Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві вказує, що 11.02.2003 року між позивачкою та відповідачкою був укладений договір позики відповідно до умов якого позивачка позичила грошові кошти у сумі 79\~950 гривень на придбання квартири [ADDRESS], а відповідач зобовязалася повернути їх. На час коли позивачка надала гроші відповідачці вони були подругами та вона мала підстави розраховувати, що гроші будуть повернути на протязі 2-3 років. На теперішній час відповідачка грошові кошти не повернула. Просить стягнути з відповідачки борг у розмірі 79\~950 гривень, а у разі їх відсутності визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. При попередньому розгляді справи представник позивача уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача борг у розмірі 50\~450 гривень та судові витрати. При попередньому розгляді справи представник відповідача позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому судовому засіданні, ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в звязку з наступним. Судом встановлено, що 11 лютого 2009 року згідно договору позики [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у сумі 79\~950 гривень для придбання квартири у м.Запоріжжя, частину яких в сумі 29 500 гривень повернула позивачу. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5.3. договору позики сторони передбачили, що при виконанні умов договору та повернення грошей, позикодавець повертає позичальнику оригінал договору, натомість знаходження примірника договору на руках у позикодавця буде свідчить про невиконання позичальником умов договору. В пункті 5.2. договору позики вказано, що позика підлягає поверненню на вимогу позикодавця. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приймаючи до уваги що до теперішнього часу відповідач борг повернула не в повному обсязі, що у відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України, підтверджується знаходженням у позивача позикового документу (договору позики ), суд приходить до висновку, що відповідач не виконала свої зобовязання по договору позики, тому з відповідачки необхідно стягнути на користь позивачки суму боргу у розмірі 50\~450 гривень. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при звернення до суду судовий збір в розмірі 504 гривень 50 копійок, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Outcome: approved