Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

позивач 22 лютого 2010 року (згідно поштового штемпелю на конверті) звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування страхових виплат 20639,32грн., в тому числі 7073,31грн. виплаченого потерпілій особі страхового платежу за пошкодження транспортного засобу, 1500грн. витрат на послуги з надання правової допомоги, 1521,50грн. витрат на послуги аварійного комісара та 10221,35грн. за прострочення виконання грошового зобовязання. Також просить відшкодувати судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 203,16грн. та 120грн. по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Зазначив, що 03 листопада 2006 року в місті Києві на проспекті [PERSON] з вини [PERSON], який керував автомобілем «Шкода Фаворит» з державним номерним знаком АА 6467 АК, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений належний Київському університету туризму, економіки та права автомобіль «Мазда» з державним номерним знаком 009-36 К1 під керуванням громадянина [PERSON] Належним чином повідомлені сторони у судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову. Відповідачу судова повістка направлена за місцем його реєстрації, де він відсутній, тому у відповідності до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК вважається, що судовий виклик йому вручений належним чином. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Факт дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення 4-х автомобілів о 9год.20хв. на проспекті [PERSON] в місті Києві), яка сталася 03 листопада 2006 року, підтверджена довідкою УДАІ Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України в місті Києві, а вина в цьому [PERSON] встановлена постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2006 року (а.с.6,7). У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.І ст. 1188 цього кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно висновку спеціаліста №921 експертного автотоварознавчого дослідження від 30 листопада 2006 року завданий власникові автомобіля при ДТП матеріальний збиток становить 8487,60грн., в тому числі 1414,60грн. ПДВ (а.с.8-10). На підставі наказу №149 від 22.02.2007 року Моторним (транспортним) страховим бюро України на рахунок Київського університету туризму, економіки та права платіжним дорученням № 941 від 22 лютого 2007 року перераховане страхове відшкодування без ПДВ в розмірі 7073,31грн. (а.с.16,17), яке? підлягає відшкодуванню винною особою, оскільки відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Витрати за послуги аварійного комісара згідно договору №1-АК від 01,08.06р. в сумі 1 521.50грн. підтверджені платіжним дорученням №951 від 23 лютого 2007 року (а.с.21). які також підлягають відшкодуванню. 02 квітня 2007 року [PERSON] позивачем направлений лист з пропозицією компенсувати в добровільному порядку понесені витрати (а.с. 18). проте доказів в підтвердження отримання його відповідачем суду не надано. Таким чином стягненню з відповідача підлягає 8594грн.81 коп. Позивачем документально не підтверджені понесені ним витрати в розмірі 1500 гривень за надання юридичної допомоги. В контракті про надання правової допомоги від 11.11.2009 року (а.с. 19-20) зазначена вартість окремих послуг, однак розрахунку їх по даній справі та документального підтвердження суду не надано. Суд визнає, що вимоги позивача про стягнення на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України 4921,29грн. компенсації інфляційних втрат та 5300,05грн. подвійної облікової ставки НБУ задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 162,26 гривень витрат по оплаті судового збору та по 60 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial