Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Прокурор Краснопільського району, в інтересах держави в особі: Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Краснопільського відділення №3239 ВАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги прокурор мотивував тим, що [PERSON] відповідно до кредитного договору від 29.09.2008 року №503 отримала від позивача кредит на споживчі цілі у сумі 10000 грн. строком на 36 місяців під 27% річних з терміном остаточного погашення кредиту і сплати відсотків до 29 вересня 2011 року. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] за Договорами поруки від 29.09.2008 р. №503 та 503/1 поручилися перед позивачем за належне виконання [PERSON] зобовязань з повернення кредиту. З боку відповідача [PERSON] ніяких претензій і скарг відносно виконання позивачем своєї частини зобовязання не надходило. В свою чергу сама відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 27.07..2010 року утворилася заборгованість по крединому договору в сумі 6977 грн.46 коп. У судовому засідання представник позивача позовні вимоги збільшив та просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість, яка станом на 16 вересня 2010 року склалає 7267 грн. 02 коп. Прокурор у судовому засіданні зі збільшеними позовними вимогами погодився. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філії Краснопільського відділення №3239 ВАТ «Ощадбанк» [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір №503 (а.с.7-12) Відповідно до умов договору, погоджених сторонами, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп. та зобовязувалася сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 27% річних з кінцевим терміном повернення 29 вересня 2011 року. Погашення основного боргу та відсотків за користування кредитом повинні були здійснюватися щомісячно відповідно до графіка погашення кредиту в сумі 277,78 грн. Відповідно до п.5.2 кредитного договору у разі порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідач зобовязувався сплачувати на користь банка пеню у розмірі 0,06% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. З метою забезпечення виконання зобовязань по вищевказаному кредитному договору було укладено договори поруки №503 та №503/1 від 29.09.2008 року з [PERSON] та [PERSON] відповідно до п.п.2.1, 2.2, 3.1, 3.2 яких вони, як поручителі зобовязувалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань у повному обсязі (а.с.13-15,16-18 ). В порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконує своїх зобовязань по погашенню кредиту та сплаті нарахованих процентів, у звязку з чим станом на 16 вересня 2010 року року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 7267 грн. 02 коп., що підтверджується розрахунком платежів по сплаті за кредит та розрахунком заборгованості по кредиту (а.с.22, 35). 14.06.2010 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Краснопільське відділення №3239 ВАТ «Ощадбанк» відповідачам були надіслані вимоги про дострокове повернення суми кредиту (а.с.29-30, 31-32, 33-34), проте бажаних наслідків це не дало, відповідачі борг не сплатили, що стало причиною звернення до суду з даним позовом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимого кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України , у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України обовязком позичальника за Кредитним договором є повернення кредиту та сплата процентів. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору, тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідачів в дольовому порядку судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved