overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

20.10.1995року позивач звернулась до суду з позовом в якому вказала, що20.10.1995 рокупомерла її мати [PERSON]. Після її смертівідкрилась спадщина на житловий будинок № 14 по вул. Толбухіна в м. ПервомайськМиколаївської області. Вона являється єдиним спадкоємцем. Так як вказаний житловий будинок розмірами 4,97x6,78м, з верандою розмірами 2,16x2,93м, сарай розмірами1.86x2,22м, і вбиральню розмірами 1x1,17м розташовані по вул.Толбухіна, 14 в м. Первомайськ Миколаївської області, [PERSON] побудувала при житті, але в експлуатацію не здала і не зареєструвала належним чином, то вона оформити спадщину за законом через нотаріальну контору не може, в зв»язку з чим просить визнати право власності на вказаний житловий будинок із спорудами за матір»ю і в порядку спадкування за законом за нею. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із довідки Первомайського МЕТІ № 327 від 27.08.2010 року видно, що по вул. Толбухіна, 14 в м. Первомайськ Миколаївської області, за [PERSON] числиться житловий будинок, вартістю 5100 грн., а ксерокопією договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку видно, що дійсно 18.07.1973 року [PERSON] було надано в безстрокове користування земельну ділянку під житлову забудову. Із ксерокопій свідоцтв про смерть, народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян ( а.с. 20, 11. 10) видно, що [PERSON] померла 20.10.1995 року в м. Первомайськ Миколаївської області, і вона є матір»ю [PERSON], що народилась 16.06.1970 року і якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Із довідок Першої та Другої Первомайських держнотконтор ( а.с.34.35) видно, що після смерті [PERSON].10.1995 року спадкові справи не заводились. Згідно актів обстеження житлового будинку та господарських будівель від30.06.2010 року ( а.с. 17-18) та обстеження житлового будинку від 04.08.2010 року ( а.с 19- 20) житловий будинок з верандою, сарай туалет мають готовність 100% та відповідають державним будівельним нормам, а тому згідно ст. 60 ЦГІК України суд знаходить позовні вимоги доведеними та відповідно до ст. 328, 376, 380, 381 ЦК України необхідно визнати право власності на споруди за [PERSON], а відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України необхідно визнати право власності на зазначені споруди за позивачкою в порядку спадкування за законом, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернувся до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачкою розпався остаточно і подальше збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримує на умовах, викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб. Відповідачка, повідомлена у встановленому порядку про день, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з'явилась, не повідомивши при ЦЬОМ\7 про причини своєї неявки. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 січня 1980 року , Борівською сільською радою, Чернівецького району , Вінницької області, актовий запис №1 В подружжя від даного шлюбу є двоє синів, які досягли повноліття, та мають свої сім'ї.. Частиною 3 стати 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Причиною розпаду сім'ї є те, що за час спільного проживання виникали різні погляди на життя та ведення домашнього господарства .Сімейне життя не склалося і сімейні стосунки фактично припинилися близько одного року тому. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня подачі заяви до суду і до 02.07.2013 року, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось і проживають окремо, тому відповідач не надає їй ніякої матеріальної допомоги. Позивачка не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку. Її матеріальний стан на сьогоднішній день дуже важкий, тому звернулась до суду для стягнення аліментів на своє утримання. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, бо він фізично здоровий та матеріально забезпечений і працює охоронцем в охоронній фірмі міста Вінниці. Інших утриманців у нього крім малолітнього сина та позивачки немає. Просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак від неї надійшла письмова заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. З'явитись до суду не має змоги по поважній причині - в зв'язку з доглядом грудної дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча повідомлений у встановленому порядку про час та місце розгляду справи, що дало підстави відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку позов задоволити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2009 року. В шлюбі 02 липня 2010 року народився син [PERSON] і позивачка знаходиться у відпустці по догляд\ за дитиною до досягнення ним трирічного віку. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України «Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років». Встановлено, що сім'я сторін розпалась і сторони з грудня 2009 року проживаю- окремо. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, хоча має таку можливість, бо він фізично здоровий та матеріально забезпечений працює охоронцем в охоронній фірмі міста Вінниці. Інших утриманців у нього крім малолітнього сина та позивачки немає. Враховуючи, шо відповідач має стабільний, регулярний дохід, суд приходить до висновку, що він взмозі сплачувати аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1 /4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до 02.07.2013 року, тобто до досягнення дитиною трьох років. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно із ст. 88, 81 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовик збір в розмірі 51 гривні та на користь державного бюджету м. Могилева-Подільського витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20060,83 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 08 квітня 2008 року між АБ «Український комунальний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №00265/08-1501, відповідно до умов якого її був виданий кредит у сумі 12\~000,00 грн. з строком погашення до 07 квітня 2010 року зі сплатою 24 % річних. Вказуючи на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило. Тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 08 квітня 2008 року між АБ «Український комунальний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №00265/08-1501, відповідно до умов якого її був виданий кредит у сумі 12\~000,00 грн. зі сплатою 24 % річних (а.с. 5-6), термін погашення кредиту 07 квітня 2010 року. Пунктами 3.5 та 5.1 кредитного договору передбачено право банку у разі порушення позичальником прав цього договору достроково стягнути кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті. Однак у встановлений кредитним договором термін відповідач свої зобов'язання не виконала, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості у сумі 20060,83 грн., в тому числі: *10 000,00 грн. сума основного боргу; *8084,64 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; *1976,19 грн. - заборгованість за пенею по кредиту та відсоткам, що підтверджується розрахунком по кредитному договору №00265/08-1501 від 08 квітня 2008 року (а.с. 10). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, та підлягають судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

26 серпня 2010 року представник позивача АБ «Київська Русь» звернув я до суду із заявою про винесення додаткового рішення, посилаючись на те, що 27 липня 2010 року судом винесено рішення по цивільній справі за позовом АБ «Київська Русь» до ПП «Аналіт-Експрес», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1122-01. У резолютивній частині рішення замість заборгованості розмірі 228\~771 грн. 85 коп. замість 240\~403 грн. 33 коп., яка була вказана в уточненій позовній заяві, поданій під час розгляду справи. Сторони у судове засідання не з»явилися, будучи повідомленими про час і місце розгляду заяви про винесення додаткового рішення, причини неявки суду не відомі, їх неявка не перешкоджає розгляду вказаної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2010 року позовні вимоги АБ «Київська Русь» позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 228\~771 грн. 85 коп. Також з відповідача на користь позивача стягнуто судові витрати, а саме: 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. При винесенні рішення судом не враховано заяву про збільшення позовних вимог, якою позивач просив стягнути з відповідача ПП «Аналіт-Експрес», [PERSON] борг за Кредитною угодою № 1122-01 від 09.11.2007 року у розмірі 240\~403 грн. 33 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Враховуючи те, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2010 року з відповідача на користь позивача стягнуто 228\~771 грн. 85 коп. заборгованості за кредитним договором відповідно до заяви про збільшення позовних вимог додатковим рішенням до стягненню підлягає 11631 грн. 48 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

[PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області, як орган опіки і піклування звернулася з заявою про визнання [PERSON] [INFO], уроженки [INFO], яка проживає в [PERSON] дитячому будинку-інтернаті, недієздатною, та призначити її опікуном [PERSON] дитячий будинок - інтернат, в особі директора. Представник органу опіки і піклування [PERSON] райдержадміністрації та заінтересованої особи вважають, що [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки вона хворіє на психічну хворобу, в результаті чого потребує опіки. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], інвалід ІІ-ої групи з дитинства, діагноз «Олігофренія в стадії імбецильності». З 14.06.2001 року [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в дитячому будинку-інтернаті, що підтверджується довідкою № 582 від 30.06.2010 р., виданою [PERSON] дитячим будинком - інтернатом Управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації. Згідно акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 592 від 13.08.2010 р., [PERSON], [INFO], в теперішній час страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді помірної розумової відсталості. Ступінь змін особистості підекспертної позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вони внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх та ( або ) керувати ними . Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України, суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

[PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області, як орган опіки і піклування звернулася з заявою про визнання [PERSON] [INFO], уроженки [INFO], яка проживає в [PERSON] дитячому будинку-інтернаті, недієздатною, та призначити її опікуном [PERSON] дитячий будинок - інтернат, в особі директора. Представник органу опіки і піклування [PERSON] райдержадміністрації та заінтересованої особи вважають, що [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки вона хворіє на психічну хворобу, в результаті чого потребує опіки. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], інвалід ІІ-ої групи з дитинства, діагноз «Олігофренія в стадії імбецильності». З 15.06.2001 року [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в дитячому будинку-інтернаті, що підтверджується довідкою № 579 від 30.06.2010 р., виданою [PERSON] дитячим будинком - інтернатом Управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації. Згідно акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 578 від 13.08.2010 р., [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді вродженого недоумства в формі важкої розумової відсталості. Ступінь вираженості наявного вродженого така, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вони внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх та ( або ) керувати ними . Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України, суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

[PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області, як орган опіки і піклування звернулася з заявою про визнання [PERSON] [INFO], уроженки [INFO], яка проживає в [PERSON] дитячому будинку-інтернаті, недієздатною, та призначити її опікуном [PERSON] дитячий будинок - інтернат, в особі директора. Представник органу опіки і піклування [PERSON] райдержадміністрації та заінтересованої особи вважають, що [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки вона хворіє на психічну хворобу, в результаті чого потребує опіки. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], інвалід 1-ої групи з дитинства, діагноз «Олігофренія в стадії ідіотії». З 15.06.2001 року [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в дитячому будинку-інтернаті, що підтверджується довідкою № 589 від 30.06.2010 р., виданою [PERSON] дитячим будинком - інтернатом Управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації. Згідно акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 604 від 13.08.2010 р., [PERSON], [INFO], виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді глибокої розумової відсталості внаслідок органічного ураження ЦНС з емоційно-вольовою нестійкістю. Ступінь розумової відсталості у [PERSON] такий, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в теперішній час. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вони внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх та (або ) керувати ними . Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України, суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають спільних синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Так як батько не надає допомоги на утримання дітей, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач, викликаний до суду за місцем проживання у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи ставився до відому судовими повістками, відповідно до повідомлення КП «Славутське ЖКО» фактично тривалий час там не проживає, хоча у заяві про згоду на розірвання шлюбу зазначив місце проживання за реєстрацією у [ADDRESS], а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача - заочно. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження (І-СР № 010027 від 11.08.2005 року) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження (І-СР № 064156 від 18.03.2008 року) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Оскільки відповідач має задовільний стан здоровя, на своєму утриманні непрацездатних осіб не має, є працездатним, а тому може і зобовязаний надавати допомогу на утримання дітей, суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та погоджується з частиною заробітку, визначеною позивачкою. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача згідно до вимог ст. 88 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою , у якій просила стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходу відповідача до закінчення строку її навчання . [PERSON] навчається на другому курсі денного відділення Дніпродзержинського економічного коледжу Дніпродзержинського державного технічного університету. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала повністю . Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав повністю . Третя особа [PERSON] заявлений позов підтримала. Суд , вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав . У судовому засіданні встановлено , що позивачка [PERSON], [INFO] є дочкою відповідача [PERSON] Навчається на другому курсі денного відділення Дніпродзержинського економічного коледжу Дніпродзержинського державного технічного університету, строк закінчення її навчання 30 червня 2012 року. Вона мешкає разом з мамою, яка надає їй матеріальну допомогу, у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач не працює, отримує пенсію, має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір , витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць .

Outcome: approved