overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі від 28.09.1991 року, та мають дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між подружжям припинені із травня 2010 року, відповідач має іншу сімю, разом не проживають, угода про утримання дітей між сторонами досягнута. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила розірвати їх шлюб з відповідачем, оскільки разом сторони не проживають, шлюбні стосунки припинені, угода щодо утримання дітей досягнута, майнові питання між сторонами вирішені. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, надав суду заяву про розгляд справи у попередньому судовому засіданні. Суд розяснив сторонам наслідки визнання позову відповідачем, що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Білківською сільською радою Тростянецького району 28 вересня 1991 року (а.с.3), мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Таким чином, судом встановлено, що фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, і зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини поданого позову, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, тому визнання позову відповідачем не суперечить нічиїм правам чи законним інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.06.1979 р. Від шлюбу дітей нема. З березня 1993 р. вона з відповідачем не проживає разом, спільне господарство не веде. Оскільки сім'я розпалась та зберегти її позивачка не вважає можливим, просить суд шлюб розірвати, витрати, пов'язані зі сплатою держмита при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилась, до початку судового засідання надала письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Заперечень проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не має. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Судом фактично встановлено: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 1979 року міським відділом ЗАГС Ворошиловградської області, актовий запис № 372. Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинено з березня 1993 року, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, їх подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Стягнути при реєстрації розірвання шлюбу орган РАГСу держмито на користь держави у розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян з позивача [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.07.2009 року померла його мати [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO] та яка все своє майно заповіла йому. Після смерті померлої залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадщину після смерті померлої він прийняв, але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Оскільки його право на спадкове майно не визнається, він звернувся з позовом до суду та просив визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Юрівської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 01.07.2009 року померла мати позивача [PERSON]. яка все своє майно заповіла позивачу. Останній спадщину прийняв, інших спадкоємців, які б мали право на обов»язкову долю у спадщині, немає.Після смерті померлої залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння в с.Юрів Макарівського району,вул.Зарічанська,22. Але нотаріус відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правоустановчих документів на спадкове домоволодіння. Домоволодіння в с.Юрів,вул.Зарічанська,22 належало померлій [PERSON]на підставі запису №125 в погосподарській книзі №2 Юрівської сільської ради за 2006- 2010 р.р.. А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те,що 06.09.2008 року померла його тітка [PERSON], яка проживала в м.Києві та яка належну їй квартиру заповіла [PERSON],а земельну ділянку 0,06 га на території Колонщинської сільської ради-йому. Спадщину він прийняв, але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на цю земельну ділянку на ім»я померлої [PERSON] виготовлений, але не виданий в зв»язку зі смертю останньої. Оскільки його право на це майно не визнається, він звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на це спадкове нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача- Колонщинської сільської ради - в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 06.09.2008 року померла гр-ка [PERSON], яка належну їй земельну ділянку 0,06 га на території Колонщинської сільської ради заповіла йому. Спадщину позивач прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку 0,06 га для ведення садівництва в зв»язку з тим, що державний акт на право власності на цю земельну ділянку на ім»я померлої виготовлений, але їй не виданий в зз»язку зі смертю. А тому позивач має право власності на дану земельну7 ділянку. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.03.2009 року помер Гр-н [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Все своє майно померлий заповів їй. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадщину після смерті померлого вона прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Оскільки її право на спадкове майно не визнається, вона звернулась з позовом до суду та просила визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Плахтянської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимога визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 07.03.2009 року помер гр-н [PERSON], який все своє майно заповів позивачу. Позивач спадщину прийняла, інших спадкоємців у померлого немає.Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння в с.Плахтянка Макарівського району,вул.Жовтнева,23. Але нотаріус відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правоустановчих документів на спадкове домоволодіння. Домоволодіння в с.Плахтянка,вул.Жовтнева,23 належало померлому [PERSON]на підставі запису №11 в погосподарській книзі №1 Плахтянської сільської ради за 2006-2010 р.р.. А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

2.07.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона проживає разом, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]., яка проживає разом з нею. Позивач матеріально не забезпечена, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає матеріальну допомогу, працездатний. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодекса України просить стягти з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, до початку судового засідання надали письмові заяви, згідно яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наданих матеріалів, оскільки достатньо відомостей про їх права та взаємовідносини на теперішній час. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовільнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки забов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом фактично встановлено, що сторони проживають разом, не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на утриманні позивачки, відповідач на її утримання матеріальну допомогу не надає. Відповідач працездатний, ніякими захворюваннями не страждає. Враховуючи викладене суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки в повному обсязі, оскільки відповідач, будучи батьком доньки [PERSON], матеріальну допомогу на її утримання не надає, а розмір аліментів позивачкою вказано з урахуванням обставин, викладених в ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. ст.3 ДКМУ від 21.01.93р. «Про держмито» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. Крім того, з відповідача підлягають стягнення витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справну сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 26 жовтня 1985 року. Свої вимоги мотивує тим, що протягом спільного життя вони виявили, що у них різні характери і погляди на життя, через що в сім»ї виникали сварки. Вони не проживають разом, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. На примирення не згодна. При таких обставинах [PERSON], вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але добровільно через органи РАГС відповідач не бажає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому за згодою позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 26 жовтня 1985 року сторони зареєстрували шлюб у Холоднобалківській селищній раді Біляївського району Одеської області, актовий запис № 18, згідно свідоцтва про одруження (а.с. 6). Подружнє життя сторін не склалося і вони не підтримують шлюбні відносини, що підтвердила позивачка у судовому засіданні. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] і [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, стверджуючи, що відповідно до умов кредитного договору № 014/2548/73/40708 від 20.07.2006 р., укладеного між ПАТ « [PERSON] Аваль « в особі Київської регіональної дирекції та відповідачем [PERSON], останньому був наданий кредит в сумі 8 860 доларів СІНА з строком погашення до 20.07.2010 р. включно зі сплатою 12,50 % річних. Вказуючи на те . що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з останнього заборгованості, яка станом на 08.12.2009 року складає 65 03 3, 75 грн. та судових витрат. Представник позивача [PERSON]В.у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, пояснивши , що не спроможний повернути отриманий кредит через сімейні обставини та погіршення матеріального становища, але має намір погасити заборгованість перед банком. Вислухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, відповідача вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 20.07.2006 р. між сторонами був укладений кредитний договір № 014/2548/73/40708, за умовами якого відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 8860 доларів США з строком погашення до 20.07.2006 р. включно зі сплатою 12,50 % річних (а.с.7-9). Однак, у встановлені терміни відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості, яка станом на 08.12.2009 р. становить 65033,75 грн. Вказані обставини підтверджуються, наявними у справі письмовими доказами, в тому числі розрахунком заборгованості а.с.10-12), які відповідачем не спростовані. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, права позивача порушені ті підлягають судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 20.07.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 10.11.2001 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачкою. Зараз вона доглядає за дитиною та знаходиться у важкому матеріальному становищі. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що її коштів недостатньо для забезпечення життєвого рівня сім'ї та утримання дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, за згодою сторін, вважає, що рішення по справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 130 ЦПК України, так як визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2001 року (а.с. 5), з червня 2009 року не проживають однією сімєю. Від вказаного шлюбу, 14.09.2002 року народився син [PERSON], який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, згідно довідки Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1228 від 09.07.2010 року (а.с.7). Згідно до свідоцтва про народження виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по змісту дитини до досягнення їм повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч.3 ст. 181 ЦК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави у разі ухвалення на користь позивача, звільненого від судового збору рішення. Судовий збір підлягає стягненню у розмірі 51 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 20.07.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 10.11.2001 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачкою. Позивач просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що на протязі спільного проживання, вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що між ними постійно траплялись сварки. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що примирення між ними не можливе, в них різні характери та відсутність взаєморозуміння, які призвели до припинення стосунків, з червня 2009 року не проживають однією сімєю, син залишається мешкати з позивачкою. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу виданого Мирненської сільської радою Біляївського району Одеської області від 10.11.2001 року, актовий запис № 12 ( а.с.6), сторони уклали шлюб 10.11.2001 року. Згідно до свідоцтва про народження виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 23, у сторін 14.09.2002 року народився син [PERSON] ( а.с. 7). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спору про поділ майна, що є спільною власністю, у сторін немає. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, за згодою сторін, вважає, що рішення по справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 130 ЦПК України, так як визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

20 травня 2010 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про визнання позову, який просив розглянути у його відсутність. Підпис відповідача на заяві посвідчений підписом секретаря та скріплений печаткою Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.180 СК України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (тобто випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та потребує матеріальної допомоги. При таких обставинах, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що даний позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved