Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

11.01.2010 року позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила,що 3.10.2009 року помер її батько [PERSON]І, [INFO]. На день його смерті залишилося спадкове майно,яке складається в тому числі з житлового будинку 136 по вул.Запорізькій в м. Херсоні. Позивачка та [PERSON]О.є спадкоємцями після смерті [PERSON] 18.11.2009 року позивачка звернулася до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і при оформленні спадкових прав їй стало відомо про існування заповіту на імя відповідачки , посвідченого 13.08.2009 року приватним нотаріусом [PERSON] з виїздом нотаріуса на дім. Позивачка вважає, що волевиявлення батька не було вільним та не відповідало його внутрішній волі, оскільки 13.08.2009 року [PERSON] внаслідок хвороби: розладу психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі та інших хворобливих явищ знаходився в такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому заповіт просить визнати недійсним. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги,просила задовольнити позов . Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася за останнім відомим постійним місцем проживання, її представник-адвокат [PERSON]вважав, що позов задоволенню не підлягає, просив у його задоволенні відмовити Представник третьої особи [PERSON]-[PERSON] вважала,що позов підлягає задоволенню, просила задовольнити позовні вимоги. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. Представник 3 Херсонської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтованим та підлягає задоволенню ,оскільки відповідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин,повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленої законом. Згідно ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті-за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Ст.1257 ЦК України встановлює, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення,є нікчемним. За позовом заінтересованої особи, суд визнає заповіт недійсним,якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 03.10.2009 року. Відповідно свідоцтву про народження [PERSON]В.(після заміжжя-Олійник) є донькою померлого. З наданої суду Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася [PERSON] З досліджених судом журналу обліку викликів(справа № 1-11) реєстру для реєстрації нотаріальних дій (справа № 02-33) приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що 13.08.2009 року нотаріус за заявою [PERSON] за місцем проживання [PERSON]- м. Херсон вул.Запорізька, 136 посвідчила заповіт [PERSON],який заповідав все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося та взагалі все те, на що він буде мати право, своїй дружині [PERSON], з якої зареєстрував шлюб 01.10.2005 року. З досліджених судом довідки лікарні ім. А.і О.Тропіних № 01-7/2305 від 11.12.2009 року, медичної картки амбулаторного хворого,медичної картки стаціонарного хворого, вбачається,що [PERSON],померлий 03.10.2009 року,страждав на низку захворювань, зокрема, перебував під наглядом кардіолога і терапевта, отримував амбулаторне лікування з діагнозом: церебральний атеросклероз, дициркуляторна енцефалопатия , стенокардія напруги, кардіосклероз постінфарктний та атеросклеротичний, артеріальна гіпертензія, деформуючий остеоартроз крупних суглобів, а також проходив стаціонарне лікування в кардіологічному відділенні, пульмологічному відділенні з 02.08.2009 року по 07.08.2009 року з діагнозом хронічний лімфолейкоз,вперше виявлений, фібриляція передсердь, постійна форма, генералізований атеросклероз,атеросклероз судин ніжних кінцівок, блокада ніжки пучка Гісса , був консультований гематологом, який встановив діагноз-хронічний лімфолейкоз. Допитаний по справі свідок [PERSON] пояснив суду, що знав [PERSON] років 35, але, з років 5 назад почав помічати ,що померлий став неохайним, занедбав будинок ,в якому проживав. Потім став говорити незрозумілі речі, наприклад, що має переїзжати на інше місце проживання і йому потрібна допомога в перевезенні речей,оскільки в нього 12 телевізорів,хоча мав лише 1 телевізор. На початку червня 2009 року [PERSON] прийшов до будинку, де раніше жили його батьки,а зараз мешкають чужі люди, які і викликали [PERSON], яка забрала звідти свого батька. Аналогічні пояснення надали суду свідки [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердив, що стан [PERSON] був таким ,що він заговорювався, не впізнавав людей,потребував сторонньої допомоги. Свідок [PERSON] пояснював суду, що останні два місяці життя [PERSON], з яким свідок дружив тривалий час, за проханням [PERSON],яка виїхала з міста до Київа і поверталася до Херсона на тиждень-декілька днів за два-півтора місяця , відвідував [PERSON] та допомогав йому,оскільки той потребував сторонньої допомоги, взагалі не ходив, сильно схуд, говорив мало та погано, в основному дивився телевізор або спав. Потім у [PERSON] почались галюцинації він розповідав про якихось зайчиків, намагався кудись сам піти, говорив, що прийшла машина та її треба завантажувати. Щоб чимось займати [PERSON], свідок давав йому журнал,який померлий ворочав у різні сторони, читати вже не міг, ледве тримав олівець у руці та малював на журналі. Малюнки справляли враження, що зробила їх дитина. Не зміг [PERSON] розписатися у відомості про отримання пенсії і це за нього вимушений був зробити свідок. Свідок [PERSON]- завідуюча терапевтичним відділенням поліклініки лікарні ім.А.і О.Тропіних пояснила суду, що [PERSON] страждав на цілу низку хвороб, в цілому це був загальний атеросклероз з ураженням судин головного мозку, серця. Психічний стан хворого обумовлювався його кризовим станом. Ще у 2005 році [PERSON] визначили діагноз, при якому часто відбуваються психічні відхилення. В 2009 році [PERSON] було вперше встановлено діагноз лімфолейкоз, іншими словами-рак крові. Крім цього, у [PERSON] развилася гангрена кінцівки. Больовий шок може в таких випадках приводити до амнезії, інтоксикаційний синдром та той комплекс діагнозів які були встановлені могли приводити до того, що [PERSON] не впізнавав оточуючих. Хтось з родичів повідомляв лікарів про наявність сильного болю, від якого хворий кричав, його стабільний стан був нестабільний, мала місце постійна зміна настрою, то він впізнав оточуючих, то не впізнавав, про що говорила також і дружина померлого. Також свідок зазначила, що нотаріус при посвідченні правочину могла не помітити якихось відхилень у психічному стані хворого, але, якщо на початку серпня 2009 року лікарем відмічений стан здоровя [PERSON] як вкрай тяжкий, з таким больовим синдромом як був у померлого, то цього не помітити не можливо. Відповідно до висновку посмертної судової психіатричної експертизи № 555 від 06.08.2010 року [PERSON] страждав на церебральний атеросклероз з переважним пошкодженням судин мозку, дисциркуляторною енцефалопатією 3 ступеню з проявленим психоорганічним синдромом, досягаючим слабоумства. Його стан поглибився хронічним лімфолейкозом, оклюзією крупних суглобів нижніх кінцівок з розвитком гангрени. Внаслідок вказаного захворювання він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 13.08.2009 року. Крім цього, у висновку експертів зазначено, що при сосуді стій патології часто зберігаються попередні навички, морально-етичні засади, що є причиною маскування психічного дефекту. Власні хворим стереотипність поведінки, зовнішня безспірність суджень помилково кваліфікуються оточуючими як ознаки психічного зберігання. Також експерти вказують на те, що судинним захворюванням власна ундулірующа симптоматика( періоди погіршення можуть змінюватися періодами поліпшення стану), але з»єднання грубих розладів кровообігу вказує на стадію судинної патології, що зайшла далеко і виявляється у кожної людини окремо, а у [PERSON] носила характер поліорганної патології. Зазначене суд враховує при оцінці показів свідків свідків [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] [PERSON][PERSON], [PERSON],[PERSON], допитаних за клопотанням адвоката [PERSON], які пояснили, що у померлого [PERSON] була хвора нога, а що до його психічного стану,то свідки вважали цей стан нормальним. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що складений 13.08.2009 року [PERSON] заповіт ,посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] є недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved