Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь фінансові витрати у зв'язку з розглядом цивільної справи № 2- 2955/2009, за позовом [PERSON] до нього, пов'язані з залученням до участі на його стороні спеціаліста у галузі права та витрати, пов'язані з виїздом на місце розгляду справи, у загальній сумі 10312 гривень 49 копійок. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що раніше в провадженні Біляївського районного суду Одеської області (суддя Трушина О.І.) знаходилась цивільна справа № 2-2995/2009 за позовом до нього [PERSON] про визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, с.Августовка, вул. Магістральна 61, у частині виключення з договору дарування слів «розташованого на земельній ділянці площею 2400 кв. метрів». У зв'язку з розглядом вказаної цивільної справи позивач був змушений брати участь у судових засіданнях в якості відповідача, виїздити до місця судового засідання, залучати до участі у справі фахівця з надання юридичної допомоги, у зв'язку з чим позивачем у вказаній справі № 2-2995/2009 були понесені матеріальні витрати, а саме: залучення фахівця в галузі права 8340 гривень 20 копійок; витрати, пов'язані з виїздом до місця розгляду позову 1972 гривень 29 копійок. У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позовних вимог і пояснили, що в зв'язку з розглядом вищевказаної цивільної справи № 2-2995/2009 позивач був змушений приймати участь у судових засіданнях, користуватися послугами юриста та нести транспорті витрати, а тому вважають, що відповідачка повинна їх йому компенсувати. Представник відповідачки позовні вимоги не визнав, та пояснив, що реалізувавши своє законне право на звернення до суду, [PERSON] своїми діями не порушувала прав та законних інтересів відповідача по справі [PERSON], заявлені позовні вимоги позивача належним чином не доведені та не підтверджені наданими документами, є свідомо завищеними, та просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, в провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилась цивільна справа № 2-2955/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] (а.с.8), по якій було винесено рішення, яким в позовну заяву [PERSON] було залишено без задоволення. [PERSON] у зв'язку з розглядом вказаної справи були понесені матеріальні витрати, а саме: на залучення фахівця в галузі права 8 340,20 гривень, та витрати, пов'язані з виїздом до місця розгляду позову 1972,29 гривень, усього 10312 гривень 49 копійок. Рішення щодо розподілу судових витрат між сторонами судом не виносилось, будь-які вимоги стосовно цього [PERSON] не заявляв, проте вимогу про стягнення витрат на правову допомогу та транспортні витрати він заявив в окремому провадженні. Втім витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, транспортні витрати такими, що були понесені [PERSON] у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав під час розгляду певної справи в порядку цивільного судочинства. Такі витрати процесуальним законом віднесені до судових, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства України (Глава 82 ЦК України) й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні, а їх можливо було стягнути тільки в провадженні по цивільній справі за позовом [PERSON] Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, пов'язані з розглядом справи, визначені в ч. 3 ст.79 ЦПК України і їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, установлених статтями 88, 89 ЦПК України. Крім того, суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині (п.6 ч.1 ст.214, п.4 ч. 1 ст.215 ЦПК України). У разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суду, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано Р можливість ухвалити додаткове рішення (п.4 ч. 1 ст.220 ЦПК України). Ухвали суду щодо визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку відповідно до п.9 ч. 1 ст.293 ЦПК України. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed