Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

26 серпня 2010 року до Костянтинівського міськрайонного суду надійшов позов [PERSON] до Управління Пенсійного Фонду України в м.Костянтинівка, в якому позивач зазначила, що вона згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 від 18 листопада 2004 року має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 зазначеного Закону з 1 січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, але не зважаючи на приписи Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в 2009, 2010 роках році їй соціальна допомога в розмірі встановленому законом не виплачувалась, у зв*язку з чим просить визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов*язати відповідача здійснювати нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком протягом 2009 року; стягнути з відповідача на її користь недоплачені суми підвищення до пенсії як дитині війни за період часу з 01 січня 2009 року по ЗІ грудня 2010 року в розмірі 1225грн 20коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не заявився, надав заперечення проти позову, з якого вбачається, що УПФУ в м.Костянтинівка просить розглянути справу за відсутності представника та заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] має правовий статус «дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням № 104746 (а.с.2). Як вбачається із заперечення відповідача по справі, [PERSON] з 01 січня 2009 року сплачується підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 49грн 80коп щомісячно згідно постанови КМУ № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». За період часу з 01 січня 2009 року по грудень 2009 року позивачеві сплачено підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 597грн 60коп (49,8 грн. х 12 місяців). Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, що набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» і дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених зазначеним Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірах лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Оскільки розмір соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком, а не мінімальної заробітної плати, суд вважає, що нарахування та виплата у 2009 році позивачеві підвищення до пенсії як дитині війни повинне здійснюватись відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема, ст. 6 зазначеного Закону, яка була чинною протягом 2009 року - у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до частини 1 статті 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» в період часу з січня 2009 року по жовтень 2009 року включно прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення встановлено у розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Згідно ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність у грудні 2008 року року становив 498 грн. Частиною 2 статті 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» з 01 листопада 2009 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у розмірі 573грн. Тобто, за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року позивач мала право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 1837грн 80коп, виходячи із наступного розрахунку: (498грн х 30% х 10 місяців) + (573грн х 30% х 2 місяці). Враховуючи, що позивачу починаючи з 01 січня 2009 року сплачується підвищення до пенсії у розмірі 49,8 грн щомісячно, а за період часу з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року на його користь сплачено 597грн 60коп, позов підлягає задоволенню з урахуванням фактично отриманих сум - суд вважає за необхідне стягнути з УПФУ в м.Костянтинівка на користь позивача недоплачені суми підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 1240грн 20коп. На підставі ст.ст. З, 8,19,46,92 Конституції У країни, ст.ст. 6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» «Про Державний бюджет України на 2009 рік»,

Outcome: approved