Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить визнати незаконним рішення Заболотівської сільської ради від 12.10.2006 р. в частині передачі [PERSON] земельної ділянки в приватну власність та держакту про право приватної власності на земельну ділянку від 17.12.2006 р. В свою чергу [PERSON] звернувся із аналогічним позовом в якому просить визнати незаконним рішення Заболотівської селищної ради від 30.12.1993 р. та державного акту про право приватної власності на землю [PERSON] від 20.11.1996 р. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, проти зустрічного заперечує пояснивши суду, що вона більше як 25 років користується земельною ділянкою площею 0,5837 га, що в с. Заболотів по вул.Січових Стрільців, біля свого будинку,що належить їй на праві власності, яка їй передана в приватну власність рішенням Заболотівської селищної ради 30.12.1993 р. на яку їй видано держакт про право приватної власності на землю 20.11.1996 р. Недавно взнала, що частина її із даної земельної ділянки площею 0,1080 га без її згоди та відома рішенням Заболотівської селищної ради від 12.10.2006 р. передана в приватну власність [PERSON] та видано йому держакт про право приватної власності на землю 17.12.2007 р., а тому просить визнати їх незаконними. В рішенні про передачу їй в приватну власність земельної ділянки та в держакті про право приватної власності на землю не має підпису землевпорядника, даний Державний акт про право приватної власності на землю не зареєстрований в Снятинськомй ДЗК і вважає, що це не є її вина, а вина органів відповідальних за видачу та реєстрацію даних правовстановлюючих документів. Землевпорядник [PERSON] приходила та проводила необхідні заміри на її земельній ділянці в 1993 р. і не поставила свого підпису на її правоустановчих документах на земельну ділянку по причині неприязних відносин із її зятем . Вважає, що вищевказане не може бути підставою для визнання її правовстановлюючих документів на землю незаконними . Враховуючи те, що рішення про передачу їй в приватну власність земельної ділянки від 30.12.1993 р. вона отримала в 1996 р., а тому в даному рішенні підпис діючого на той час селищного голови селища Заболотова [PERSON]. Про рішення Заболотівської селищної ради від 22.10.1992 р., яким їй виділено 0,21 га земельної ділянки нічого не знає та як такої заяви не писала, а взнала про таке рішення в судовому засіданні так як і за рішення ради від 25.03.2007 р. про передачу їй власність 0,75 га земельної ділянки так як в той час знаходилась за кордоном на роботі, а тому заяви такої написати не могла і доручення такого нікому не давала, про що свідчить її закордонний паспорт(а.с.140). Згоди на вилучення в неї земельної ділянки для [PERSON] не давала, підпису в заяві (а.с.93) не поставила, а тому остання поставила свій підпис до її рішенні про погодження меж земельної ділянки в 1993 р.(а.с. 7) . Відповідач [PERSON] свій позов підтримує проти позову [PERSON] заперечує пояснивши суду, що в 2006 р. купив в [PERSON] фундамент на жилий будинок, що в селищі Заболотів, вул.. Заводська,44, що межує із земельною ділянкою [PERSON] після чого звернувся до Заболотівської селищної ради із заявою про надання йому в приватну власність земельної ділянки, яка виділена під забудову [PERSON]М і йому рішенням ради від 12.10.2006 р. надали в приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га з яких 0,07 га під забудову та 0,11 га для ведення підсобного господарства а 17.12.2007 р.держакт про право приватної власності на спірну земельну ділянку площею 0,1080 га для ведення особистого підсобного господарства . В даний час взнав що спірну земельну ділянку площею 0,1080 га передано в приватну власність [PERSON] ще в 1993 р. Вважає, що рішення від 30.12.1993 р. і держакт про право приватної власності на землю від 20.11.1996 р. на ім»я [PERSON] є незаконними так як на них відсутній підпис землевпорядника, ці документи не зареєстровані в Заболотівській селищній раді ні в Снятинському ДЗК, держакт про право приватної власності на ім»я позивачки не замінений на документ нового зразка, в рішенні про передачу їй земельної ділянки в приватну власність підпис селищного голови, який був обраний на посаду голови пізніше. Спірною земельною ділянкою з часу придбання фундаменту на жилий будинок і по даний час не користувався та як нею користується позивачка . Представник Заболотівської селищної ради селищний голова [PERSON] проти позову [PERSON] заперечує, з позовом [PERSON] погоджується пояснивши суду, що списки до рішення про передачу земельних ділянок громадянам в тім числі і [PERSON]І 30.12.1993 р. в сільській раді відсутні, а держакт про право приватної власності від 20.11.1996 р. на спірну земельну ділянку ні в селищній раді ні ДЗК по Снятинському районі не зареєстровані, в якому чомусь не має підпису землевпорядника, а тому вважає, що він є сфальсифікованим. Про це свідчить заява позивачки від 24.03.2003 р. в якій вона просить надати їй в приватну власність земельну ділянку біля будинку та в полі площею 0,75 га і тому рішенням Заболотівської селищної ради від 25.03.2003 р. їй передано її в приватну власність . Суд вислухавши сторін, представників, адвокатів, свідків та дослідивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, а в позові [PERSON] слід відмовити . Суд прийшов до такого висновку по слідуючих міркуваннях : -із пояснень сторін вбачається, що спірною земельною ділянкою площею 0,1080 га більше 25 років користувалася і по даний час користується [PERSON] Суд не може взяти до уваги пояснень відповідача [PERSON] в тому, що він в 2006 р. купив в [PERSON] незавершене будівництво /фундамент на будинок/ біля якого згідно будівельного паспорта та схеми виносу меж в натурі є земельна ділянка площею 0,18 га, з яких під забудову 0,07 га, для ведення підсобного господарства 0,11 га земельної ділянки, так як із оглянутого в судовому засіданні рішення Заболотівської селищної ради 18.07.1989 р.,вбачається, що [PERSON] виділено тільки під забудову 0,07 га, а не 0,18 га земельної ділянки, а тому, на думку суду, спірна земельна ділянка площею 0,1080 га рішенням Заболотівської селищної ради від 30.12.1993 р. була передана у приватну власність [PERSON], що узгоджується із вимогами Декрету Кабінету Міністрів від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», який зобовязав органи місцевого самоврядування протягом 1993 р. передати громадянам в приватну власність земельні ділянки, які надані їм для ведення підсобного господарства і обслуговування жилого будинку і госпбудівель з видачою правовстановлюючого документа. -із пояснень сторін, копії рішення (а.с.122), держактів (а.с. 57-59) вбачається, що 30.12.1993 р. сесією Заболотівської селищної ради приймалось рішення про передачу в приватну власність громадянам селища Заболотів земельних ділянок згідно поданих заяв (список додається) . -із пояснень селищного голови селища Заболотів вбачається, що даних списків не має ні в селищній раді, ні в архіві. Вважає, що їх могли вилучити і не повернути працівники правоохоронних органів під час розслідування кримінальної справи . -із пояснень свідка [PERSON] вбачається, що він працював на посаді селищного голови селища Заболотів із 1992-1994 р.р. і добре памятає, що в 1993 р. заява [PERSON] як і заяви інших громадян про передачу їм в приватну власність земельних ділянок були задоволені сесією Заболотівської селищної ради . Про це свідчить також і те, що позивачці [PERSON] на підставі рішення від 30.12.1993р. і списку до нього було видано 20.11.1996 р. держакт про право приватної власності на земельну ділянку біля будинку, що належить їй на праві власності що в селищі Заболотів по вул.. Січових Стрільців, 39. Позивачка [PERSON] на підтвердження своїх доводів представила суду оригінал витягу із рішення від 30.12.1993 р., план схему та держакт за підписом селищного голови скріплених гербовою печаткою. Про чинність цих документів свідчить підсумковий документ перевірки проведеної головним управлінням Держкомзему в Івано-Франківській області 14.05.2010 р. (а.с. 167-168). Згідно ст.22 ЗК УРСР 9 в ред. 1991 року) право власності на землю виникає з моменту встановлення меж та отримання документа, що посвідчує це право. Державної реєстрації документу про право власності на землю не вимагалось. Дія статті 23 даного ЗК була зупинена Декретом Кабінету Міністрів від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок". Згідно ст.З Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", який є чинним з 3 серпня 2004 року,- Право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті до набрання чинності цим Законом, визнаються державою." При вказаних обставинах, суд приходить до переконання, що [PERSON] є власником земельної ділянки на вул.Січових Стрільців,39 в межах та розмірах, які зазначені як в план-схемі, що є додатком до рішення від 30.12.1993 р., так і в державному акті, який видано на її ім'я від 20 листопада 1996 року разом з іншими громадянами селища. При цьому, суд критично оцінює посилання [PERSON] на відсутність підпису землевпорядника на одній із сторінок держакту про право приватної власності, як на підставу визнання його недійсним, оскільки статус правовстановлюючого документу він набуває з часу його підписання головою селищної ради та скріплення гербовою печаткою (вимоги Декрету КМ України від 26.12.1992 р. та Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, договорів направо тимчасового користування земле. (в тому числі на умовах оренди), яка зареєстрована наказом Держвного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 р. №28). Суд не може взяти до уваги доводів відповідача [PERSON] та представника Заболотівської селищної ради в тому, що в рішенні про передачу земельної ділянки в приватну власність [PERSON] від 30.12.1993 р. підпис не того голови ради, який в той час був головою так як із пояснень позивачки [PERSON] вбачається, що витяг із даного рішення вона отримала значно пізніше його прийняття і закономірно, що його підписав селищний голова, який працював на той час . - суд не може взяти до уваги доводи відповідачів тому, що держакт не зареєстрований ні в селищній Раді ні в Снятинському ДЗК, а тому він не може вважатись дійсним та як їх доводи спростовуються ст..3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 03.08.2004 р. та Декретом КМУ від 26.12.1992 р. згідно яких право власності та інші речові права на нерухомі речі набуті до набрання чинності цим Законом визнаються державою і на орган місцевого самоврядування покладено обовязок з передачі землі у власність громадянам з вчиненням всіх необхідних для цього дій . Посилання представника Заболотівської селищної ради про те, що дані документи могли бути вилучені не повернуті працівниками правоохоронних органів, а тому не були зареєстровані не заслуговують на увагу як поважні причини. Посилання відповідачів на те, що держакт про право приватної власності на землю виданий [PERSON] є не дійсний оскільки не замінений на документ на нового зразка не заслуговує на увагу, оскільки чинність його не обмежена часом і [PERSON] могла і може це зробити будь - коли, що відповідає вимогам Постанови КМ України «Про затвердження форми держакту про право приватної власності на землю » від 02.04.2002 р. про те, що раніше видані держакти на право приватної власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян. Посилання відповідачів на те, що підставою не дійсності правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку [PERSON] є власноручне написання заяви останнього з просьбою приватизації земельної ділянки біля будинку і в полі (а.с.124) 24.03.2003 р., яка задоволена рішенням Заболотівської селищної ради від 25.03.2003 р. (а.с.123) не заслуговує на увагу оскільки проти цього заперечує [PERSON] в судовому засіданні так як в той час знаходилась за кордоном на роботі, що підтверджується відміткою в її закордонному паспорті. (а.с. 140). З рішення 3аболотівської селищної ради народних депутатів від 12 жовтня 2006 року без номера (а.с.10 ) вбачається, що [PERSON] надано 0,07 га для обслуговування житлового будинку та 0,11 га для ведення сільського господарства по вул.Заводська , 44 із земель запасу однак рішенням сесії від цієї ж дати, земельна ділянка, після вилучення її з користування [PERSON], переведена в землі запасу (а.с. 90) Отже, [PERSON] не був землекористувачем вказаної земельної ділянки. Тому право на приватизацію земельної ділянки він має лише в порядку відведення, процедура і (механізм) якого прописані в ст.ст.151, ст.118 ч.6 ЗК України. При вказаних обставинах суд критично оцінює пояснення [PERSON] представника Заболотівської селищної ради про те, що [PERSON] надано земельну ділянку бувшого землекористувача - забудівника [PERSON] за її заявою, так як відсутні будь - які рішення органу місцевого самоврядування про надання [PERSON] 0,18 га земельної ділянки під забудову у 80-их роках на вул. Заводській 44а. Крім цього, такий розмір земельної ділянки під забудову в селищах не передбачався діючим на вказаний період ЗК УРСР (в ред.. 1972р). Про безпідставність пояснень [PERSON] про надання йому земельної ділянки в межах попереднього землекористувача свідчить і відсутність договору про відчуження [PERSON] в користь [PERSON] незавершеного будівництвом житлового будинку (фундаменту). Аналізуючи в сукупності докази та обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право захисту на земельну ділянку шляхом визнання такого права та визнання дійсним рішення органу місцевого самоврядування та виданого на підставі нього держакту про право приватної власності на землю. Так, діяльністю органу місцевого самоврядування порушено право [PERSON] оскільки орган місцевого самоврядування не провів завершення процесу приватизації земельної ділянки за [PERSON], як це передбачено Декретом Кабінету Міністрів від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"- не зареєстрував акт в селищній раді, а також при наданні земельної ділянки [PERSON] порушив вимоги ч.6 ст.118 ЗК чим позбавив [PERSON], права на земельну ділянку, яка належить їй, а тому рішення Заболотівської селищної ради від 12.10.2006 р. про передачу у приватну власність загальною площею 0,18 га в т.ч. 0,11 га для ведення особистого селянського господарства та 0,07 га для обслуговування жилого будинку та державний акт про право власності на землю площею 0,1080 га від 17.12.2007 р., які видані [PERSON] слід визнати незаконними . На підставі ст. ст.116,118,152 ЗК, ст..1516 ЦК, ст.ст.213 215 ЦПК України ,-

Outcome: dismissed