Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Виконавчий комітет Першотравневої районної ради м.Чернівці звернувся до суду з вказаним вище позовом до [PERSON] про знесення самочинного будівництва. Посилався на те, що [PERSON] проживає в [INFO]. [PERSON] без технічної документації та дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради проведено реконструкцію своєї квартири з розширенням за рахунок приміщень горища будинку, у зв'язку з чим її притягнуто до адміністративної відповідальності інспекцією ДАБК міста за ст. 97 КпАП України. Зазначав, що надбудовою самовільно зайнято горище спільного користування, яке призначено для обслуговування даху і знаходиться у спільній власності мешканців цього будинку. Надбудова здійснена в порушення вимог ст.ст.5, 18, 22, 25 Закону України «Про основи містобудування», тому дана самочинна реконструкція підлягає знесенню. Згідно п. 1.12 рішення 3 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради «Про визначення обсягів і меж повноважень, які здійснюють районні у місті ради та їх виконавчі органи в інтересах територіальних громад районів міста» від 30.06.2006 р. № 48 виконавчий комітет Першотравневої районної у місті Чернівці ради уповноважений здійснювати заходи щодо попередження та ліквідації наслідків самовільного будівництва. Вважає, що на підставі п. 7 ст. 376 ЦК України визначена самочинна надбудова підлягає знесенню. Просив суд постановити рішення, яким зобов'язати [PERSON] , знести самочинну надбудову на горищі над квартирою №4 будинку № 20 на вул. Гагаріна в м. Чернівці та привести приміщення горища в попередній стан відповідно до інвентарної справи. 29.16.2010 року [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом до Виконавчого комітету Першотравневої районної ради м.Чернівці, треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно. Посилалась на те, що разом зі своїми неповнолітніми синами: [PERSON], [PERSON] та чоловіком проживають та зареєстровані в [INFO], яка належить їй з синами на праві спільної сумісної власності. Квартира розміщена на мансардному поверсі вищевказаного двоповерхового будинку і складалася з: коридору (4-1) площею 6,90 кв.м., двох житлових кімнат (4-2), площею 14,30 кв.м., (4-3) площею 9,60 кв.м., вбиральні (4-4) площею 0,90 кв.м., кухні (4-4-5), площею 7.0 кв.м., комори (4-6) площею 1,20 кв.м. Загальна площа квартири 39,90 кв.м. Вказана квартира мала часткові зручності та потребувала капітального ремонту. Від постійного протікання покрівлі до 2008 року, у квартирі були замокання, софіт провис і обвалився. У зв'язку з цим, нею за власні кошти у 2008 році перекрито покрівлю будинку, відремонтовано софіт, який обвалився, встановлено вхідні двері у будинку, замінено вікно. Проте, житлові умови проживання її сім'ї залишалися незадовільними і мінними та такими, що не відповідають встановленим вимогам. Тому вона (позивачка) вирішила самостійно здійснити таке покращення за рахунок площі горища, вхід на яке здійснюється через її квартиру і яким ніхто не користувався. Для цього вона звернулася до ПершотравневогЬ райвиконкому, щоб отримати на переобладнання горища дозвіл, де їй пояснили, що необхідна згода сусідів. Однак сусіди не дають такої згоди, хоча ніколи не користувалися горищем, адже вхід на горище здійснюється через її квартиру, а саме, через вхідні двері до квартири та через кухню. Таким чином, за рахунок площі горища вона покращила свої житлові умови, яких вкрай потребувала її сім'я, а саме: збільшила площу кухні, обладнала житлову кімнату, комору, ванну та побутову кімнату. У результаті проведеної реконструкції квартири за рахунок горища створене нове майно - квартиру, яка має іншу форму і розміри. Вважає, що, проведена нею реконструкція відповідає необхідним вимогам і не порушує нічиїх прав та інтересів, а тому зносити її немає необхідності. Крім того, вказувала, що новостворене нерухоме майно, згідно технічного висновку та вищевказаних погоджень, може експлуатуватися як житлове приміщення, але право власності на це новостворене майно за нею не визнано, тому просила суд, знати за нею, [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею - 110,2 кв.м., в тому числі - житловою 60.4 кв.м. В судовому засіданні представник позивача виконавчого комітету Першотравневої районної у м. Чернівці ради - первинний позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив задовольнити його в повному обсязі. Щодо задоволення зустрічного позову [PERSON] заперечував, оскільки, вважає, що реконструкція квартири була проведена без передбачених законом дозволів. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги зустрічного позову та просили їх задовольнити, а в задоволенні первинного просили відмовити. Третя особа - [PERSON] заперечувала проти задоволення зустрічного позову [PERSON], посилаючись на те, що вона перебуває на черзі по покращенню житлових умов та її житлові умови також незадовільні. Разом з тим, не могла пояснити, яким реконструкцією зазначеної квартири порушуються її права. Справа слухалась у відсутність третьої особи [PERSON], який не з'явився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення всіх присутніх в судовому засіданні учасників процесу та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову Першотравневого райвиконкому слід відмовити, а позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки КЖРЕП №12 від 16.02.2010 року, [PERSON] проживає в [INFO]. Разом з нею в квартирі проживають також [PERSON], [PERSON] та чоловік - [PERSON] (а.с.4). Вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та її неповнолітнім синам [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с.38). Квартира складалася з: коридору (4-1) площею 6,90 кв.м., двох житлових кімнат (4-2) площею 14,30 кв.м., (4-3) площею 9,60 кв.м., вбиральні (4-4) площею 0,90 кв.м., кухні (4-5) площею 7.0 кв.м., комори (4-6) площею 1,20 кв.м. Загальна площа квартири 39,90 кв.м. (а.с.40). В зазначеному будинковолодінні також розташовані квартири №1 та №2, власниками яких є відповідно [PERSON] та [PERSON] (а.с.36, 37). З 24 липня 1996 року [PERSON] перебуває на квартирному обліку за місцем проживання при виконавчому комітеті Першотравневої районної ради м.Чернівці в загальній черзі за №1292 (а. с. 46). З метою поліпшення житлових умов [PERSON] було виконано реконструкцію з добудовою та надбудовою належної їй на праві власності квартири та на даний час квартира складається з трьох житлових кімнат, кухні, столової, ванної, санвузлу, 2-х кладов, гардеробної, коридору, загальною площею - 109,75 кв.м, в тому числі житловою -42,65 кв.м. (а.с.47-66). Оскільки будівельні роботи з реконструкції квартири №4 з влаштуванням приміщень за рахунок горищного простору [PERSON] були проведені без дозвільної та погодженої проектної документації, її 04.12.2009 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП України (а.с.8). Відповідно до ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Таким чином, однією із підстав звернення до суду з позовом є випадок , коли самочинне будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб. В судовому засіданні ні представник позивача по первинному позову, ні третя особа по зустрічному позову [PERSON] не змогли навести будь-яких належних доказів чи обґрунтувань з приводу того, що здійснена [PERSON] добудова істотно порушує їх права. При цьому, на погляд суду, посилання [PERSON] як на обставину порушення її прав - потреба у покращенні житлових умов, не може вважатися порушенням її прав. Згідно вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки представник позивача по первинному позову та третя особа по зустрічному позову [PERSON] в судовому засіданні не надали суду доказів на підтвердження того, що здійснення [PERSON] самочинної добудови порушує їх права, суд виходить з доказів, які надані [PERSON] Так, судом встановлено, що проведена [PERSON] реконструкція з добудовою та надбудовою є самочинним будівництвом, оскільки зведена позивачем без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт. Із дослідженого в судовому засіданні робочого проекту, виготовленого ТзОВ проектно-будівельною фірмою «Аксіма», (а.с 47-66), що погоджений з відповідним установами: висновку СЕС м. Чернівці № 10/02-02 від 09.02.2010 року (а.с. 43,44), експертного висновку ЧМУ ГУМНС України в Чернівецькій області від 18.02.2010 року №9/6/894 (а.с.42) вбачається, що здійснена реконструкція квартири [ADDRESS] відповідає всім архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним нормам і правилам, а відповідно не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, враховуючи наведені вище письмові докази по справі, норми чинного законодавства України, суд вважає, що за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 110,2 кв.м., в тому числі житловою - 60,4 кв.м

Outcome: approved