overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

В липні 2010 року Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому вказувало, що 13 квітня 2010 року в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області на р. Південний Буг, відповідач, застосувавши заборонене для спортивного та любительського рибальства промислове знаряддя лову (сітку) без відповідного дозволу та в період нересту, незаконно виловив рибу: карась в кількості 20 штук, тараню в кількості 29 штук, чим порушив вимоги Закону України «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 року (далі Закон), «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року (далі Правила). Тому, просило стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану рибним запасам держави в сумі 397,80 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав третіх осіб. Судом встановлено, що 13 квітня 2010 року о 06 годині 25 хвилин в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області на р. Південний Буг, відповідач, застосувавши заборонене для спортивного та любительського рибальства промислове знаряддя лову (сітку) без відповідного дозволу та в період нересту, незаконно виловив рибу: карась в кількості 20 штук, тараню в кількості 29 штук, чим порушив вимоги ст.ст. 27, 34 Закону, пп.3.15, 4.14.1, 4.11 Правил. Вказані обставин знайшли своє повне підтвердження поясненнями відповідача та доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи. Своїми діями відповідач заподіяв шкоду тваринному світу України. Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 10 Закону громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. За таких обставин, з відповідача, враховуючи «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних обєктах України», затверджених постановою КМУ за №32 від 19 січня 1998 року, підлягає стягненню шкода, завдана рибним запасам держави в сумі 397,80 грн. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню державне мито в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона 15.11.1994 року розірвала свій шлюб з відповідачем. Від сумісних стосунків мають неповнолітню дитину сина: [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, справу просить розглядати за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду неодноразово не з'являвся, належно сповіщений про день та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони дійсно 15.11.1994 року розірвали свій шлюб (а.с.7). Від сумісних стосунків мають неповнолітню дитину сина: [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком (а.с.6). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Дитина живають разом з позивачкою (а.с.4). Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній в змозі сплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати його таким, який втратив право користування квартирою № 3 будинку № 18 по вул. Московській в м. Миколаєві, посилаючись на те, що відповідач в квартирі не мешкає більше ніж пів року. В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в заяві. Відповідач та третя особа ТОВ «Центральний-1» в судове засідання не з'явилися (своїх представників до суду не направили), про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність відповідача та третьої особи , оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їм відповідають. Позивач на підставі договору купівлі-продажу № 2851 від 10 вересня 1997 року є власником квартири [ADDRESS]. В вищевказаній квартирі зареєстровані сторони, та за вказаним місцем проживання відповідач не мешкає понад шести місяців. В силу ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідача за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що він втратив право користування квартирою № 3 будинку № 18 по вул. Московській в м. Миколаєві. Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються матеріалами цивільної справи та поясненнями позивача. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

[PERSON]В, звернувся до суду з позовом про визнання причини пропуску строку подачі заяви прийняття спадщини поважною, надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що 11.08.2009 року померла його мати - [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна. Він є спадкоємцем першої черги, але в установлений законом термін не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з витребуванням з Російської Федерації повторного свідоцтва про народження, важким матеріальним станом та поганим станом здоров'я. Просив суд визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини поважними та надати додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Представник відповідача до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд знаходить можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи видно, що [PERSON] померла 11.08.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12.08.2009 року (а.с.7). з свідоцтва про народження від 28.09.2009 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], тому позивач є спадкоємцем після її смерті. При винесенні рішення суд приймає до уваги довідку Управління Пенсійного фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області № 1458 від 12.05.2010 року, протокол обстеження [PERSON] від. 13.05.2010 року та пояснення свідка [PERSON], що підтверджують важке матеріальне становище та поганий стан здоров'я позивача (а.с. 13-14). Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому знаходить можливим надати йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини у три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розділ майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, вказуючи, що 28.02.1996 року він та відповідач уклали шлюб. За договором купівлі-продажу від 07.10.1999 року придбали житловий будинок по вул. Волгоградській, 17 в м. Бердянську, який оформили на відповідача. У 2009 році вони припинили сімейні відношення, але проживають в спірному будинку. Відповідач не визнає його право на частину будинку, перешкоджає йому зареєструватися в ньому. Просив розділити домоволодіння №17 по вул. Волгоградській в м. Бердянську та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку №17 по вул. Волгоградській у м. Бердянську, позначеного на плані земельної ділянки площею 400 кв.м. літ. „А", сіни літ. „а-1", веранда лі. „а-2", гараж літ. „Б", сіни літ. „а-2", льох літ. „Д", ворота №1, крильцо до „Б" замощення І, паркан №2, паркан №3, ворота №4. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити Відповідач та його представник у судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи в їх відсутності не подавали. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно свідоцтва про одруження позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28.02.1996 року (а.с.8). Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.10.1999 року (а.с.9), довідки Комунального підприємства по технічній інвентаризації Бердянської міськради від 08.09.2010 року (а.с.30) [PERSON] є власником домоволодіння №17 по вул. Волгоградській в м. Бердянську. Згідно ст. 22 КпШС України майно нажите подружжям під час шлюбу є їх загальною спільною власністю. Кожний з подружжя має рівне право володіння, користування, розпорядження цим майном. Стаття 28 КпШС України передбачає, що у випадку розділу майна, що є загальною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. У судовому засіданні встановлено, що спірне домоволодіння є загальною спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки воно придбано в період шлюбу. Підстави для відступу від засад рівності часток подружжя, що передбачені ст. 28 КпШС України відсутні. Суд вважає, що позовні вимоги про розділ майна подружжя та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину домоволодіння, що складається з 1/2 частину житлового будинку №17 по вул. Волгоградській у м. Бердянську, позначеного на плані земельної ділянки літ. „А", сіни літ. „а-1", сіни літ. „а-2", льох літ. „Д", ворота №1, замощення І, паркан №2, паркан №3, ворота №4. підлягають задоволенню. Згідно технічного паспорту на спірне домоволодіння від 24.06.2008 року гараж літ. „Б", ґанок до літ. „Б" на території спірного домоволодіння відсутні, тому в задоволенні позовних вимог про розділі цього майна та визнанні право власності на його ? частку не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 22.11.2009 року між ним та відповідачем було укладено договір про взяття на себе обов'язків укласти договір купівлі-продажу (далі - договір), відповідно до умов якого відповідач зобовязався продати позивачу квартиру за адресою: [ADDRESS] за 34300 доларів США у строк 25.12.2009 року. На виконання цього зобовязання позивач передав відповідачу суму, еквівалентну 1200 доларам США, що склала 9840 гривень. У подальшому договір купівлі- продажу квартири відповідач укладати відмовився та не повернув позивачу отримані гроші. Зазначає, що п.4.1. договору передбачено, що у разі невиконання продавцем своїх обовязків, він сплачує продавцю отриману суму та неустойку у розмірі 1200 доларів США, що складає 9840 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача 9840 гривень боргу та неустойку у розмірі 9840 гривень, а всього - 19680 гривень та судові витрати. В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що всі обставини справи зазначені в позові. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд провадить заочний розгляд справи. Третя особа до суду не з»явилась. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 22.11.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про взяття на себе обовязків укласти договір купівлі- продажу (далі - договір), відповідно до умов якого відповідач зобовязався продати позивачу квартиру за адресою: [ADDRESS] за 34300 доларів США у строк 25.12.2009 року. На виконання цього зобовязання позивач передав відповідачу суму, еквівалентну 1200 доларам США, що склала 9840 гривень. У подальшому договір купівлі-продажу квартири відповідач укладати відмовився та не повернув позивачу отримані гроші. П.4.1. договору передбачено, що у разі невиконання продавцем своїх обовязків, він сплачує продавцю отриману суму та неустойку у розмірі 1200 доларів США, що складає 9840 гривень. Ці обставини підтверджуються договором від 22.11.2008 року (а.с.13), актом від 25.12.2009 року (а.с.11). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою у звязку з тим, що 06.08.2006 року померла його мати - [PERSON], [INFO], уродженка с. Хочева. Смерть [PERSON] настала внаслідок внутрішніх хворою, оскільки вона хворіла скаржилась на болі в серці, але лікування не проходила. Жодних ознак насильницької смерті на її тілі не було, лікарі та міліція не викликались, тіло на розтин не направлялось Через відсутність офіційної довідки про смерть [PERSON] ніхто не видавав, її смерть в органах РАЦС не зареєстрована. Для оформлення спадкових прав заявнику необхідно встановити факт її смерті, про що він і просить суд. Заявник у судове засідання не заявився, написав заяву, що просить справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засіданні не зявився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, написали лист, в якому не заперечують проти задоволення заяви, просять справу розглянути без участі представника сільської ради. Суд, враховуючи відсутність заперечень заінтересованої особи, вивчивши надані докази, зокрема: довідку Прибірської сільської ради про те, що [PERSON] проживала в [INFO] у свого співмешканця без реєстрації, померла і похоронена в с. Хочева, відповідно до свідоцтва про народження була матірю заявника, народилася 18.03.1964 року, приходить до висновку про задоволення заяви як такої, що знайшла своє підтвердження у суді і відповідає вимогам ст. 256 ч.1 п.8 ЦПК України. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] померла 06.08.2006 року в с. Хочева Іванківського району Київської області. Її смерть не була зареєстрована у органах РАЦС через відсутність лікарського свідоцтва про смерть останньої. Факт смерті підтверджується переліченими вище документами. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для оформлення спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача з даним позовом посилаючись на те, що 14.09Л997 року помер її чоловік - [PERSON], який проживав у [INFO]. На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Підгайне по вул. Хмельова, З Іванківського району Київської області. Спадщину вона прийняла, вступивши в управління спадковим майном. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки не пред*явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1961 році позивачка з чоловіком побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Підгайне по вул. Хмельовій. З Іванківського району Київської області. Вказане домовоління вони побудували за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують права власності є довідки сільської ради - виписка з по господарської книги та виписка із земельно-кадастрової книги. Вважаючи, що має право на спадкове майно, позивачка просить визнати за нею право власності на спадковий будинок. У попереднє судове засідання позивачка не заявилась, про день і час слухання справи повідомлена вчасно, написала заяву, у якій позов підтримує, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у попереднє судове засідання не заявився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно. Написав - заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст.ст. 524, 525,526, 529, 549,561 ЦК України (1963 року). Позивачка є спадкоємцем за законом (. ст. 529 ч,1 ЦК України 1963 року) після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 14.09.1997 року. Позивачка ДІЙСНО прийняла спадщину, тобто вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, вступивши в управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ч.1 п.1 ЦК України 1963 року. В даному випадку позивачка є спадкоємицею після смерті [PERSON], якому належав на праві власності жилий будинок у е. Підгайне, вул. Хмельовій, 3. Документів на право власності покійний не оформив, у звязку з чим позивачка, як спадкоємиця за законом, не може оформити на цей будинок відповідне свідоцтво, хоча фактично це домоволодіння є обєктом спадкового майка за законом. На даний час ніхто, крім позивачки, на гей будинок ке претендує. Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». На підставі наведеного, ст. 524. 525, 526, 529, 549, 561 ЦК України 1963 p..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідачів з даним позовом посилаючись на те, що 26.11.2008 року помер [PERSON], її чоловік, який проживав у [INFO]. Після смерті батька стало питання про оформлення спадщини. На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки наданої для ведення особистого селянського господарства. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки державний акт на право власності виготовлено після смерті спадкодавця. Позивачка просить визнати її право власності на спадкове майно у вигляді зазначеної вище земельної ділянки У попереднє судове засідання позивачка не зявилася, про день і час слухання справи повідомлена вчасно, написала заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача у попереднє судове засідання не заявився. Про день і час слухання справи повідомлені вчасно. Надіслали заяву, в якій позов визнають, просять справу розглядати без їх участі. Суд, вивчивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку нро задоволення позову як обґрунтованого доказами. В даному випадку позивачка є спадкоємцем після смерті свого чоловіка (помер 26.11.2008року), якому належала на праві власності земельна ділянка, надана для ведення особистого селянського господарства. Державний акт про право приватної власності на землю були оформлені 04.08.2010 року, тобто після смерті спадкодавця, хоча розпорядження 1595 про надання цієї земельної ділянки у приватну власність [PERSON] було прийняте Іванківською РДА 26.12.2008 року, за його заявою, що подавалась ще за життя. У звязку з цим позивачка, як спадкоємець [PERSON], не може оформити на них відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є обєктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивачки, на це майно не претендує. 4.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачка вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала з ним на день відкриття спадщини у одному будинку. Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». На підставі наведеного, ст. 1223, 1258.' 1261, 1268, 1270. 1298 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

2 ний місяць є протиправною бездіяльністю - порушенням права позивача на державну соціальну підт\-римку дітей війни. Суд відкидає заперечення представника відповідача, оскільки вони не спростовують права по\-зивача на підвищення на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, а також, оскільки позивач повинен був дізнатися про порушення своїх існуючих прав саме тоді, коли це відбулося - напередодні звер\-нення до суду та вважає за необхідне ухвалити рішення, яке гарантуватиме дотримання і захист прав позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований 03.09.2005 Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №377. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сімейне життя з відповідачкою не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сімя розпалася остаточно, примирення з відповідачкою не можливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 03.09.2005 Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №377. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та, посилаючись на ті самі підстави, просить їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти: припинення шлюбних відносин між сторонами, суперечності спільного життя та збереження шлюбу інтересам позивача. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, що говорить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved