Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 гр. щомісяця, в тому числі 700 гр. на харчування, 300 гр. на придбання одягу, взуття, 200 гр. на моральний та етичний розвиток, 4000 гр. на рік на курортно- санаторне лікування та відпочинок дитини, а також 50 % витрат, повязаних з відвідуванням дитячого дошкільного закладу та на медичне обслуговування дитини, починаючи з 1.04.2010 року. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що відповідач з 1 .04.2010 року не виконує батьківські обовязки по матеріальному утриманню дитини. Їх дитина перебуває на диспансерному обліку та потребує посиленого калорійного харчування та медичного обслуговування, оскільки часто хворіє. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, в сумі 500 гр., посилаючись на те, що його дохід складає 1062 гр. на місяць. Крім того, кожного тижня з пятниці по неділю він особисто забезпечує дитину всім необхідним, піклується про його розвиток. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 16 квітня 2005 року / а.с.2/. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] / а.с.3/. Малолітній [PERSON] проживає разом з матірю. Судом також встановлено, що відповідач працездатний, працює менеджером з продажу у ТОВ «КОВА-ЕЛЕКТРО»,його заробітна плата становить 1062 гр. на місяць, після відрахування податків- 935,38 гр.. Позивач [PERSON] не заперечувала проти того, що їх дитина з пятниці по неділю знаходиться на утриманні батька. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З довідки міської дитячої поліклініки №1 від 11.06.2010 року вбачається, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку, хворіє на хронічний тонзиліт та потребує періодичного лікування / а.с.4/. Суд вважає, що позивачем не доведено факт, що [PERSON] потребує санаторно-курортного лікування, посиленого калорійного харчування. Відповідно до ст..191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач одного разу у серпні 2010 року зверталася до відповідача з проханням надати матеріальну допомогу на дитину, яку їй було надано в розмірі 500 гр.. Інших доказів на підтвердження того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача ,а останній ухилявся від їх сплати суду не надано. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гр. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 02.07.2010 року, а у задоволенні позову в іншій частині відмовити. З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 гр. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гр.. На підставі викладеного та

Outcome: partial