Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно монтажне підприємство» «Спецбуд» про стягнення заробітної плати, в якому зазначає, що 06.10.2008 року був прийнятий на посаду замісника директора з матеріально технічного забезпечення в ТОВ БМП «Спецбуд», наказ № 24 від 06.10.2008 року. 28.12.2008 року був звільнений на підставі ст.. 38 КЗпП України, за власним бажанням. У звязку з тим, що позивач за період з 06.10.2008 року по 28.12.2008 року заробітну плату не одержав, просить стягнути з відповідача заробітну плату за період з 06.10.2008 року по 28.12.2008 року, стягнути з відповідача середню заробітну плату за період з 06.10.2008 року по 11.02.2010 року. 30.08.2010 року [PERSON] надав уточнену позовну заяву в якій просив стягнути з відповідача заробітну плату за період з 06.10.2008 року по 28.12.2008 року в розмірі 5559,50 грн., стягнути з відповідача середню заробітну плату за період з 06.10.2008 року по 11.02.2010 року в розмірі 27101,00 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши надані письмові матеріали справи , оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України , при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства , установи , організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми , належні працівникові при звільненні , власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до трудової книжки [PERSON] на підставі ст.. 38 КЗпП України звільнено з посади замісника директора з матеріально технічного забезпечення в ТОВ БМП «Спецбуд». При звільненні не була виплачена сума кінцевого розрахунку у розмірі 5559,50 грн., про що свідчить довідка видана Управлінням пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова. Так як позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.. 4 Декрету кабінету Міністрів України «Про державне мито» згідно ст.. 88 ЦПК України та Постанови Кабінету Міністрів України «про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» № 1258 від 21 грудня 2005р., необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно монтажне підприємство» «Спецбуд» судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн. 00 коп. а також в доход Державного підприємства «Судовий інформаційний центр» витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 120 грн. 00 коп. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечавть закону , та підлягають задоволенню.

Outcome: approved