Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

07 жовтня 2009 року виконавчий комітет Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, у якому просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо сина та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною віку повноліття, на користь осіб або установ, яким дитина буде передана на виховання, передавши малолітню під опіку виконавчому комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська, як органу опіки та піклування. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON], як і відповідачка, самоусунувся від виховання сина, не працює, дитину не утримує і місце його знаходження на теперішній час невідомо. Малолітній [PERSON] на обліку в службі у справах дітей з грудня 2008 року як дитина, що опинивался у складних життєвих обставинах. Підставою для взяття малолітнього на облік стало ухилення батьків від виконання свої батьківських обов'язків, зловживання батьками спиртними напоями, нехутвання обов'язком по створенню належних умов для проживання та розвитку дитини. В результаті антигромадської поведінки, бродяжництва з боку батьків, безвідповідальності матері, котра втратила особистий паспорт і своєчасно не вжила заходів до його відновлення, батьки не зареєстрували вчасно новонародженого [PERSON], що не дало їм можливості отримати державну допомогу при народженні дитини та по догляду за дитиною до трьох років. Лише завдяки втручанню фахівців служби у справах дітей батьки зареєстрували дитину за спливом 8 місяців після її народження. На початку грудня 2008 року до служби в телефонному режимі почали звертатись мешканці району, які повідомили, що родина [PERSON] разом з малолітньою дитиною винаймає кімнату, але батьки не приділяють уваги дитині, котра захворіла, до лікаря не звертаються, своєю поведінкою негативно впливають на дитину, що несе загрозу її життю. 03.12.2008 року при терміновому виході фахівців служби за місцем проживання [PERSON] ця інформація підтвердилась, після проведення профілактично- розяснювальної роботи матір разом з дитиною було влаштовано на стаціонарне лікування до міської дитячої лікарні. Але після проходження лікування батьки позитивних висновків для себе не зробили, за місцем реєстрації не оселилися, ніде не працювали, продовжили вести бродячий спосіб життя, внаслідок чого встановити їх місце знаходження, а також місце знаходження дитини тривалий час не вдавалося, при тому, що відповідачка є співвласником чотирикімнатної квартири, а її чоловік [PERSON] має право користування однокімнатною квартирою. 14 вересня 2009 року відповідачка [PERSON] за зверненням до суду її матері [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно старшої доньки Світлани, [INFO], яка проживала з моменту народження з бабусею [PERSON] та виховувалась виключно нею. 27.09.2009 року до служби у справах дітей звернулися мешканці Баглійського району, котрі повідомили, що в районі мікрорайону "Шоста сотня" на березі річки Дніпро у непридатних для проживання умовах оселилася родина з малолітньою дитиною до трьох років, батьки якої пиячать, існують за рахункок рибальства, живуть без даху над головою, від служби у справах дітей міської ради надійшло повідомлення такого ж змісту. Зусиллями служби у справах дітей районної ради цю інформацію було перевірено і підтверджено, позачерговим рішенням виконкому малолітнього [PERSON] було відібрано у батьків та направлено до дитячої лікарні м. Дніпродзержинська. При обстеженні дитини лікарями було встановлено діагноз - наслідки раннього ураження центральної нервової системи у вигляді затримки мовного розвитку, анемія. Спеціалістами служби неодноразово проводилась індивідуально-профілактична робота як з відповідачкою, так і з її чоловіком, їх попереджали про необхідність відвідування дитини, необхідність забрати її з лікарні та виховувати вдома і забезпечити хлопчику належний розвиток, тим більше для цього є усі необхідні житлові умови, відповідачка та її чоловік фізично здорові, але відповідачка належних висновків не зробила, долею дитини не поцікавилась і з лікарні її так і не забрала. [PERSON] доводилося до відома, що службою у справах дітей збирається пакет документів для вирішення питання про позбавлення її батьківських прав відносно сина, але позитивних висновків відповідачка не зробила, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, веде асоціальний спосіб життя, продовжує пиячити і не працювати, жодним чином матеріально не утримує дитину, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] в повному обсязі і просили їх задовольнити, а позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав батька дитини [PERSON] просили залишити без розгляду, так як наразі не вдалося встановити його місце знаходження; пояснили, що на теперішній час малолітній [PERSON] знаходиться в дитячій лікарні, на повному державному утриманні, а відповідачка дитину жодного разу не відвідала, долею та здоров'ям дитини не поцікавилась, спроб забрати дитину з комунального закладу не робила. Службою вживались заходи з метою притягнути відповідачку до адміністративної відповідальності за ухилення від виховання сина, але органу внутрішніх справ не вдалося встановити її місце знаходження, так як родина [PERSON] постійно змінювала наймані квартири, мешкала у друзів та знайомих або просто неба влітку 2009 року, коли їх було знайдено на березі Дніпра, будь-якого житла поблизу не було, дитина, якій на той час було ледве більше року була загорнута у лахміття, будь-яких дитячих речей, продуктів харчування тощо поблизу не було, батько дитини [PERSON] пересувався річкою на саморобному плоті, спорудженому з порожніх пластикових пляшок. Будь-яких об`єктивних пояснень того, з яких причин ні відповідачка, ні її чоловік не користуються належним їм житлом, якщо не у власних інетересах, то в інтересах дитини, від них не надійшло, подружжя [PERSON] було у нетверезому стані і критичною ситуацію, що склалася, не вважало. В судове засідання відповідачка з`явилась у супроводі представників служби, котрим вдалося застати її за місцем реєстрації завдяки повідомленню її матері [PERSON] про те, що відповідачка зявилась до неї, при цьому була у нетверезому стані, у брудному одязі, з ознаками побиття. Про те, щоб забрати з лікарні дитину не було і мови, [PERSON] погодилась на позбавлення її батьківських прав. Мати відповідачки у похилому віці, тому у якості свідка її допитати проблематично. З урахуванням того, що з відповідачки вже стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу на утримання старшої доньки, стосовно якої вона теж позбавлена батьківських прав, представники позивача просять стягнути з неї аліменти на утримання сина в межах 1/6 частини усіх видів доходу щомісяця з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Прокурор Матісова О.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, вважає заявлений позов таким, що відповідає інтересам малолітнього [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги повністю, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, усі обставини, зазначені у позовній заяві, визнала повністю, при цьому підтвердила те, що дитина тривалий час з нею не проживає, більше року знаходиться у лікарні, в свою чергу вихованням та утриманням дитини не займалась, незважаючи на неодноразові попередження служби у справах дітей змінити своє відношення відносно обов'язків по вихованню та утриманню сина, з лікарні його забрати не намагалась, хоча їй відомо місце знаходження дитини, і такого бажання у неї немає. На теперішній час вона не працює, взагалі документів щодо трудового стажу не має. Де саме на теперішній час знаходиться її чоловік [PERSON] вона не знає, вважає, що його затримано за скоєння злочину, визнала, шо зловживала разом з чоловіком спиртним, продовжує пити, але на обліку у нарколога не знаходиться; нещодавна її побили невідомі, але оскільки вона постійно перебуває у нетверезому стані, то до міліції не зверталась. Декілька днів тому повернулась до квартири за місцем реєстрації, могла там проживати і раніш, але не хотіла; з яких причин родина стала жити на річці пояснити не може. Також повідомила, що має старшу доньку, відносно якої позбавлена батьківських прав і вона виховується матір`ю відповідачки, аліментів на дитину не сплачує. Суд, вислухавши в судовому засіданні представників позивача, прокурора, відповідачку, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, у відповідності до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], актовий запис № 783 від 19 грудня 2008 року зроблено Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (л.с. 5), його матір'ю є відповідачка у справі [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2009 року (л.с. 12) відповідачку за ухилення від батьківських обов'язків відносно доньки Світлани, [INFO], було позбавлено батьківських прав зі стягненням аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, дитину передано матері відповідачки [PERSON] Зі свідоцтва про право власності на квартиру по вул.Урицького, 37-39 у м. Дніпродзержинську видно, що відповідачка є співвласником вказаної квартири, але у ній не проживає, як видно з письмової заяви її матері [PERSON] вона пиячить, виносить з квартири речі, ніде не працює, цікавості до долі власного сина [PERSON] не виявляє. Рішенням виконавчого комітету Баглійської районної ради від 29.09.2009 року № 283 постановлено негайно відібрати малолітнього [PERSON] у батьків, оскільки дитина у віці до трьох років мешкала разом з батьками поза межами будь-якого житла, не маючи даху над головою, що створювало загрозу її життю та здоровю (л.с.11). Після втручання органу опіки та госпіталізації дитини з матір`ю у грудні 2008 року відповідачка та її чоловік були попереджені про відповідальність за неналежне виконання батьківських обовязків та такі наслідки, як можливість позбавлення батьківських прав у разі, якщо їх ставлення до виховання дитини не зміниться (л.с.14, 15), у своїх письмових поясненнях у травні 2009 року відповідачка зазначала, що дійсно неодноразово залишала дитину без догляду на сторонніх людей, зобовязувалась змінити свою поведінку (л.с.16, 17). Зі звернення управління праці та соцзахисту виконавчого комітету Баглійської районної ради на адресу служби у справах дітей вбачається, що відповідачка звернулась до управління за отриманням грошової допомоги, але було встановлено, що дитина часто залишається насамоті або з бабусею, а поведінка матері потребує перевірки в частині створення нею належних умов для виховання дитини (л.с.24). Службою у справах дітей направлялись звернення на адресу Баглійського відділу внутрішніх справ з метою притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, але питання не було вирішено, так як правоохоронним органам не вдалось встановити її місце знаходження (л.с.25-27). З довідки головного лікаря дитячої лікарні м. Дніпродзержинська вбачається, що малолітнього [PERSON] було доставлено до лікарні 29.09.2009 року, стан дитини задовільний, встановлено діагноз : наслідки раннього ураження центральної нервової системи у вигляді затримки мовного розвитку; анемія (л.с. 30). Адміністрація Комунального закладу «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» повідомила, що малолітній [PERSON] поступив до закладу 21.10.2009 року і перебуває у ньому по теперішній час, за час перебування дитини у закладі до малолітнього ніхто не приходив, не цікавився його станом здоров`я, не приймав участі у вихованні та утриманні. Таким чином суд вважає, що компетентними органами вжито всіх можливих заходів, щоб [PERSON] змінила ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків, але належних висновків вона не зробила. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у зв'язку з їх винною поведінкою: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей або зловживання батьківськими правами, жорстокого поводження з дітьми, шкідливого впливу на дітей своєю аморальною антигромадською поведінкою. Батьки можуть бути також позбавлені батьківських прав якщо вони є хронічними алкоголіками чи наркоманами. У відповідності з ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язків по матеріальному утриманню дітей. У судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON], не маючи будь-яких об`єктивних причин, пов`язаних зі станом фізичного, психічного здоров`я або тяжких життєвих обставин, свідомо та безпідставно ухилилась від обов'язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON]. Суд також враховує, що будучи працездатною, вона не працювала, взагалі документів щодо працевлаштування будь-коли в житті не має, раніш була позбавлена батьківських прав відносно старшої доньки, але висновків не зробила, продовжує ніде не працювати, пиячить, не живе вдома, асоціальну поведінку відповідачки підтверджує і письмове пояснення її матері [PERSON], яка виховує старшу доньку відповідачки. [PERSON] не реєструвала дитину протягом восьми місяців від її народження і реєстрацію було здійснено лише за втручання органу опіки; внаслідок її безвідповідальності не було отримано та використано за потребами дитини державну допомогу при народженні та по догляду за дитиною до трьох років; маючи житло у власності, вона з чоловіком та дитиною без будь-яких підстав жила у тимчасових помешканнях, а потім і взагалі під відкритим небом на березі Дніпра, при цьому малолітня дитина об`єктивно за таких умов не могла отримувати і не отримувала належного до свого віку харчування, побутових умов та розвитку і виховання, що і було підтверджено діагнозом лікарів. Після поміщення дитини до лікарні, а потім до будинку дитини відповідачка її не відвідувала і не намагалась забрати, повідомила, що і зараз такого бажання не має. Таким чином відповідачка свідомо знехтувала інтересами дитини, порушивши її права на нормальний розвиток та виховання, завдала шкоди її здоров`ю та поставила під загрозу життя, жодним чином не утримує дитину матеріально. Обставини справи, з якими погодилась і відповідачка, свідчать, що у разі відсутності втручання з боку органу опіки та невжиття заходів з відібрання дитини, наслідки ставлення відповідачки та її чоловіка до батьківських обов'язків могли мати невідворотній характер. Суд також бере до уваги ту обставину, що через відсутність постійного місця проживання або перебування відповідачки та її чоловіка органи внутрішніх справ не змогли вирішити питання щодо притягнення її до відповідальності за ст. 184 КУпАп, також на думку суду, з урахуванням особи відповідачки, яка не працює, та її способу життя, було застосовано більш радикальний захід, такий як відібрання дитини, і позитивно це на відповідачку не вплинуло. Незважаючи на попередження служби у справах дітей змінити своє відношення до батьківських обов'язків і свою поведінку, відповідачка належних висновків не зробила, у суді заявлений позов визнала повністю, жодних підстав вважати, що її ставлення до батьківських обов'язків зміниться на краще в суді не встановлено, тому суд вважає за необхідне, враховуючи інтереси малолітнього [PERSON], [INFO], позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], стягнувши аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття, на користь Комунального закладу «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», якому дитина передана на виховання. У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді, а саме судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved