overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачка 05.07.2010 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що ними 29.09.2006 року укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття аліменти у сумі визначеній судом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог. Уточнила, що вважає, що на дитину їй необхідно щомісяця по 500 грн., оскільки відповідач працює не офіційно та має доход близько 2\~000 грн. Інших осіб, яким би відповідач сплачував аліменти не має та відсутні утриманці. Погодилася на розгляд справи у відсутності відповідача та в заочному порядку. Відповідач повторно в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином, про що є докази в матеріалах справи у вигляді розписки ( а. с. 13 ). Від нього не надійшло заяви про відкладення справи слуханням. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомленого відповідача в заочному порядку згідно ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ уклали шлюб ( актовий запис № 163 ) ( а. с. 2 ). Від шлюбу мають неповнолітню дочку 20.02.2007 р. н. ( а. с. 3), яка проживає разом із позивачкою. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач відсутні, також не має утриманців. Працює не офіційно. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у розмірі 400 грн. щомісячно відповідно до розмірів доходів сторін.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, в обгрунтування якого посилається на те, що 08.10.1994 року померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина у виді будинковолодіння по вул.Червоноармійська,121 в смт Клесів Сарненського району, що фактично належало спадкодавцю, але не було зареєстроване в установленому законом порядкуЮ яку фактично прийняла, так як на момент смерті матері проживала з нею, є єдиним спадкоємцем першої черги, однак не може прийняти спадщину та отримати свідоцтво на право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документа на право власності спадкодавця на будинковолодіння, а тому просить встановити факт права власності на спірне будинковолодіння за померлою [PERSON] та визнати право власності на спадкове нерухоме майно після смерті матері [PERSON], яка померла 08.10.1994 року, в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада позов визнала повністю, не заперечує проти задоволення позову про визнання права власності за [PERSON] на спадкове нерухоме майно у виді будинковолодіння після смерті матері [PERSON] Судом достовірно встановлено, що позивач не відмовляється від заявлених позовних вимог, які підтвердив долученими до заяви доказами, представник відповідача визнав позов без будь-яких умов, не заперечуючи проти задоволення позову. Оскільки для задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно є законні підстави, не порушуються цивільні права відповідача [PERSON] селищної ради, що перевірено судом і визнання відповідачем позову прийняте, необхідно задовольнити позов, який є законним і обґрунтованим

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування вимог у позовній заяві вказала, що з 25 серпня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- Кобець [PERSON] [INFO] . Дитина мешкає з нею та знаходяться на її утримані. Відповідач добровільно допомоги на утримання не надає, ухиляється від утримання дитини. Позивачка просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, починаючи з 30.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином .Просить розглянути справу за її відсутності . Позов підтримує. Відповідач повідомлений належним чином до суду не з»явився заперечень чи клопотань не надав суду . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2001 року (а.с.4). Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Дитина проживає з матір"ю . Відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Судом встановлено, що відповідач не виконував свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивачки по стягнення аліментів підлягає задоволенню . При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дітей та сторін по справі. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частковому вигляді із заробітку. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просила надати їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала на те, що з 1980 року вона з [PERSON] проживали однією сімєю, а в 1982 року уклали шлюб і позивач взяла прізвище чоловіка «Анцибор». В 1982 році радгосп «Орджонікідзевський» виділив їм, як переселенцям, недобудований будинок за адресою: с. Пришиб Балалкійського району Харківської області вул. Нова-14, який вони з чоловіком фактично добудовували. 05.05.1993 року позивач розірвала шлюб з [PERSON] в Балаклійському ЗАГС. Після розірвання шлюбу позивач залишила собі дошлюбне прізвище «Метелькова». В 1997 році позивач знову поновила відносини з [PERSON] і вони стали проживати громадянським шлюбом, вели сумісне господарство, спільний бюджет. 04.11.2004 року [PERSON] помер. Факт того, що вони з позивачем дійсно проживали однією сімєю з 1997 року підтверджується довідкою №972 від 29.10.2009 року, виданою [PERSON] сільською радою Балаклійського району Харківської області. 17.10.2005 року позивач уклала шлюб з [PERSON] і взяла собі прізвище чоловіка «Приходько». 01.04.2006 року чоловік позивача [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина: вклади в ощадбанку, сертифікат на право на земельний пай і вищевказаний житловий будинок. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26.07.2010 року було встановлено факт, що позивач проживала з [PERSON] однією сімєю. Після смерті чоловіка позивач прийняла спадщину фактичним шляхом, доглядає за будинком, оброблює земельну ділянку. У встановлений законом шестимісячний строк вона не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину фактичним шляхом, а звернулась вже після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини, проте їй було відмовлено у оформленні спадщини через пропущення строку звернення. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка. Вважає причину пропуску - свою юридичну необізнаність - поважною, тому і просить задовольнити її позов. В судове засідання позивач надала заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] сільська рада Балаклійського району Харківської області також надала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності її представника. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовни вимоги позивач мотивує тим, що 23.12.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з нею. Шлюбні відносини припинені з грудня 2009р. у зв*язку з неспівпадінням характерів та поглядів на життя. Сумісне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо. Спору про майно між подружжям немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Також позивач просить суд сятгнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стверджуючи, що відповідач є батьком дитини та не надає матеріальну допомогу на виховання дитини, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду. У зв*язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовни вимоги та пояснила суду, що з 2009 року вони з відповідачем проживають окремо. Шлюбні відносини припинено у зв*язку з різними поглядами на життя, на вирішення побутових питань. Примирення між ними неможливе. Також просила стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі % заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач позов визнав та пояснив суду, що шлюбні відносини припинені у 2009 році, примирення неможливе, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі !4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши сторони, дослідив матеріали справи, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог позивача, тому що причини, з яких він наполягає на розірванні шлюбу, обґрунтовані, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім*ї неможливе, оскількі подружні стосунки припинені та сім*я розпалась, відповідач, як батько дітини, добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд стягує з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі % частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш ЗО % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 8гривень 50коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 1999 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, шлюбні відносини не підтримують з січня 2005 року, сімя розпалась остаточно, з причин різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, сімя остаточно розпалася. Примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл майна не має. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, без проведення фіксації судового процесу, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис № 301. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Як вбачається з матеріалів справи сімя розпалась остаточно, подальше збереження та сумісне проживання подружжя стало не можливим, оскільки шлюбні відносини між ними припинені з січня 2005 року, спільне господарство сторони не ведуть, спір про спільне нажите майно відсутній. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] В поданій заяві вказала на те, що з 24.10.1998 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей: син [PERSON], 30.03.1999року народження, дочка [PERSON], 20.09.2000року народження та син [PERSON], [INFO]. Як вказала позивачка, основною причиною її звернення до суду з даним позовом є те, що її чоловік веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, неодноразово піднімає на неї руку, обзиває нецензурними словами в присутності малолітніх дітей, виганяє їх з хати. За таких обставин позивачка прийшла до висновку, що такі відносини зберігати не доцільно, а шлюб між ним необхідно розірвати. В судове засідання позивач, [PERSON] не з'явилась, проте надала суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання також не прибув, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце судового розгляду справи. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалив рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: сторони втратили взаємні подружні почуття любові і поваги, примирюватися не бажають, відносини, що склались між ними не сприяють подальшому збереженню їхньої сім'ї, на даний час сторони не підтримують жодних подружніх відносин, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, в розмірі ? частки від усіх видів його заробітків, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що з 22 квітня 2009 року поживали з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO]. На даний час разом не проживають, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина на надає, але має таку можливість. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання двічі не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать судові повістки. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність, та відзив на позов, суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого 18 листопада 2009 року виконкомом Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 15. Матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач в добровільному порядку не надає, але має можливість її надавати в розмірі, в якому просить позивачка, поскільки є працездатним. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про перерахунок та визнання права на пенсію, в якому зазначив , що він як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС отримує пенсію. Йому встановлена ІІІ група інвалідності. Позивач вважає, що він має право на отримання пенсії у розмірі не нижче ніж 6 мінімальних пенсій за віком. Окрім цього, особам, віднесеним до І категорії ІІІ групи інвалідності призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров?ю у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Тому позивач просить суд визнати неправомірними дії УПФ України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати йому пенсії з 01.01.2008 року та зобов?язати відповідача провести перерахунок та призначити пенсію , починаючи з 01.01.2008 року у розмірі, не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, взявши за основу розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про Загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», а також виплатити недоплачену суму з урахуванням проведених виплат. В судове засідання позивач не з?явився, просить суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у судове засідання не зявився, причину не явки суду не повідомив, одні про день час та місце слухання справи був належним чином сповіщений. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. \~ Як встановлено судом, позивач є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської \~катастрофи, інвалідом 3 групи, захворювання яких повязане з Чорнобильською катастрофою та належить до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що стверджується відповідним посвідченням /серії А № 062880 /. \~ Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3 групи, захворювання яких повязане з Чорнобильською катастрофою, органами соціального захисту населення виплачується щорічна разова допомога на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. \~ \~ Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідача як орган, на який покладено обовязок по нарахуванню та виплаті такої допомоги слід зобовязати нарахувати та виплатити позивачу суму недоплаченої щорічної разової допомоги на оздоровлення \~у відповідності до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи \~з розміру \~мінімальної заробітної плати \~на час виплати допомоги. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 25.08.2007 року у виконкомі Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 2, неповнолітнього сина залишити при ній, посилаючись на те, що 25 серпня 2007 року вона та відповідач, [PERSON] зареєстрували свій шлюб у виконкомі Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 2. Шлюб у них перший. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. З травня 2010 року вона та відповідач припинили спільне проживання. Спільне життя з відповідачем не склалося і у травні 2010 року вона його залишити і з малолітнім сином переїхати проживати окремо. Вони не бажають бути разом, спільних інтересів не мають, господарства спільного не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу їхній малолітній син буде проживати разом зі мною. Відповідач позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне заявлений позов задовольнити. Вимоги позивача законні, обгрунтованні і в судовому засіданні доведенні. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 2. Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норми СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а тому суд задовольняє вимоги позивача та розриває шлюб між сторонами. Неповнолітнього сина сторін [PERSON], 02.11.2007 року залишає з позивачем. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі [PERSON]. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує з кожного із сторін державне мито в дохід держави. Суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved