Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що їй важко одній матеріально утримувати доньку, т.я. має дохід, якого не вистачає для задоволення матеріальних та духовних потреб дитини. Оскільки з відповідачем неможливо вирішити в добровільному порядку питання щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини, змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка пояснила, що дитина постійно хворіє та потребує значних витрат на ліки та додаткового харчування, що також на її думку впливає на розмір аліментів, які просить стягнути з відповідача. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував частково посилаючись на тяжке матеріальне становище, яке повязане з його повторним розірванням шлюбу , від якого у нього також народився син -Кирило, [INFO]. В даний час він тимчасово не працює. Крім того, пояснив, що надавати матеріальну допомогу буде при умові того, що позивака не буде чинити перешкоди у спілкуванні з донькою. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181, 183 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського району м.Києва від 14.07.2005 року ( а.с. 3). Встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.4). Позивачка разом з донькою проживають в [INFO] ( а.с. 5), що не заперечувалося сторонами по справі. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини через конфлікті стосунки з позивачкою, повязані з відсутністю взаємопорозуміння щодо регламенту зустрічі з донькою. Також встановлено, що позивачка несе витрати по утриманню дитини, що зумовлені її хворобливим станом та необхідністю її оздоровлення. Договір про сплату аліментів сторонами не укладався. Стягнень по іншим аліментним зобовязанням відповідач немає, проте у відповідача від шлюбу з [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні відповідач посилався на те , що він в даний час не працює, проте вважав за можливе надавати допомогу на утримання дитини в розмірі 5% від отриманого доходу. Доказів того, що відповідач не працює та перебуває у центрі зайнятості, як безробітний,не надав. Оцінюючи пояснення відповідача, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], проти ухиляється від даного обовязку. Враховуючи, те що позивачка несе витрати по утриманню дитини і немає достатніх коштів по забезпеченню та задоволенню потреб дитини, її оздоровлення, а відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя. Враховуючи передбачені законом обставини, матеріальний стан відповідача, стан його здоровя, враховуючи те, що у нього на утриманні перебуває дитина Кирило, [INFO], суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2010 р., тобто з моменту звернення до суду. При вирішенні питання про стягнення аліментів з відповідача в розмірі ? частини його заробітку ( доходу) суд врахував ту обставину, що батьки в рівній мірі несуть обовязок по утриманню дитини, виходячи з їх матеріальної можливості, а можливість надавати матеріальну допомогу у визначено вище розмірі відповідач має. Згідно вимог ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: держмито у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 171,00 грн.

Outcome: approved