Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

27 травня 2010 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Новодонецької селищної ради, Степанівської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 14 вересня 2005 року у віці 77 років померла їх мати [PERSON], яка постійно проживала до дня смерті в квартирі за адресою: смт Новодонецьке Добропільського району, вул. Комсомольська, 7/21. Після її смерті залишилось спадкове майно: квартира [ADDRESS], що належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації житла Добропільського управління житлово-комунального господарства ВО „Добропіллявугілля" 21 жовтня 1994 року і зареєстрованого в єдиному реєстрі права власності Добропільського БТІ за № 7 25 жовтня 1994 року, а також житловий будинок № 96 по вул. Калініна в с. Степанівна Олександрівського району Донецької області, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадкування за законом, виданого Олександрівською державною нотаріальною конторою 08.10.2003 року, реєстр № 1415 і зареєстрованого в єдиному реєстрі прав власності Олександрівського БТІ за № 133 від 09.10.2003 року. Батько позивачів [PERSON] помер 14.10.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 006901, виданим виконкомом Степанівської сільської ради 14.10.1994 року, актовий запис № 22. Сестра позивачів [PERSON] нотаріально засвідчила заяву про відмову від прийняття спадщини через заповіт і звертатись до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини в нотаріальну контору відмовилась. Посилаються на той факт, що і [PERSON], який після смерті матері оплачував комунальні послуги в квартирі, здійснював ремонт її приміщень, охороняв її, і [PERSON], який проживав в житловому будинку з самого дитинства по теперішній час, фактично прийняли спадщину, а також на поважність причини пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини через необізнаність, просили надати їм додатковий строк, достатній для звернення у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 14.09.2005 року. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги і просили їх задовольнити. Відповідачі - Новодонецька селищна рада і Степанівська сільська рада не заперечували про розгляд справи на розсуд суду і за відсутності їх представників, про що подали відповідні заяви. Вислухавши пояснення позивачів, враховуючи заяви відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії 1-А № 070531 від 29 січня 1947 року (а.с.8), а також серії ЯК № 656188 (а.с.22), позивачі [PERSON] і [PERSON] дійсно являються рідними синами [PERSON] і [PERSON]. Остання померла 14 вересня 2005 року у віці 77 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-НО № 052035, виданого 15 вересня 2005 року виконкомом Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецької області (а.с.7). У відповідності до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивачами надано копію заповіту від 26 вересня 2000 року, яким квартиру [ADDRESS] донецьке Добропільського району заповідано їх сестрі [PERSON] (а.с.12), а також надали заяву про відмову її від спадщини і зокрема заповіту, що засвідчена приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.9) За вказаних обставин позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом, що відповідає положенням ст. 1261 ЦК України. Згідно ст. 1270 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається за матеріалів справи, дійсно [PERSON] сплачував комунальні послуги в квартирі [ADDRESS], про що свідчать відповідні довідки про відсутність заборгованості (а.с.11), а позивач [PERSON] постійно проживав у житловому будинку матері за адресою: с Степанівна Олександрівського району, вул. Калініна, буд.96, про що свідчить зокрема його прописка у цьому будинку з 14.01.1983 року (а.с.5) Суд вважає доведеним, що згідно ст. 1268 ЦК України, позивачі фактично прийняли спадщину від матері. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України в редакції 2003 року, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, необхідний для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає поважними причини пропуску [PERSON] і [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки не були обізнані про факт відмови сестри [PERSON] від заповіту, а також щодо необхідності вчинення ними дій по прийняттю спадщини, із врахуванням того, що вважали фактично її прийнятою. З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки строк для прийняття спадщини пропущено з поважної причини, відповідачі не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] і [PERSON], а також сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дає суду підставу зробити висновок про те, що вимоги останніх про надання додаткового строку для прийняття спадщини являються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved