Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] спілки «Український фінансовий союз» про стягнення на їх користь додаткового пайового внеску та нарахованого і не виплаченого з нього прибутку. Позивачі мотивують вимоги тим, що 25 березня та 10 жовтня 2008 року в приміщенні Філії кредитної спілки «Український фінансовий союз» ними було досягнуто домовленості про внесення додаткового пайового внеску. На підтвердження факту досягнення зазначених домовленостей, Філією кредитної спілки «Український фінансовий союз» їм було видано Свідоцтво про внесення додаткового пайового внеску. Зокрема, [PERSON] 25 березня 2008 року згідно з квитанцією до прибутково касового ордеру № 1011 вніс 10 000 грн., а [PERSON] 10 жовтня 2008 року згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3514 - 20 000 грн. 25 березня 2009 року [PERSON] було запропоновано продовжити дію внеску від 25 березня 2009 року ще на один рік, тобто до 25 березня 2010 року, з виплатою прибутку на додатковий пайовий внесок у розмірі 28 відсотків річних. Нові домовленості було зафіксовано у Свідоцтві про внесення додаткового пайового внеску від 25 березня 2009 року, яке за своїм змістом є тотожним змісту вищенаведених Свідоцтв. Водночас до членської книжки [PERSON] було внесено запис про нарахування прибутку на додатковий пайовий внесок у розмірі 2 393 грн. 44 коп. та його було запевнено, що виплату зазначених коштів буде здійснено у найближчі робочі дні. Про конкретну дату виплати буде повідомлено додатково за телефоном. При цьому, сума прибутку, відображена у членській книжці [PERSON], була нарахована відповідно до умов Свідоцтва про внесення додаткового пайового внеску від 25 березня 2008 року та заяви члена кредитної спілки [PERSON] від 25 березня 2008 року, а саме: виходячи з додаткової ставки у розмірі 24 відсотки річних та фактичної кількості календарних днів користування відповідачем грошовими коштами [PERSON] без врахування дня внесення коштів до каси відповідача. 25 березня 2010 року [PERSON] було відмовлено відповідачем у виплаті належних йому відповідно до Свідоцтв про внесення додаткового пайового внеску від 25 березня 2008 року та від 25 березня 2009 року сум додаткового пайового внеску та доходу (прибутку), нарахованого у відповідності з його заявами від 25 березня 2008 року та від 25 березня 2009 року, у зв'язку з відсутністю необхідних для цього коштів. Крім того, йому було відмовлено, без мотивування причин у внесенні до його членської книжки запису про нарахування прибутку відповідно до умов Свідоцтва про внесення додаткового пайового внеску від 25 березня 2009 року та його заяви, поданої 25 березня 2009 року. Крім того, 10 жовтня 2009 року [PERSON] посадовими особами Філії кредитної спілки «Український фінансовий союз» було відмовлено у виплаті належних відповідно до Свідоцтва сум додаткового пайового внеску та доходу (прибутку), нарахованого у відповідності до його заяви від 10 жовтня 2008 року, у звязку з відсутністю необхідних для цього коштів. Також йому було відмовлено, без мотивування причин у внесенні до його членської книжки запису про нарахування прибутку відповідно до умов Свідоцтва про внесення додаткового пайового внеску від 10 жовтня 2008 року та його заяви, поданої 10 жовтня 2008 року. Таким чином, [PERSON] спілкою «Український фінансовий союз» не було виконано її зобовязання, підтверджені Свідоцтвами про внесення додаткового пайового внеску від 25 березня 2008 року, від 10 жовтня 2008 року та від 25 березня 2009 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] надав суду клопотання про уточнення позовних вимог, а саме, надав розрахунок розміру коштів, належних [PERSON] відповідно до Свідоцтва про внесення додаткового пайового внеску від 25.03.2008 року та заяви від 25.03.2008 року, Свідоцтва про внесення додаткового пайового внеску від 25.03.2009 року та заяви від 25.03.2009 року, з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення виплати та трьох відсотків річних від простроченої суми станом на 08 вересня 2010 року, а також розрахунок розміру коштів, належних [PERSON] відповідно до Свідоцтва про внесення додаткового пайового внеску від 10.10.2008 року та заяви від 10.10.2008 року, з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення виплати та трьох відсотків річних від простроченої суми станом на 08 вересня 2010 року. Таким чином, станом на 08.09.10 року належить до виплати [PERSON] - 15 834 грн. 77 коп., а [PERSON] - 27 519 грн. 16 коп. Позов з урахуванням уточнених позовних вимог просив задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З врахуванням того, що відповідач повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а позивачі не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 березня та 10 жовтня 2008 року, 25 березня 2009 року між сторонами було досягнуто домовленості про внесення додаткового пайового внеску. На підтвердження факту досягнення зазначених домовленостей Філією кредитної спілки «Український фінансовий союз» їм було видано Свідоцтва про внесення додаткового пайового внеску (а.с. 8-10). Відповідно до п. п. 1, 2, 3 вищевказаних Свідоцтв, позивачі зобовязані були вносити грошові кошти, [PERSON] у сумі 10 000 грн., а [PERSON] - 20 000 грн., а відповідач зобовязується один раз на рік прийняти Додатковий пайовий внесок, нарахувати і розподілити дохід на Додатковий пайовий внесок. Згідно пунктів 6, 7 Свідоцтв, виплата доходу [PERSON] проводиться 25 березня 2009 року, а [PERSON] - 10 жовтня 2009 року, а якщо дата виплати припадає на вихідний день або інший день, в який Спілка не працює, то виплата відбувається у перший робочий день, що слідує за ним. Відповідно до п. 8 Свідоцтв, при закінченні терміну перебування суми Додаткового пайового внеску в Спілці, Спілка зобовязується виплатити суму, вказану в п. 1 даного Свідоцтва, а також нарахований дохід відповідно до порядку, передбаченого даним Свідоцтвом і заявою члена Спілки. Згідно пункту 9 вищевказаних Свідоцтв, члену спілки достроково повертається Додатковий пайовий внесок у випадку: припинення членства в Спілці або на основі заяви члена Спілки. При цьому, сума Додаткового пайового внеску виплачується в місячний термін з дня отримання письмової заяви члена кредитної спілки в повному обсязі. Таким чином. 25 березня 2008 року згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1011 [PERSON] вніс 10 000 грн. (а.с. 14), а згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3514 [PERSON] вніс 20 000 грн. (а.с. 15). Надалі, 25 березня 2009 року [PERSON] продовжив дію пайового внеску з 25 березня 2009 року ще на один рік, тобто по 25 березня 2010 року з виплатою прибутку на додатковий пайовий внесок у розмірі 28 відсотків річних. Водночас до членської книжки [PERSON] було внесено запис про нарахування прибутку на додатковий пайовий внесок у розмірі 2 393 грн. 44 коп. (а.с. 16). Однак, при зверненні позивачів з заявами до [PERSON] спілки на отримання сум додаткового пайового внеску та доходу з нього їм було відмовлено без мотивування причин у внесенні до їх членських книг запису про нарахування прибутку у відповідності з умовами Свідоцтв про внесення додаткового пайового внеску. Таким чином, [PERSON] спілкою «Український фінансовий союз» не було виконано її зобовязання, підтверджені Свідоцтвами про внесення додаткового пайового внеску від 25 березня 2008 року, від 10 жовтня 2008 року та від 25 березня 2009 року. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про [PERSON] спілки» (далі-Закону) кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Згідно зі ст. 23 Закону внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти), належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині 1 цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ч. 1 ст. 60 Т ПІК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав передбачені Свідоцтвами зобовязання щодо повернення позивачам сум внесків в обумовлені договором строки, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми у розмірі 15 834 грн. 77 коп. на користь [PERSON] та суми у розмірі 27 519 грн. 16 коп. на користь [PERSON] підлягають задоволенню. З відповідача, згідно зі ст. 88 ЦПК України, на користь позивачів підлягає стягненню 120,00 грн. у відшкодування понесених позивачами витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, однак, позивачі просять стягнути по половині сплачених ними судових витрат, а саме по 60,00 грн. на кожного. Згідно п. 37 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року № 7-93 та Закону України від 20.02.96 року № 53/96-ВР, позивачі звільнені від сплати державного мита. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача державне мито на користь держави у сумі один відсоток ціни позову, а саме: 434,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved