Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

У червні 2010року [PERSON] звернувся до суду з проханням встановити факт належності йому договору дарування від 09 квітня 1997року, укладеного між ним та [PERSON], посвідченого нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори [PERSON] Своє прохання обґрунтовував тим, що згідно договору дарування, укладеного між ним та його батьком від 19 квітня 1997 року, посвідченого нотаріусом [PERSON]В Бердичівської державної нотаріальної контори, йому було подаровано Уг частина житлового будинку, що знаходиться по провулку Пушкіна за №7 в місті Бердичеві. Проте, у договорі неправильно написане його прізвище - «Літвіненко» замість правильного «Литвиненко». Помилка допущена через неправильний переклад його з російської на українську мову. Бердичівська державна нотаріальна контора відмовила у внесенні виправлень у договорі, Житомирський обласний державний нотаріальний архів обмежився констатацією факту. Встановлення даного факту йому необхідно для реалізації свого права щодо розпорядження належним йому майном. У судовому засіданні заявник не відмовився від прохання. Пояснив, що у старому паспорті його прізвище було написано українською мовою як « Літвіненко», а у новому паспорті його прізвище записано українською мовою «Литвиненко». Заявник надав суду для огляду примірник договору дарування від 09 квітня 1997 року за яким подаровано Уг частину житлового будинку, що знаходиться у місті Бердичеві по провулку Пушкіна під номером 7. Представник інтересованої особи - Бердичівської державної нотаріальної контори до суду не з»явився. Про час та місце проведення судового засідання нотаріальна контора повідомлена своєчасно належним чином (а.с.22). Про причину неявки представника суд не сповістила. Суд, провівши підготовку справи до розгляду, прийшов до висновку про можливість постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, оглянувши примірник договору дарування, який знаходиться на руках заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки обставини на які заявник вказує у своїй заяві знайшли в суді повне підтвердження. Суд, у відповідності до п.6 ч.І ст. 256 ППК України, розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем, зазначеним у паспорті. Така дія мусить бути виконана тоді, коли той орган, який видав даний документ не може внести виправлення. Державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори 09 квітня 1997року був посвідчений договір дарування. Згідно ксерокопії даного договору [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар Уг частину житлового будинку, що знаходиться у місті Бердичеві по провулку Пушкіна під номером 7 (а.с.8). Тобто батько подарував сину частини нерухомого майна (а.с.б). Згідно реєстраційного посвідчення вище зазначене нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] А.(а.с. 7). Як вбачається із пункту 6 договору дарування він складений в 2-х примірниках, з яких перший примірник залишено на зберігання в нотаріальній конторі, а другий примірник, що має силу оригіналу, виданий обдарованому, тобто «Літвіненко Віталію Анатолійовичу». У судовому засіданні заявник надав для огляду суду другий примірник договору, що має силу оригіналу. Така обставина з певною вірогідністю доводить, що заявник і є обдарованою особою. Окрім того, як вбачається із довідки житлової організації від 18 червня 2010 року №291 заявник та його сім»я зареєстровані за адресою знаходження подарованої частини нерухомого майна (а.с. 18), тому у суду не має жодних сумнівів у тому, що правовстановлюючий документ (договір)належить заявнику, прізвище якого по паспорту «Литвиненко» (а.с.4). Відповідно до п.5.4.12 Правил ведення нотаріального діловодства, дописки чи виправлення можуть бути зроблені тільки під час вчинення нотаріальної дії. Бердичівська державна нотаріальна контора повідомила заявника про існування відповідної норми та роз'яснила, що перший примірник договору знаходиться на зберіганні в Житомирському обласному нотаріальному архіві (а.с.19). Архівна установа підтвердила зберігання у них примірника договору дарування (а.с. 11). Встановлення для заявника відповідного факту має для нього юридичне значення, оскільки згідно ст. 317 ЦК України право розпорядження майном належить власнику. Судові витрати, згідно ч. 7 ст.235 ЦПК України, не відшкодовуються.

Outcome: approved