Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 17.08.1996 року між ним та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем по справі. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, несумісності характерів, застосуванням відповідачем насильства до позивача. Часті сварки в сім»ї призвели до втрати почуття любові один до одного, у зв»язку з чим примирення та збереження сім»ї є неможливим. Спору по майну не має. Посилаючись на ст. ст. 105, 109, 110 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 17.08.1996 року Варварівською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області по актовому запису № 8, при цьому зазначив, що після розірвання шлюбу змінювати прізвище не бажає. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи в судовому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала повністю, вказавши, що даний шлюб у неї є першим, на утримання дітей відповідач буде сплачувати аліменти за рішенням суду, судові витрати, понесені нею, просила стягнути з відповідача по справі (ас. ). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, при цьому заяв про розгляд справи в його відсутності суду не надавав (ас. ). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи дане , суд вважає можливим провести заочний розгляд даної справи у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, проти чого позивач не заперечував, надавши суду відповідну заяву (ас. ), при цьому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - 17.08.1996 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем по справі, відповідач на утримання останніх сплачуватиме аліменти за рішенням суду. Дане підтверджено в судовому засіданні копіями свідоцтва про шлюб та про народження дітей (ас. ас. 10,11,13 ). Шлюбно сімейні відносини припинені між сторонами з причин різних поглядів на життя та несумісності характерів, застосуванням відповідачем до позивача насильства , що унеможливлює збереження сімейних відносин та подальше сумісне проживання. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно сімейних відносин. Спору про розподіл майна у сторін не має. При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім після розірвання шлюбу прізвище » Кузнець» , стягнувши з відповідача на користь останнього судові витрати по справі, понесені ним при пред»явлені позову.

Outcome: approved