Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що в зв'язку з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС 20.10.2004 року йому було встановлено III групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС. Ч.2 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено , що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим 6-ти мінімальних пенсій за віком . Відповідно ст.50 даного Закону інвалідам III групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком , встановлений абзацом 1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області здійснити перерахунок та проводити в подальшому нарахування та виплату йому щомісячно як основної державної так і додаткової пенсій у розмірах, визначених ч.4 ст.54 та ч.1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до зупинення дії норм, внесення до них змін, визнання їх нечинними, визначених вказаними статями. В судовому засіданні [PERSON] позов уточнив, просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, зазначених основної та додаткової пенсії з 01.07.2010 р. та до зупинення дії норм, внесення змін до них, визнання їх нечинними. Представник відповідача - управління пенсійного фонду у Тиврівському районі Вінницької області - [PERSON] позов не визнала, просить відмовити в задоволенні. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У зв'язку з виконанням обов'язків військового службовця по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, 20.10.2004 року [PERSON] було встановлено III групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (довідка МСЕК, серії МСЕ № 059173 (а.с.5), що стверджується також посвідченням серії А № 076873, яке було видане 25.10.1996 р. Вінницькою обласною державною адміністрацією (а.с.4). Відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України ""Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( якою визначено порядок та розмір обчислення державної пенсії особам, віднесеним до І категорії та у зв'язку з втратою працездатності) в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів III групи , щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6-ти мінімальних пенсій за віком. Відповідно ст.50 даного Закону інвалідам III групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права гарантується Конституцією України ( ст. 46 Конституції України). Згідно з положеннями частини четвертої статті 8 ЦІЖ України у разі невідповідності правового закону України ,міжнародному договору , згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України , або іншому правовому акту суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВСУ "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" №9 від 1.11.1996р. судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти державного чи іншого органу ( в т.ч. постанови КМУ) підлягають оцінці на відповідність як Конституції так і закону . Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню , не відповідає чи суперечить законові, суд зобов"язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. Отже , за конституційними нормами , виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, підлягає застосуванню частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України ""Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посилання відповідача на вимоги ст..62 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , згідно якої КМУ визначає порядок роз'яснення застосування даного закону , не спростовує позову, оскільки дана норма закону не дає підстав для звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом . За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Таким чином, частина третя статті 28 даного Закону , з якої випливає , що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом не є підставою для відмови в реалізації позивачеві конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до частини першої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму". Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, новий розмір мінімальної пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Так, відповідно до ст.52 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, складає: з 1 січня 2010р. - 695 грн., з 1 квітня 2010р. - 706 грн., з 01.07.2010 р. - 709 грн., з 01.10.2010 р. - 723 грн., з 01.12.2010 р.-734 грн. Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Слід також зазначити, що згідно з п. 28 розділу II" Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України від 28 грудня 2007 року N 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ч.3 ст. 54 , ст. 50 , ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", викладено у новій редакції.. Однак рішенням Конституційного Суду України від 22. 05. 2008року № 10 рп / 2008 ( справа №1-28/2008) даний п. 28 розділу II " Внесення змін до деяких законодавчих актів України " Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано таким , що не відповідає Конституції України . Згідно із ч.2 статті 152 Конституції України закони , що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.. Таким чином, ст.50, ч.3 ст. 54 , ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відновлені в редакції до прийняття змін Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007р. №107-VІ з 22.05.2008р.. Однак [PERSON]. , як особі, віднесеної до І категорії , інваліду III групи в зв'язку з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС державна пенсія та пенсія, завдана здоров'ю виплачувалася ( ст.50 та ст.54 Закону № 796-ХІІ.) згідно постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 р. та постановою КМУ від 02.12.2009 р. № 1308. Вимога позивача про зобов'язання відповідача нарахувати та виплачувати на його користь щомісячне підвищення до пенсій у розмірах, визначених ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволенню не підлягають , оскільки позивачем не представлено суду доказів порушення відповідачем свого права в майбутньому. Крім того, судове рішення має бути наслідком чинного регулювання суспільних відносин, не може обмежувати волю законодавчого органу змінювати правове регулювання суспільних відносин. Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, тобто до компетенції суду належить захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав фізичних осіб, які вже сталися, а отже захисту підлягає порушене право позивача на час розгляду справи. Враховуючи викладене, управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі має здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій позивачеві у розмірах, визначених ч.4 ст.54 та ч.1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.07.2010 р. до дня винесення рішення, тобто до 09.09.2010 р. включно.

Outcome: dismissed