Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької РДА та просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької РДА протиправними та зобовязати нарахувати та виплатити йому недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2008-2009 роки у розмірі, встановленому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії. Позивач свої позовні вимоги мотивує наступним чином. Він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІІ категорії. Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 щорічна допомога на оздоровлення особам, віднесеним до ІІІ категорії виплачується у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. В липні 2010 року він звернувся з письмовою заявою до Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації з питання виплати йому допомоги на оздоровлення за 2008-2009 рік, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії в розмірі 3-х мінімальних заробітних плат. На вказану заяву він отримав письмову відповідь від відповідача в якій було вказано, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується йому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562. При цьому йому розяснено, що відповідно до ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розяснення порядку застосування цього закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання місцевими органами державної виконавчої влади. Саме виходячи з положень зазначеної статті, виплати і проводяться в порядку, визначеному вказаними постановами Кабінету Міністрів України. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки вони не відповідають діючому законодавству, яке регулює дані питання. Так, дію ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2007 рік було зупинено п.30 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року. Ст.28 п.11 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у новій редакції, відповідно до якої щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного суду №6-рп/2007 від 09.07.2007 року (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.30 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік». Рішенням Конституційного суду №10-рп/2007 від 22.05.2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.11 ст.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до положень ст.152 Конституції України і ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність і зворотної дії у часі не мають. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії передбачена одноразова щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 3-х мінімальних заробітних плат. Згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата щорічної одноразової допомоги здійснюється виходячи з мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати. Так, йому було виплачено щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік в сумі 75 грн. 14.07.2008 року, за 2009 рік в сумі 75 грн. 16.12.2009 року. Відповідно до положень Законів України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", "Про державний бюджет України на 2009 рік" установлено, що з 1 квітня 2008 року 525 грн., з 1 листопада 2009 року 744 грн. За ці роки йому щорічно виплачена допомога у розмірі 75 грн., що є набагато менше від 3-х мінімальних заробітних плат за відповідні роки. Так, виходячи з розрахунку 3-х мінімальних заробітних плат на момент виплати, йому недоплачено щорічну допомогу на оздоровлення: в 2008 році 1500грн. (525*3-75), в 2009 році 2157 грн. (744*3-75). В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не направив в судове засідання свого представника, натомість надіслав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника відповідача. Крім того, відповідач надіслав до суду письмове заперечення на позовну заяву в якому зазначає, що громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в таких розмірах: інвалідам І-ІІ групи пять мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам чотири мінімальні заробітні плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії пять мінімальних заробітних плат; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії три мінімальні заробітні плати; кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків три мінімальні заробітні плати; евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей три мінімальні заробітні плати. Ст.62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання місцевим органам державної виконавчої влади. Такий порядок було визнано постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно з вказаною постановою регламентовані розміри щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії 75 грн. Відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами від 28.12.2007 р. (в редакції від 01.01.2008р.) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, і на даний час відсутні інші нормативні документи, які передбачають виплату допомоги в іншому розмірі, крім передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 для відповідної категорії осіб. Згідно зі ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON], [INFO] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІІ категорії, що підтверджується ксерокопією паспорта, ксерокопією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.6,8). В липні 2010 року позивач звернувся з письмовою заявою до Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації з питання виплати йому допомоги на оздоровлення за 2008-2009 рік, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії в розмірі 3-х мінімальних заробітних плат На вказану заяву позивач отримав письмову відповідь від відповідача в якій було вказано, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується йому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562. При цьому позивачу розяснено, що відповідно до ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розяснення порядку застосування цього закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання місцевими органами державної виконавчої влади. Саме виходячи з положень зазначеної статті, виплати проводяться в порядку, визначеному вказаними постановами Кабінету Міністрів України. В період, за який предявлено позовні вимоги, діяло таке законодавство. На 2007 рік дію ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було зупинено на 2007 рік п.30 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року. Ст.28 п.11 Закону Україну «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено у новій редакції, відповідно до якої щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного Суду № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.30 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік». Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.11 ст.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до положень ст.152 Конституції України і ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність і зворотної дії у часі не мають. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до положень ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України. Відповідно до ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії передбачена одноразова щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 3-х мінімальних заробітних плат. Згідно ч.7 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. При цьому, виходячи із загальних засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно-правовими актами та приймаючи до уваги Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року при виплаті допомоги на оздоровлення в 2008 році відповідачу необхідно було керуватися ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції Закону, яка існувала до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а не постановою КМ України від 12.07.05 року за № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Що стосується дій УПСЗН Кролевецької РДА Сумської області щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення позивачу у 2009 році в розмірі 75 грн. суд визнає їх неправомірними, оскільки зі змісту Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року не вбачається будь яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , і сам відповідач не надав належного обґрунтування підстав, виходячи з яких ним проводилось нарахування та виплата допомоги на оздоровлення позивачу в розмірі 75 грн. за цей період. Таким чином, суд приходить до висновку, що грошова щорічна допомога на оздоровлення позивачу виплачена відповідачем за 2008-2009 рр. є неправильною тому, що повинна була виплачуватися виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати щорічної допомоги на оздоровлення. Згідно ст.59 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2008 року становить - 515 гривень на місяць, з 01.04.2008 року - 525 гривень, з 01.10.2008 року - 545 гривень, з 01.12.2008 року - 605 гривень. Згідно ст.55 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2009 року становить - 605 гривень на місяць, з 01.04.2009 року - 625 гривень, з 01.07.2009 року - 630 гривень, з 01.10.2009 року - 650 гривень, з 1.11.2009 року 744 грн. Враховуючи те, що позивачу було виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2008 рік - 14.07.2008 року, розмір мінімальної заробітної плати у вказаний період становив 525 грн., за 2009 рік 16.12.2009 року, розмір мінімальної заробітної плати становив 744 грн., тому відповідач повинен був виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2008 рік - 1575 грн. (525 грн. х 3), за 2009 рік - 2232 грн.(744 грн. х 3). Таким чином, недоплачена грошова допомога на оздоровлення складає за 2008 рік у сумі 1500 грн. (1575-75 грн..), за 2009 рік у сумі 2157 грн. (2232 грн.-75 грн.). Беручи до уваги всі вище зазначені обставини справи, є достатні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання дій управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області щодо нарахування та виплати позивачу щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2008- 2009 роки у розмірі меншому, ніж встановлено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії незаконними та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 - 2009 роки у розмірі, встановленому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved