Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

30 липня 2010р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії про зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну допомогу як дитині війни за періоди: з 9 липня 2007р. по 31 грудня 2007р.; з 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008р., з 1 січня 2009р. по 31 грудня 2009р., з 1 січня 2010р. по 9 липня 2010р р. з урахуванням індексу інфляції за 2007- 2009 роки на суму 511грн. 53коп., про зобовязання виконати рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р., нараховувати та виплачувати в подальшому соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004р. йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак така допомога йому в повному обсязі не виплачувалася. 19 грудня 2006 р. Верховна [PERSON] України Законом «Про Державний бюджет України на 2007 рік» призупинила дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». 9 липня 2007 р. Конституційний Суд України ухвалив рішення, яким визнав неконституційним положення цього Закону щодо зупинення дії статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Зазначене рішення є обовязковим для виконання на всій території України, невиплата соціальної допомоги протиправною, оскільки суперечить Конституції та законам України. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмір соціальної допомоги становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 1 січня - 380 грн., з 1 квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411грн. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 1 січня - 470грн., з 1 квітня - 481грн., з 1 липня - 482грн., з 1 жовтня 498грн.,згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2009 р. становить 498 грн. щомісячно. Крім того, просить виконати рішення Конституційного Суду в частині цих виплат та здійснювати такі виплати у встановленому розмірі в майбутньому. До позовної заяви позивач надав розрахунок розміру недоплаченої соціальної допомоги з урахуванням індексу інфляції за період 2007-2009рр. Позивач в судове засідання не зявився. Ним заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, що суд визнав можливим. Представник відповідача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти вимог позивача, в яких зазначає, що управління Пенсійного фонду в м.Олександрії не має відношення до коштів Державного бюджету і жоден із правових актів, які регулюють дані правовідносини, не покладає обовязки нараховувати та виплачувати зазначеній категорії осіб підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до п.4, п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003р. № 1078, пенсії індексуються в межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Вимоги позивача в цій частині відповідач вважає необґрунтованими. Крім того, у відповідача немає коштів через відсутність статті видатків у бюджеті Пенсійного фонду України на покриття витрат по сплаті щомісячної допомоги дітям війни, а також відсутні повноваження щодо встановлення та зміни норм чинного законодавства, зокрема, щодо розміру пенсій або щомісячного грошового утримання, доплат та будь-яких інших виплат. У всякому разі звертає увагу на існуючі строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Судом встановлено, що позивач являється громадянином України, якому надано статус дитини війни. Управлінням Пенсійного фонду України в м.Олександрія йому нараховано суми підвищення до пенсій як дитині війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів»: з 1січня 2008р. 47грн., з 1 квітня 2008р. 48грн. 10коп., а потім відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»: з 22 травня 2008р. 48грн. 10коп., з 1 липня 2008р. 48грн. 20коп., з 1 жовтня 2008р. 49грн. 80коп. У відповідності до ст.ст.6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2006 рік зупинено. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19 січня 2006 року №3367-ІV п.17 ст.77 вказаного Закону виключено, а ст.110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року №2195-ІV, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної [PERSON] України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в зазначеній частині не реалізовані. Законом України від 19 грудня 2006р. №489-V «Про Державний бюджет України на 2007р.», зокрема, п.12 ст.71, було зупинено на 2007р. дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.111 встановлено, що у 2007р. підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами(крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007р. №6-рп/2007р. визнані неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007р.» щодо зупинення дії на 2007р. статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, відповідно до якої закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії в часі не має. Виходячи з викладеного, управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії з 1 січня 2007р. по 8 липня 2007р. включно не зобов'язане було підвищувати пенсію зазначеній категорії осіб відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З 9 липня по 31 грудня 2007 року діти війни мали правові підстави для нарахування підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Згідно пп.2 п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-VI, статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 липня 2004 року №2195-ІV викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 пп.2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-VI, визнано неконституційним. Судом встановлено, що з 1 січня 2008 року позивачу підвищено пенсію на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від 28 грудня 2007 року). З 1 січня по 22 травня 2008р. застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18 листопада 2004р. поновили свою дію 22 травня 2008р. в звязку з винесенням рішення Конституційним Судом України, а тому з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року включно управлінням Пенсійного фонду України в м.Олександрії Кіровоградської області позивачу правомірно нараховане підвищення пенсії на 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком поновлено рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року. Починаючи з 22 травня 2008 року позивачеві перерахунок пенсії не здійснювався. Отже, управління Пенсійного фонду в м.Олександрії мало нарахувати та виплатити дітям війни державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно. Щодо вимог відносно підвищення до пенсії за 2009р., то варто зазначити, що статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право в 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Ця норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є підвищення мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. У 2010р. Верховною Радою України не приймались нормативні акти щодо обмеження вищезазначеної пільги дітям війни. Суд не приймає до уваги доводи відповідача як підставу заперечень відсутність бюджетних асигнувань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, також не приймається судом до уваги, оскільки статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України. Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України. Відповідно до п.1, п.3, п.15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. № 1261, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, тощо, які здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, міст Києва та Севастополя, управління в районах, містах і районах у містах. Питання перерахунку пенсій відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України. Оскільки відповідач наполягає на застосуванні позовної давності, то суд у відповідності до ч.3 ст.267 ЦПК України, має її застосувати та вважає необхідним зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії Кіровоградської області нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за періоди з 30 липня 2007р. по 31 грудня 2007р.; з 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008р., з 1 січня 2009р. по 31 грудня 2009р., з 1 січня 2010р. по 9 липня 2010р р. включно. Щодо застосування індексу інфляції до невиплачених сум підвищення до пенсії, то позивач не мотивував належним чином свої вимоги: не зазначив закон, яким він керувався при цьому, і не надав належне обґрунтування. Вимоги позивача про нарахування підвищення до пенсії в подальшому відповідно до ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» суд теж відхиляє, оскільки закон не передбачає захисту прав позивача щодо можливих їх порушень з боку відповідача в майбутньому. Судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача. На підставі викладеного, та ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст.1, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195- IV (із змінами та доповненнями), ч. 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-Х ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №. 1058-1, п.17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року № 3235-ІV (із наступними змінами), ст. 58, п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V, пп. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI, Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007, Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008,

Outcome: partial