Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відділу освіти Рокитівської районної державної адміністрації про поновлення строку звернення до суду та скасування догани. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 06 травня 2010 року наказом №156 начальником відділу освіти Рокитнівської райдержадміністрації [PERSON] їй була оголошена догана за нецільове використання майна школи на підставі підпункту 11 пункту 1 посадової інструкції директора Дроздинської [PERSON] ступенів. З вказаною доганою вона не згідна так як за адміністративно-господарське забезпечення, в тому числі і за використання шиферу після перекриття даху школи, відповідає заступник директора з адміністративно-господарської роботи [PERSON] неправомірними діями начальника відділу освіти [PERSON] їй завдані моральні страждання, хвилювання, розлад в стосунках з рідними, працівниками навчального закладу та відділу освіти Рокитнівської райдержадміністрації. Від перенесеного хвилювання змушена була лікуватись. Моральну шкоду оцінює в розмірі 1000 гривень. Просила поновити строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин, скасувати наказ №156 про оголошення їй догани та стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що з 06 квітня по 29 квітня 2010 року вона перебувала на курсах підвищення кваліфікації в м.Рівне. Коли повернулася з курсів, її викликали у відділ освіти де начальник відділу освіти [PERSON] зажадав від неї пояснення з приводу нестачі використаного шиферу, який був знятий з даху школи. Вона пояснила, що до 29 квітня 2010 року була відсутня у звязку з перебуванням на курсах підвищення кваліфікації, а відповідальним за збереження шкільного майне є заступник директора школи з адміністративно-господарської роботи [PERSON] Наказом №156 від 06 травня 2010 року їй була оголошена догана за неналежне виконання посадових обовязків. З наказом про притягнення її до дисциплінарної відповідальності її ознайомили пізніше, точної дати не пригадує. У звязку з незаконним притягнення її до дисциплінарної відповідальності вона перенесла моральні страждання, з 24 червня по 07 липня 2010 року лікувалась в Рівненському СДРЗН. Моральну шкоду оцінює в розмірі 1000 гривень. Просить скасувати наказ №156 від 26 квітня 2010 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та стягнути моральну шкоду у вказаному розмірі. Представник позивача [PERSON] пояснив суду, що дисциплінарна відповідальність наступає з порушенням трудової дисципліни. Підставою накладення дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок. Як вбачається із наказу №156 від 06 травня 2010 року позивачу оголошено догану за неналежне виконання посадових обовязків. Підставою для накладення дисциплінарного стягнення є акт від 26 квітня 2010 року. Не зважаючи на те, що позивач [PERSON] до 29 квітня 2010 року була на курсах, їй оголошена догана за те, що під час перевірки 26 квітня 2010 року у Дроздинській ЗОШ було виявлена нестача старого шиферу, який зняли з даху школи. За вказаним фактом відділом освіти не була проведена належна перевірка та не було зясовано всіх обставин справи. Позивач перебувала на курсах підвищення кваліфікації, обовязки директора школи виконувала інша людина, в той же час дисциплінарне стягнення накладено на позивача. При вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не було враховано те, що згідно посадових обовязків відповідальність за збереження шкільного майна та інвентаризацію майна несе заступник директора школи з адміністративного господарської роботи [PERSON] Вважає, що відповідачем порушено порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, як цього вимагає трудове законодавство. У звязку з безпідставним накладенням дисциплінарного стягнення позивачу завдано моральної шкоди. Склались інші відносини в колективі, в сімї, втратився авторитет. Все це не пройшло безслідно оскільки позивач потрапила до лікарні. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що 06 травня 2010 року [PERSON] було оголошено догану за нестачу використаного шиферу, яку виявили 26 квітня 2010 року. Перевірка проводилась з участю начальника відділу освіти [PERSON], за результатами перевірки був складений акт. Згідно посадової інструкції , директор школи несе відповідальність за забезпечення належного фінансово-господарського стану школи. А тому вважає, що дисциплінарне стягнення накладено правомірно. Крім того, вважає, що позивач пропустила строк оскарження, а тому просить у позові відмовити у звязку з пропуском строку оскарження. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що за вказівкою Рокитнівської районної адміністрації 26 квітня 2010 року ним особисто була проведена перевірка Дроздинської ЗОШ під час якої виявили нестачу використаного шиферу, який був знятий з даху школи. Під час перевірки [PERSON] була відсутня, а після повернення з курсів підвищення кваліфікації її запросили у відділ освіти та запропонували дати письмове пояснення з приводу нестачі шиферу. Хоч [PERSON] була відсутня під час перевірки, а обовязки директора школи виконувала інша особа, впевнений, що вказаний шифер був забраний лише з її дозволу. Оскільки після повернення з курсів підвищення кваліфікації [PERSON] не вжила жодних дій до покарання винних, він змушений був оголосити їй догану. З наказом про накладення дисциплінарного стягнення її ознайомили 12 травня 2010 року під розписку. Згідно посадової інструкції (п.п.1.1) директор школи відповідає за загальний фінансово-господарський стан школи, а тому вважає, що дисциплінарне стягнення на [PERSON] накладено правомірно. Крім того, вважає, що позивач пропустила строк звернення до суду, а тому просить у позові відмовити. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює на посаді заступника директора по адмірістратично-господарській роботі Дроздинської [PERSON] ступенів. Згідно посадової інструкції він несе матеріальну відповідальність за збереження майна школи. 02 квітня 2010 року закінчився ремонт школи. Після перекриття даху школи, старий шифер поскладали на подвірї школи та за його вказівкою за ним наглядали сторожі школи. Планували у майбутньому вказаний шифер продати та купити для школи столярний станок. 26 квітня 2010 року під час перевірки було виявлено нестачу 200 листів шиферу, про що був складений акт в якому він підписався. Того ж дня вказаний шифер був повернутий на подвіря школи. Свідок [PERSON] пояснив, що у квітні 2010 року, точної дати не пригадує, за вказівкою начальника відділу освіти він спільно з головним спеціалістом відділу освіти [PERSON] виїжджав в Дроздинську ЗОШ для перевірки наявності використаного шиферу. Під час підрахунку був присутній заступник директора школи з фінансово-господарської роботи [PERSON] Було встановлено нестачу шиферу, але жодних документів не складали, по причині відсутності директора. Пізніше, на початку травня, весь придатний до використання шифер поставили на баланс школи. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Судом встановлено та підтверджено поясненням представника відповідача [PERSON], що з наказом №156 від 06 травня 2010 року позивач була ознайомлена 12 травня 2010 року. До суду позивач звернулася 09 серпня 2010 року, тобто відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України позивач не пропустила тримісячний строк звернення до суду (а.с. ). Встановлено, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення на позивача став акт перевірки від 26 квітня 2010 року про те, що на вказану дату на території Дроздинської ЗОШ здійснено підрахунок залишків використаного шиферу після перекриття даху школи. На момент перевірки в наявності було 378 листів неушкодженого шиферу (а.с. ). Згідно наказу №156 від 06 травня 2010 року [PERSON] оголошено догану за порушення посадової інструкції директора Дроздинської ЗОШ, зокрема підпункту 11 пункту 1.1 та пункту 1.4, що виразилось в неналежному забезпеченні фінансово-господарського стану школи та непогодженні своєї діяльності із районним відділом освіти, що призвело до нецільового використання майна школи (а.с. ). В той же час встановлено та підтверджено поясненнями сторін, що на час перевірки 26 квітня 2010 року позивач [PERSON] перебувала на курсах підвищення кваліфікації та не була присутньою при перевірці та перерахунку використаного шиферу, а обовязки директора школи виконувала [PERSON] (а.с. ). Згідно ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. В силу вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини , за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Як встановлено, що приводом для оголошення догани позивачу став факт виявлення 26 квітня 2010 року нестачі використаного шиферу в кількості 200 листів. Відповідач, зажадавши пояснення позивача, ретельно не перевірив обставин справи, не з'ясував, чи мав місце дисциплінарний проступок , який став підставою для оголошення догани, не зясував тяжкості вчиненого проступку та заподіяну ним шкоду, не дав їм належної оцінки. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у відповідача не було, а вимоги позивача щодо скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправними діями щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Згідно п.9 Постанови ПВС України від 31.03.95 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін та інше, а тому, виходячи з засад розумності виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що визначена позивачем моральна шкода підлягає задоволенню частково, так як діями відповідача позивачу заподіяні моральні переживання, порушені нормальні стосунки з колегами та рідними. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер і обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань, їх характер та тривалість, і виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості визначає її у розмірі 300 грн.

Outcome: partial