Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить суд стягнути на її користь на утримання доньки [PERSON] - [INFO] аліменти в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 14 липня 2010 року і до повноліття дитини. Свій позов обгрунтовує тим, що вона є матірю дитини [PERSON] З батьком дитини вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2000 року. За рішенням Згурівського районного суду в травні 2010 року шлюб розірвано. Розірвання шлюбу зареєстровано у відділі РАГС м. Бровари. Позивач зазначає, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Знаючи, що неповнолітня донька готується до школи і потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Суду пояснила, що вона з 09 вересня 2000 року по 14 липня 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу в них 03 квітня 2004 року народилась донька [PERSON]. В травні 2010 року за рішенням Згурівського районного суду Київської області шлюб був розірваний і вона з 1 червня 2010 року разом з дитиною почала проживати в гуртожитку, який знаходиться в м. Бровари, по вул. Короленка, 65. Позивач зазначила, що відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини з жовтня 2009 року. Після переїзду в м. Бровари вона змінила місце роботи та працює в Управлінні Пенсійного фонду - головним спеціалістом, і відповідно змінився розмір її заробітної плати, тому вона не може повністю забезпечити потреби дитини, оскільки згідно її розрахунків на дитину необхідно витрачати 1700 - 2400 грн. на місяць, що не дозволяє зробити розмір її заробітної плати. Так, вона на утримання дитини в місяць витрачає: на малювання - 55 грн., за обіди в школі - 70 грн., за гурток рукоділля - 50 грн., на придбання канцелярських товарів для школи щомісяця необхідно - близько 250 грн., для придбання одягу - 500 грн.-1000 грн., на засоби гігієни - 100 грн., не враховуючи сплату комунальних послуг. Позивач також пояснила, що дитина з народження хвороблива, тому додаткові кошти необхідно витрачати на придбання ліків та харчування враховуючи хворобу підшлункової залози, та зубів дитини. її заробітна плата на місяць складає 1200 грн., а відповідача близько 5000 грн., оскільки він працює на посаді прокурора Згурівського району, тому вважає, що відповідач може сплачувати аліменти виходячи з 1А частини від всіх видів заробітку щомісячно. За весь час проживання окремо відповідач один раз 09 травня 2010 року брав дитину до себе, та на день міста Бровари 19 вересня 2010 року погуляв з нею на святі. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим листам з відповідача не проводиться, стан здоровя задовільний. Також суду пояснила, що автомобіль Mitsubishi на який посилається представник відповідача був проданий під час шлюбу, та грошові кошти поділені порівну з відповідачем. На даний час свою частину вона не витрачає, оскільки має незадовільний стан здоровя, і вразі хвороби матиме змогу витратити їх для утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в справі вручене відповідачу 03 вересня 2010 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, вважає їх не обгрунтованими та обставини викладені в позовній заяві не підтверджені жодними доказами. Суду пояснив, що відповідач повністю заперечує проживання дитини з матірю, так як вважає, що переїзд в іншу місцевість (м.Бровари) шкодить інтересам дитини, оскільки дитина в м. Згурівка була забезпечена житлом (квартирою), а не проживала в гуртожитку, в дитини були належні умови для проживання, харчування, медичному обслуговуванні. Позивач по справі навмисно погрішила умови проживання дитини та відповідача, так як після розлучення вивезла всі речі з квартири в м. Згурівка, пошкодила майно (вирвала резетки, розбила стакан, пошкодила вхідні двері в квартиру). На даний час відповідач залишився в скрутному стані, оскільки після роботи не має змоги відпочити, подивитись телевізор та спить на підлозі. Окрім іншого позивач продала автомобіль який був придбаний подружжям під час шлюбу, а гроші в розмірі 6000 американських доларів залишила собі. Тому представник відповідача вважає, що вказаних коштів від продажу автомобіля достатньо для задоволення потреб дитини. Також вважає розмір стягнення аліментів зазначений позивачем надто завищенним. В судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що дійсно відповідач працює на посаді прокурора Згурівського району, має достатню заробітну плату, та може забезпечити належні умови для проживання своєї дитини, якщо це не може зробити позивач. Суд вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 квітня 2004 року народилась [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 16 квітня 2004 року зроблено відповідний запис за № 248, та відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області видано свідоцтво про народження серії I- БК № 253105. Батьками в свідоцтві про народження [PERSON] вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Шлюб між сторонами був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 283 від 14 липня 2010 року, та відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ОК № 068619. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON] залишилась проживати з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою виданою житлово-комунальним відділом Казеного заводу порошкової металургії, в якій зазначено, що [PERSON] прописана та проживає за адресою: [INFO] з 01 червня 2010 року. Склад сімї: [PERSON] - донька, [PERSON]. Донька [PERSON] перебуває на утриманні та вихованні [PERSON] Згідно з вимогами ст. ст. 180-182, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зокрема, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу цього батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також вимоги ст. 180 СК України в якій зазначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто вказаний обовязок покладений не лише на батька, але і на матір дитини. Відповідно ч.І, 2, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, позивачка відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надала суду доказів того, що перераховані нею витрати викликані обставинами, що мають істотне значення при призначенні стягнення аліментів з відповідача в розмірі Уг частина його заробітку щомісяця до досягнення дитини повноліття. Суд при вирішення спору про стягнення аліментів на дитину, не враховує пояснення представника відповідача та позивача, щодо продажу спірного автомобіля, поділу грошових коштів від його продажу, поділу майна подружжя, оскільки вказаний спір сторони мають право шляхом подачі відповідного позову до суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягує з відповідача на користь позивача 1А частину від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 14 липня 2010 року і до повноліття доньки [PERSON], тобто до 03 квітня 2022 року. Відповідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial