Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій вказав, що він інвалід Чорнобильської катастрофи 2 групи, ліквідатор аварії на ЧАЕС 1 категорії, також має статус інваліда війни 2 групи. Відповідно до вимог ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно інвалідам війни виплачується разова грошова допомога, яку позивач має право на її отримання в розмірі восьми мінімальних заробітних плат. Але відповідачем було здійснено не в повному обсязі виплати щорічної разової допомоги. Таким чином, виплачені [PERSON] щорічна суми щорічної разової допомоги є набагато менші сум, які передбачені вимогами діючого законодавства в Україні. Незважаючи на вимоги діючого законодавства України позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку недоплачених йому сум, які в цілому становлять 10952 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив вищевикладене, і просить стягнути з відповідачів недоплачені йому кошти в сумі 10952 грн. Представник відповідача управління праці та соціального захисту населення Борівської РДА [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: -порядок виплати щорічної разової допомоги ветеранам війни врегульовано ст. 17-1 «Виплати разової грошової допомоги» Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Головним розпорядником бюджетних коштів з питання виплати щорічної допомоги до 5 травня є органи праці та соціального захисту населення. -Відповідно до п. 1 постанови КМУ №177 від 18.02.2004 р. (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №726 від 25.05.2006 р.) «про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеран війни, гарантії їх соціального захисту» Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 19 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення. -На 2009 рік постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2008 № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» передбачено для інвалідів війни, 2 групи виплату щорічної разової допомоги у розмірі 430 грн. -На 2010 рік постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» передбачено для інвалідів війни, 2 групи виплату щорічної разової допомоги у розмірі 480 грн. Вказані витрати [PERSON] отримав в квітні 2009-2010 роках. Виходячи з наведеного не підлягають задоволенню позови; щодо покладення на органи соціального захисту населення обовязку здійснити виплату соціальної допомоги до 5 травня особам які отримали таку допомогу протягом 2009-2010 роках розмірах встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік. Протягом цього часу органи соціального захисту населення діяли у відповідності з приписами діючого законодавства, а враховуючи разовий характер цих виплат в момент здійснення особа реалізувала своє право на їх отримання і як наслідок у органу соціального захисту населення припинився обовязок щодо їх виплати. -Відповідно до ст. 95 Конституції України виключно Законом про державний бюджет України визначаються будь-які виплати держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків. Закон про Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. -Ч.2 ст.4 бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовується лише в частині в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню в звязку з відсутністю протиправних дій з боку управління праці та соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed