Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач прокурор Покровського району Дніпропетровської області в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни. В обґрунтування свого цивільного позову він зіслався на те, що Згідно зі ст. 121 Конституції України функція представництва інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом, покладена на систему органів прокуратури України. Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні прокурором від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Формами представництва є, серед іншого, звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи. Захист соціальних і майнових прав людей похилого віку, відповідно до наказу Генерального прокурора України №6 гн від 29.11.2006р. «Про організацію представництва прокурором в суді інтересів громадянина або держави, та їх захисту при виконанні судових рішень», вважається одним із пріоритетних при здійсненні представницької діяльності прокурорів у суді. Згідно ч. 2 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права, або реалізувати процесуальні повноваження. Перевіркою, проведеною прокуратурою Покровського району встановлено, що [PERSON], [INFO], є дитиною війни. Цей статус наданий згідно до положення абз. 1 п. 1 ст. 1 Закону України від 18.11.2004р. №2195-IV «Про соціальний захист дітей війни». За змістом ст. 6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 111 Закону України від 19.12.2006р. № 489-V «Про державний бюджет України на 2007 рік» призупинено дію статті 6 Закону та встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак, Рішенням КСУ від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України визнано такими, що не відповідають Конституції України, зокрема положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким встановлено, що на 2007 рік зупиняється дія положення ч. 1 ст. 6 Закону з урахуванням ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», де зазначено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім .тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії п соціального захисту») у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасники війни. Відповідно до пункту 41 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-\. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчого актів України» призупинено дію статті 6 Закону та її текст викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Однак, Рішенням КСУ від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень визнано такими, що не відповідають Конституції Україну, зокрема положення п. 41 розділу II Закону України "«Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», текст статті 6 було викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни». Відповідно до ст. 125 Конституції України, закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх (неконституційність. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, невиплата соціальної допомоги, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є протиправною і такою, що суперечить Конституції та законам України. Згідно ст. 6 Закону (в редакції до внесених змін відповідно до Закону України від 19.12,2006р. № 489 «Про державний бюджет *України на 2007 рік» та Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України») (дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Таким чином, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2007-2010 роки становить 3568,07 грн. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі. На адресу суду надійшло заперечення проти позову Управління пенсійного фонду України в Покровському районі в якому зазначено, що управління Пенсійного фонду України в Покровському районі не погоджується з даним позовом та вважає його необгрунтованим з наступних підстав. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ст. 257 ЦК України позивачем [PERSON] пропущено строк звернення до адміністративного суду, що є підставою для відмови у задоволенні позову про, наполягає управління пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської б ласті. Управління Пенсійного фонду України в Покровському районі вважає, що є неможливим Задоволення позовних вимог, а саме виплати недоотриманої пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2010 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., за період з 01.01.2009 по 31.12.2009р., за період з 01.01.2010 р. по 30.06.2010 р. а також в звязку з тим, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Покровському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п. 12 ст.71 та ст. 111 ЗУ «Про державний бюджет на 2007 рік» визнано неконституційними. Відповідні статті Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» скасовані. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», в редакції цього Закону від 28.12.07 р., дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, шо 01.01.2010 р. пенсії як дитині війни у відповідності до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/200! від 22.05.2008 року. Відповідно до ст. 257 та ч.1 ст.261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється ] три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлене стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У звязку з тим, що позивач прокурор Покровського району Дніпропетровської області в інтересах [PERSON] звернувся до суду 28.07.2010 року, а строк звернення до суду становить 3 рік, таким чином за період з 09.07.2007 р. по 27.07.2007 р. позивачу прокурору Покровського району Дніпропетровської області в інтересах [PERSON] необхідно відмовити в задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності, оскільки доказів причини поважності пропуску строку позовної давності позивачем суду не надано. За період з 28.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та за період з 22.05.2008 р. по 31.12.208 р. позов підлягає задоволенню в повному обсязі у звязку з чим необхідно зобовязати відповідача - Управління пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області зробити нарахування та виплату позивачу [PERSON] щомісячну доплату до пенсії як дитині війни відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року за період з 28.07.2007 р. по 31.12.2007 р., а також Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про знесення змін до деяких законодавчих актів України», та Рішення Конституційного суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 р. за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008р. Законом «Про державний бюджет України на 2009 рік» будь яких змін до ст. 6 ЗУ «Про Асоціальних захист дітей війни», або про зупинення дії цієї статті не передбачено. Зміни до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», які були внесені ЗУ «Про державний бюджет України а 2008 рік» були визнані неконституційними, тому в 2009 і 2010 роках надбавка до пенсії особі, яка має статус «дитина війна», повинна виплачуватися в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист. В той же час, що відповідно до статті 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни це І створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка. Однак, в той же час, на думку Суду, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом. Враховуючи те, що Позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи Позивача є частково обгрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial