Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 33 відсотків усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня подання заяви до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 березня 2008 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її матеріальному утриманні. Сімейні стосунки сторін погіршилися, сумісне проживання сторони припинили. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на вищевикладені обставини, крім того вказала, що отримала від відповідача аліменти на утримання [PERSON] в сумі 757 грн. у вересні 2010 року. Зазначила, що цих коштів на утримання дитини недостатньо, у звязку з чим вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача до в розмірі 33 відсотків всіх різновидів його заробітку щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що в липні 2010 року сплатив позивачу кошти на утримання дитини в сумі 400 грн., в серпні 2010 року за його заявою адміністрацію підприємства, де він працює, утримуються кошти в розмірі 25 відсотків від його щомісячної заробітної платні та перераховуються на платіжну картку позивача [PERSON], відкриту в банківській установі, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Також відповідач зазначив, що розмір його заробітної плати поступово збільшується, та відрахування на утримання неповнолітнього сина [PERSON] будуть зростати і становити більшу суму ніж 757 гривень, та вказав, що на його думку цих коштів достатньо на утримання неповнолітньої дитини. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ № 026363, виданого 22.03.2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, 22.03.2008 року між [PERSON] та Ткаченко [PERSON] укладений шлюб, про що зроблений актовий запис № 166 (прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]). Факт родинних звязків між [PERSON] Анатолієвичем та неповнолітнім [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження від 16.09.2008 року виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1917, де в графі батько записаний [PERSON], а в графі мати - [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не в повній мірі надає матеріальну допомогу позивачу на утримання неповнолітнього сина [PERSON], хоча спроможний надавати допомогу, так як має постійне місце роботи, має достатній заробіток. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач має постійне місце роботи, достатній заробіток, стан здоровя відповідача та неповнолітньої дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, зокрема те, що відповідач добровільно перераховує кошти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 25 відсотків від усіх видів доходів за місцем роботи. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 180, ч. 3 ст.181, ст.182, ч.1,2 ст. 183, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial