] присадибна земельна ділянка площею 0,40 га за адресою: вул.Дяченка, 42 в с.Красилівка Броварського району Київської області, що перебувала в її користуванні відповідно Наказу Радгоспу «Красилівський» від 27.03.1985 року передана в користування її сину [PERSON], батьку відповідача [PERSON] [PERSON] цей час з 1985 року [PERSON] та його сімя користувались вказаною земельною ділянкою та обробляли її. Крім того зазначила, що в цей період часу [PERSON] на вищевказаній земельній ділянці був збудований новий житловий будинок та знесений старий, на даний час власником нового жилого будинку, що знаходиться на земельній ділянці за адресою: вул.Дяченка, 42 в с.Красилівка Броварського району Київської області є [PERSON] У встановленому законом порядку земельна ділянка площею 0, 25 га безкоштовно передана у власність [PERSON] В ході розгляду справи судом встановлено, що після смерті 28 липня 1984 року [PERSON] у власності якої перебував житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул.Дяченка, 42 в с.Красилівка Броварського району Київської області, спадкоємцями вказаного нерухомого майна в рівних частках є доньки померлої, позивачі по справі, та син [PERSON] Спадщину в установленому законом порядку позивачі не оформили, але фактично прийняли її, подавши заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] оформив право власності на 1/3 частину вищезазначеного спадкового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 липня 1986 року, що видане нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно Наказу по Радгоспу «Красилівський» № 149 від 27.03.1985 року присадибна земельна ділянка площею 0,40 га в звязку зі смертю [PERSON] передана в користування її сину [PERSON] Вказаний наказ ніким не був оскаржений і не визнавався незаконним. В ході розгляду справи судом достовірно встановлено, що земельні правовідносини між позивачами та батьком відповідача [PERSON] склались ще в 1984 році після відкриття спадщини померлої 28.07.1984 року [PERSON], коли був чинним Земельний кодекс УРСР в редакції 1970 року. Свої позовні вимоги представник позивачів [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідно ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визнається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди, таким чином позивачі фактично прийнявши спадщину після померлої матері [PERSON], а саме по 1/3 частині на житловий будинок з господарським будівлями кожна, набули право на користування по 1/3 частині кожна на земельну ділянку, на якій знаходиться вказаний спадковий будинок. Проте суд не може погодитись з обґрунтуванням позовних вимог представника позивачів, так як судом достовірно встановлено, земельні правовідносини в даному випадку склались в 1984 року на момент дії Земельного кодексу УРСР 1970 року, який не передбачав переходу права на користування земельною ділянкою, при переході права власності на жилий будинок. Згідно ст. 106-1 Земельного кодексу УРСР 1970 року - перехід права власності на жилий будинок, розташований у сільському населеному пункті, не тягне за собою переходу права користування присадибною земельною ділянкою. Надання присадибної земельної ділянки особі, до якої перейшло право власності на жилий будинок, провадиться на загальних підставах відповідно до вимог цього Кодексу. У випадках переходу в спадщину права власності на розташований у сільському населеному пункті жилий будинок до спадкоємців, якщо вони не мають права на одержання в установленому порядку присадибної земельної ділянки надається у користування земельна ділянка для утримання жилого будинку і виробництва сільськогосподарської продукції в порядку і розмірах, що визначаються законодавством Союзу РСР. Як вбачається з матеріалів справи зокрема паспорту на забудову земельної ділянки за адресою: вул.Дяченка, 42 в с.Красилівка Броварського району Київської області, рішення Виконкому Красилівської сільської ради народних депутатів № 27 від 24 березня 1986 року, рішення Виконкому Броварської районної ради народних депутатів від 29.09.1986 року № 365, проекту забудови земельної ділянки [PERSON] збудований новий житловий будинок за цією ж адресою, старий спадковий будинок та господарській будівлі знесені. На даний час власником нового житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул.Дяченка, 42 в с.Красилівка Броварського району Київської області є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 24.03.2001 року реєстровий № 2-1188, договором дарування частини житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] 27.12.2005 року реєстровий № 11721, договором купівлі- продажу частини житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] 27.12.2005 року реєстровий № 11725, а також технічним паспортом на вказаний житловий будинок. Відповідно рішення Красилівської сільської ради Київської області № 135 від 12.05.2004 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації, що підтверджує розмір земельної ділянки для отримання державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням від 12.10.2009 року Броварський міськрайонний суд Київської області відмовив в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до Красилівської сільської ради Київської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання неправомірними рішення органу місцевого самоврядування та визнання права користування земельною ділянкою, вказане рішення Красилівської сілської ради Київської області № 135 від 12.05.2004 року залишив в силі. Вищевказане рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2009 року на момент розгляду даного позову набрало законної сили . Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Красилівської сільської ради Київської області № 133 від 17.04.2007 року затверджена, виготовлена Броварським науково- виробничим землевпорядно- архітектурним бюро, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель [PERSON] та передано їй безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 га в с.Красилівка по вул.Дяченка, 42. Згідно ч.4 ст.120 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на час винесення оскаржуваного рішення Красилівської сільської ради Київської області № 133 від 17.04.2007 року при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно п. г) ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд у селах не більше 0,25 га. З огляду на вищевикладене судом встановлено, що [PERSON], будучи власником житлового будинку з господарськими спорудами мала право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею не більше 0,25 га. Тому рішенням № 133 від 17.04.2007 року Красилівська сільська рада правомірно передала останній безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 га. Таким чином вказане рішення не порушує прав та законних інтересів позивачів. Рішенням від 05.06.2002 року Красилівська сільська рада Київської області надала в користування для ведення селянського господарства [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки площею 0, 10 га кожній. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень В даному випадку представником позивачів не надані суду докази його позовних вимог, тому суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed