Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] в червні 2010 р. звернулась до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного Фонду України у Городнянському районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., за 2008 рік з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., за 2009 рік з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., за 2010 рік з 01.01.2010 р. по 31.03.2010 р., з урахуванням проведених раніше виплат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач має статус дитини війни та згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на одержання пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, у зв'язку із тим, що Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена, він одержує лише пенсію за віком. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року пункт 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» визнано неконституційним та рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнано неконституційним положення Державного бюджету на 2008 рік щодо фіксованої суми підвищення до пенсії. Протягом 2009 року підвищення дитині війни виплачують у розмірі передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а не відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», хоча закон має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України. Позивач вважає, що має право на одержання недоплаченої суми пенсії. У судове засіданні позивач не з'явився, оскільки заявив письмове клопотання про розгляд справи без його участі, /а.с.9/ Представник відповідача у судове засідання не з'явився, оскільки в.о. начальника Управління ПФУ в Городнянському районі Чернігівської області надав до суду заяву-заперечення №1704/08 від 01.07.10 р., згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника, позов не визнає, підтримує письмові заперечення і просить відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених в запереченнях. /а.с.12-13/ З письмових заперечень сторони відповідача виходить, що позивач посилається в позові на Рішенням Конституційного Суду України №6-рп від 09.07.07 р., яким було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема пункти 3, 12 ст.71, яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Статтею 7 даного Закону зазначено, що фінансування забезпечення державних соціальних гарантій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Статтею 95 Конституції України передбачено, що виключно Законом України про державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом пре державний бюджет чи рішенням про місцевий бюджет. Оскільки зміни до Державного бюджету України на 2006 р. та 2007 р., щодо фінансування зазначених в позові виплат не вносились, то дії Управління Пенсійного Фонду України, уразі призначення та виплати позивачу підвищення до пенсії, суперечили 6 Конституції України та Бюджетному кодексу України. Законами про державний бюджет на 2006-201С рр. не було визначено видатки держави на виплату даного підвищення до пенсії та не виділено на це відповідні кошти. Посилання позивача на ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державке пенсійне страхування» є неправомірним, оскільки частиною третьою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим Законом. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни . дітям війни пенсія або щомісячне довічне утримання підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, але дана норма не передбачає, яким саме органом, за рахунок яких саме коштів і джерел та б якому порядку здійснюється призначення та виплата підвищення до пенсії. За період 2008 року до пенс:: позивача, виплачується підвищення, як дитині війни у розмірі надбавки встановленої для учасників війни, тобто 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, /а.с.12-13/ Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області підлягає задоволенню, з наступних підстав. Позивач [PERSON] народилась 23 січня 1942 року, що підтверджується паспортом громадянина України серії «НК» №147672 від 01.10.1996 р., а згідно посвідчення серії № 112033 Управління праці та соціального захисту населення Городнянської РДА Чернігівської області він є пенсіонером за віком, /а.с.6-7/ Дослідженням листа сторони відповідача № 2063/08 від 09.08.10 р. встановлено, що позивачу виплачувалось підвищення до пенсії як дитині війни з 01.01.2008 р. в розмірі 47 грн., з 01.04.2008 р. -48,10 грн, з 01.07.2008 р. - 48,20 грн, з 01.10.2008 р. - 49,80 грн. /а.с.8/ Законом України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІУ від 18.11.2004 р. визначено правовий статус дітей війни і закріплено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Статтею 6 вказаного Закону (в редакції до 28.12.2007 р.) визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. При цьому статтею 3 цього ж Закону передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України», зокрема п. 12 ст. 71 та ст. 111, якими було зупинено і обмежено право на отримання спірних виплат. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.08 р, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 2-4,6-8,10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22,24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Положення визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. Зазначені рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про неконституційність. Таким чином, пункт 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» припинив свою чинність з 9 липня 2007 року та пункти 36-100 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункт 3 розділу 111 «Прикінцеві положення «Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» припинили свою чинність з 22 травня 2008 року. . Розмір мінімальної пенсії за віком, на яку мається посилання в статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» при обрахуванні підвищення пенсії дітям війни, визначено статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловік 25 років, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач маючи статус дитини війни, має право на одержання пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком, з 9 липня по 31 грудня 2007 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 6-рп/ 2007 від 09.07.2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 набрали чинності з дня їх ухвалення і не мають зворотної дії в часі. Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена. Рішенням Конституційного Суду Україні від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано неконституційними окремі положення Закону України Про Державний бюджет України», зокрема п. 12 ст. 71 та ст. 111, якими було зупинено і обмежено право отримання спірних виплат. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.08 р, визначено такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22,24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положені Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Положення визнані неконституційними втрачають чинність з дня їх ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення має преюдиціальне значеня до судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які вникли внаслідок дії положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. Зазначені рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про неконституційність. Таким чином, пункт 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 р припинив свою чинність з 9 липня 2007 року та пункти 36-100 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункт 3 розділу 111 «Прикінцеві положення «Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України припинили свою чинність з 22 травня 2008 року. Розмір мінімальної пенсії за віком, на яку мається посилання в статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» при обрахуванні підвищення пенсії дітям війни, визначено статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач маючи статус дитини війни, має право на одержання пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком, з 9 липня по 31 грудня 2007 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 6-рп/ 2007 від 09.07.2007 року та з 21 травня по 31 грудня 2008 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 набрали чинності з дня їх ухвалення і не мають зворотної дії в часі. Протягом 2009 року підвищення дитині війни виплачують у розмірі 49,80 грн, передбаченому Постановою. Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» всупереч ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», хоча закон має вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів, а тому у 2009 році підвищення до пенсії [PERSON] мало бути виплачено відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З довідки сторони відповідача від 09.08.2010 р. вбачається, що у 2010 році позивачу нараховувалась та виплачувалась доплата до пенсії, як дитині війни в розмірі 48,90 грн. тобто у розмірі меншому, ніж передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З урахуванням наведеного, суд дійшов до переконання, що у даному випадку має місце порушення прав позивача, щодо невиплати відповідачем пенсії у підвищеному розмірі, як дитині війни передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 р. по 31.03.2010 р, які підлягають захисту шляхом зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії. Оскільки функції призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює Пенсійний фонд України в Городнянському районі Чернігівської області, то відповідний обов'язок необхідно покласти саме на відповідача у справі. У відповідності до вимог статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 8,50 грн. та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved