Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

' До суду звернулась [PERSON] з позовом до свого батька, [PERSON], про стягнення аліментів на сйоє утримання, в якому зазначає, що шлюб між її батьками розірвано, вона мешкає з матір'ю, на її утримання батько сплачував аліменти до досягнення нею повнолітгя. На теперішній час вона навчається на 1 іфрсі денного відділення Західно-Дніпровського центру професійно-технічної осв'іти, який розташовано у м.Вільногірську, отримує стипендію у розмірі 200грн. на місяць, термін навчання в учбовому закладі - до 30.06.2012р. Мати позивача - третя особа [PERSON], отримує щомісячну заробітну плату у сумі 900грн., чого не вистачає для забезпечення потреб, пов'язаних з навчанням позивача. Відповідач працює, має стабільний щомісячний дохід, фізично здоровий, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання позивача. Позивач вважає, що існують всі юридичні факти, необхідні для виникнення обов'язку відповідача утримувати її - досягнення повноліття, продовження навчання, потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, тому вона просить стягувати з відповідача щомісяця аліменти у розмірі 1/5 частки його доходу, !починаючи з дня подачі позову, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2012р. У судове засідання прзивач та третя особа не з'явились. Позивач [PERSON] своєю заявою (ар.с.19) просила розглядати справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Третя особа [PERSON] про причину неявки не повідомила, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується її розпискою (ар.с.21). З урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України та думки відповідача, який наполягав на розгляді справи, суд знайшов за і, можливе проводити судовий розгляд без участі позивача та третьої особи. У судовому засіданні відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що після смерті дружини він _самостійн4 утримує малолітнього сина - [PERSON], 22.01.2004р.н., отримує пенсію по втраті годувальника у сумі 721грн., його заробітна плата складає 2100-2200грн. на місяць, з ним також проживає повнолітня донька дружини, яка не працює, перебуває на обліку в Центрі зайнятості; у зв'язку з наявністю хвороби - цукрового діабету - він витрачає на придбання лікарських засобів 400грн. щомісяця, а також двічі на рік проходить стаціонарне лікування, вартість якого становить приблизно 1500грн. Крім того відповідач пояснив, що позивач з ним тривалий час не спілкується, матеріальної допомоги у нього не просила, про її навчання він дізнався з її позовної заяви. З розмови з керівництвом учбового закладу він з'ясував, що його дочка отримує стипендій 200грн. щомісяця, проходить оплачувану практику на підприємстві, тому він вважає, що Дочка його допомоги не потребує, своє матеріальне становище може поліпшити, працевлаштувавшись на роботу. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши у сукупності надані по справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Ст.199 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони і можуть надавати таку матеріальну допомогу. Розмір аліментів, як це передбачено ст.ст. 182,200 СК а України, визначається з урахуванням матеріального становища та стану здоров'я дитини і платника аліментів, наявність у платника інших дітей та непрацездатних членів сім'ї. Також у відповідності до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. На підтвердження своїх позовних вимог позивач додала до позову фотокопію аркушів""!1 свого паспорту з відміткою про її паспортну реєстрацію у м.Вільногірську Дніпропетровської обл. по вулЛен.Комсомолу, 52, кв,27 (ар.с.З), свідоцтво про своє народження, з якого виходить, що її батьками є відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] (ар.с.4), довідки учбового закладу, згідно яких термін її навчання триватиме до 30.06.2012р., їй нараховується стипендія, середньомісячний розмір якої становить 248грн. (ар.с.5,6). В обґрунтування заперечень проти позову відповідач надав суду свідоцтво про одруження | (ар.с.22), згідно з яким він перебував у шлюбі з [PERSON], яка померла 24.07.2010р., що підтверджується свідоцтвом про її смерть (ар.с.13); свідоцтво про народження їх спільної дитини - сина [PERSON], 22.01.2004р.н. (ар.с.14); довідку філії «ВГМК» ЗАТ «Кримський ТИТАН», де зазначаєтеся розмір його середньомісячного заробітку у сумі 4134грн.88коп. (ар.с.20); довідку Вільнбгірської центральної міської лікарні (ар.с.15), у відповідності до якої відповідач перебуває наї диспансерному обліку у лікаря - ендокринолога з приводу цукрового діабету легкої форми. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на період її навчання, оскільки вона дійсно потребує матеріальної допомоги від свого батька. Витрати позивача, пов'язані з навчанням, зокрема на придбання підручників, канцелярського приладдя, спортивної форми, організації дозвілля тощо не можуть покриватися за рахунок отримуваної нею за місцем навчання стипендії, в силу денної форми навчання вона не має можливості працювати, тобто не здатна себе утримувати і фактично знаходиться на утриманні матері, яка забезпечує її потреби, в тому числі й пов'язані з навчанням. Однак, при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує наступне. Позивач навчається в учбовому закладі, який знаходиться на території міста, де вона мешкає, тобто витрати на проїзд до місця навчання та оплату гуртожитку вона не несе, тому розмір аліментів, визначений позовними вимогами - 1/5 частка доходу відповідача, на думку суду, є завищеним. . Доводи відповідача щодо неможливості надавати дочці матеріальну допомогу на період її навчання суд знаходить неспроможними. Сукупний дохід сім'ї відповідача, складається з його заробітної плати, яка згідно довідки з місця його роботи становить 4134грн., та отримуваної ним після смерті дружини державної пенсії на дитин\' по втраті годувальника, яка з його слів становить 721грн., донька його померлої дружини, що мешкає разом з ним, є повнолітньою і працездатною. Крім того, суду не надано жодного документу у підтвердження витрат, які відповідач несе у зв'язку з його хворобою. Таким чином, з ^урахуванням рівності обов'язків батьків щодо дитини, суд вважає за можливе стигнути з відповідача аліменти у розмірі 1/8 частки його заробітку, матеріальна допомога, яку буде отримувати позивач від своїх батьків, буде перевищувати встановлений державою прожитковий мінімум, чим будуть забезпечені її інтереси у період навчання. У відповідності ^0 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір (державне мито) в сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120грн. Згідно ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі позову, тобто з 29.06.2010р.

Outcome: partial