Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обгрунтування якого зазначив, що 22 вересня 2008 року укладено між останнім та [PERSON] кредитний договір № МК 174-08КВ за яким останній отримав 20000Свро зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,50% з кінцевим терміном повернення 22.09.2013 року. На забезпечення виконання цих зобов'язань 22.09.2008 року було укладено договір іпотеки за яким відповідач [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок розташований в м. Коростишеві по вул.. Гелевея,150 та земельну ділянку за цією ж адресою. Однак зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту третя особа [PERSON] не виконує, а тому існує заборгованість по договору кредиту в сумі 20462,04Євро, а тому просять звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу банком та виселення осіб, що проживають в будинку. В ході розгляду справи залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON], який зареєстрований і проживає в спірному будинку, а також відділ у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області. Залучено до участі в справі орган опіки та піклування Коростишівської райдержадміністрації, оскільки в спірному будинку зареєстрований та проживає малолітній [PERSON],08.01.1997р.н. Від представника позивача надійшла заява просять справу розглядати без їх участі, позов підтримують, а тому суд розглянув справу без участі останніх. Від відповідача [PERSON] надійшла заява просить справу розглядати без його участі позов не визнає, а тому суд розглянув справу без участі останнього. Від відповідача [PERSON] у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб надійшла заява просять справу розглядати без їх участі, а тому суд розглянув справу без участі останніх. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява просить справу розглядати без його участі, позов не підтримує, а тому суд розглянув справу без участі останнього. Відповідач [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що дійсно її син [PERSON] отримав кредит в Приватбанку 20000Евро, однак своєчасно не повертають кредит, в зв»язку з тяжким фінансовим становищем. По іншому кредиту вже продали квартиру сина та розрахувались. По цьому кредиту погашають заборгованість і банк обіцяв зробити реструктуризацію. В будинку проживає вона з чоловіком, син, невістка та онук, іншого житла в них немає, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Представник Органу опіки та піклування позовні вимоги не підтримала, суду пояснила, оскільки в будинку зареєстрована і проживає дитина, то продавати будинок та виселяти дитину і таким чином позбавити останню житла неможна. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 22 вересня 2008 року укладено між позивачем та третьою особою по справі [PERSON] кредитний договір № МК 174-08КВ за яким останній отримав 20000Евро зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,50% з кінцевим терміном повернення 22.09.2013 року. На забезпечення виконання цих зобов'язань 22.09.2008 року було укладено договір іпотеки за яким відповідач [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок розташований в м. Коростишеві по вул. Гелевея,150 та земельну ділянку за цією ж адресою. Однак зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту третя особа [PERSON] не виконує, а тому існує заборгованість по договору кредиту в сумі 20462,04Євро. Також, в ході розгляду справи встановлено, що в спірному житловому будинку проживає та зареєстрована малолітня дитина - онук відповідачки [PERSON],08.01.1997р.н. Вказані обставини підтверджуються копією кредитного договору № МК 174-08КВ, розрахунком заборгованості по вказаному договору кредиту, договором іпотеки від 22.09.2008 року, домовою книгою та реєстраційними талонами щодо зареєстрованих в будинку осіб. Разом з цим, виходячи з вимог ст. 177 СК України, ч.З ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», то без дозволу органу опіки і піклування неможна укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, здійснювати відчуження житла, а також згідно ч.2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням на рівні з власником або наймачем, органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Крім цього, у відповідності до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна, неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень, органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей, для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування, а як встановлено судом то орган опіки та піклування заперечує проти звернення стягнення на вищевказаний житловий будинок шляхом його продажу, оскільки цим будуть порушені житлові права дитини, так як остання має право проживати в цьому будинку, користуватись ним. Враховуючи викладене, на підставі ст. 177 СК України, ч.Зст.17, ч.2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей»,

Outcome: dismissed