Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області (далі - Управління) про зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної соціальної допомоги за 2006-2009 р.р. та 5 місяців 2010 р. в сумі 5932,20 гривень та здійснювати нарахування такої допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком постійно, обґрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] є пенсіонером і перебуває на обліку та отримує пенсію в Управлінні, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є «дитиною війни» і відповідно до ст. 6 цього Закону має право одержувати пенсію, яка повинна бути підвищена на 30 % від мінімальної пенсії за віком. З січня 2006 р. розмір пенсії як дитині війни не підвищувався взагалі, а з 01.01.2008 р. по теперішній час соціальна надбавка виплачується у меншому розмірі ніж передбачено Законом. Невиплата допомоги суперечить ст. 22 Конституції України, законам України та Рішенню Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008. Позивач просить зобовязати Управління провести перерахунок призначеної йому пенсії та виплатити пенсію з урахуванням 30 % соціальної надбавки від мінімальної пенсії за віком за вказаний період, виплативши йому 5932,20 грн., а в подальшому нараховувати і виплачувати щомісячно пенсію з урахуванням тих же 30 % соціальної надбавки від мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Прокурор про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився і свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з уточненнями підтримав і пояснив, що відповідача слід зобовязати здійснити нарахування та виплату недоплаченої йому щомісячної соціальної допомоги за період 2006-2009 р.р, і до 01.06.2010 р., не конкретизуючи суму такої допомоги, а також зобовязати Управління проводити нарахування і виплату цієї допомоги постійно. Представник відповідача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. № 2195-ГУ дійсно передбачено підвищення пенсії або щомісячного грошового утримання в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Цим же законом передбачено, що фінансування виплат проводиться з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України», тобто Управління здійснює свої повноваження по ефективному використанню коштів Пенсійного фонду України, який щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України та відповідно до п. 9 Положення «Про Пенсійний фонд України» має вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Відповідно до положень абз.1 ч. 1 ст. 28 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом. Визначений мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Застосування цього розміру для визначення надбавок та підвищень до пенсій, мінімальних пенсій відповідно до інших законів Законом «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачено. Заслухавши сторонни, дослідивши м вторі зли справи суд вважає, що позов підлягаєчастковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має статус «дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням №> 148981, виданого 28Л 1.2001 р. управлінням Пенсійного фонду України в Пятихатському районі (а.с. 8). Правовий статус дітей війни визначає основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, які встановлює Закон України ' Про соціальний захист дітей війни № 2195-1V від 18.11.2004 р. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік згідно з Законом України від 20,12,2005 р, № 3235-IV (пункт 17 ст. 77). Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» п. 17 ст. 77 виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за результатами виконання бюджету' у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак, такий порядок у 2006 році не був визначений. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу надбавки до пенсії за 2006 рік. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 р. ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік. Таким чином, з 09 липня 2007 р. відповідач повинен був виплачувати щомісячно доплату до пенсії [PERSON], виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, однак, перерахунок пенсії не зробив, тому в цій частині вимог слід зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії позивачу за період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. в передбаченому законом розмірі. Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України статтю 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу PCP за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Оскільки з 01.01.2008 р. прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 р. правильно виплачував [PERSON] надбавку в розмірі 47 грн. (а.с. 17). Відповідно до ст. 152 ч. 2 Конституції України, закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008 положення пункту 41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. При цьому, враховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд не бере до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». До набрання законної сили рішеннями Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період з 01 січня 2008 р. по 22 травня 2008 р. відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії. Однак, з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. підвищення до пенсії [PERSON] підлягає перерахунку та виплаті. Доводи відповідача про відсутність порядку обчислення підвищення до пенсії не є підставою для відмови у задоволенні позову. Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів не може бути взято до уваги зогляду на статтю 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», згідно з якою рішення і висновки Конституційного Суду України є обовязковими до виконання. Ніякими законодавчими актами дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка передбачає підвищення пенсії дітям війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком на 2009 р. не зупинено, тому починаючи з 01.01.2009 р. по 01.06.2010 р., а саме, за період, за який позивач просить зобовязати відповідача здійснити відповідні перерахунки та виплати, Управління повинно нарахувати та сплатити позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Суд вважає, що перерахунок підвищення пенсії повинен робити відповідач. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже є відповідачем у справі щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсії за цим позовом. Позовні вимоги в частині зобовязання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати щомісячно пенсію з урахуванням 30 % соціальної надбавки від мінімальної пенсії за віком на майбутнє, тобто, після 01.06.2010 р., не підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, зі змісту наведеної імперативної норми закону вбачається, що рішення суду не може прийматись як застереження від будь-яких порушень, та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявні неіснуючі порушення, суперечить чинному законодавству. Так як позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, згідно ст. 88 ч. З ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому судовий збір у розмірі 08 грн. 50 коп. присуджуються в дохід держави з Управління відповідно до задоволених вимог та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial