Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою до ПБП «Долорес» (далі Підприємство) про виключення майна з акту опису й арешту, який складений відділом виконавчої служби Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області (далі Відділ) від 10 липня 2007 року.(Том.1 а.с.3-4) Ухвалою суду від 23 січня 2009 року до участі у справі залучено як іншого відповідача філію Кіровоградське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України».(Том.1 а.с.42) Під час розгляду справи [PERSON] доповнив позов вимогою про виключення того ж майна з акту опису й арешту, який складений відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Кіровоградській області (далі Управління) від 25 грудня 2008 року.(Том.1 а.с.50) 10 лютого того ж року суд замінив згадану філію на ВАТ «Державний ощадний банк України» (далі Банк) та залучив Управління до участі у справі як третю особу на стороні відповідача.(Том.1 а.с.52) Також, позивач доповнив заяву вимогою про визнання недійсним договору застави, який уклали відповідачі у 2006 році.(Том.1 а.с.108) Ухвалою суду від 07 липня 2010 року залишено без розгляду позов в частині визнання недійсним того правочину.(Том.2 а.с.259) В судовому засіданні [PERSON] підтримав позов в частині виключення майна з актів опису й арешту та пояснив, що Відділ і Управління, виконуючи рішення судів стосовно накладення арешту та звернення стягнення на активи Підприємства, описали його власність, чим порушили відповідне право, котре прагне захистити. Твердив, що це майно перебувало в користуванні відповідача з його волі, оскільки тривалий час працював на Підприємстві. Представник Підприємства в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду письмові заперечення, в котрих вказує, що описане майно належить на праві власності юридичній особі.(Том.1 а.с.83-96) Разом з тим, не надав жодного правовстановлюючого документа на згадане майно і просив розглядати справу за його відсутності.(Том.1 а.с.82) Представник Банку заперечив стосовно задоволення позову, мотивуючи тим, що описане майно належить Підприємству і перебуває у них в заставі. Як доказ того надав договір застави. Також, пояснив, що при укладені згаданого договору Підприємство, як доказ наявності права власності на майно, надало копії правовстановлюючих документів, які завірили продавці. Представники Відділу і Управління заперечили стосовно задоволення позову, вважаючи, що діяли правомірно та на підставі судових рішень. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], представників Банку, третіх осіб, допитавши свідків і дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення. Позивач з 01 листопада 2001 року по 01 вересня 2007 року працював на посаді директора з фінансових питань Підприємства.(Том.1 а.с.187) Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2005 року за [PERSON] визнано право власності на гичкозбиральну машину БМ-6, 2 причепа 2ПТС-4.(Том.1 а.с.5-6) Згідно рішення суду попереднім власником майна було СТОВ «Відродження» згаданого району області. За інформацією інспекції Державного технічного нагляду у рішенні суду зазначений лише тип причепу, а його модель 887-Б.(Том.2 а.с.275-277) 10 листопада 2005 року [PERSON] придбав 2 токарних станка, фрезерний станок, 3 свердлильних станка, які просить виключити з актів опису й арешту.(Том.1 а.с.9-10) В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] показали, що з 2005 року працювали у Підприємстві трактористом і завідуючим складом, а лише у 2006 року узаконили трудові відносини, що визнав позивач. (Том.2 а.с.1-2) Повідомили, що станом на осінь 2005 року у Підприємства у користуванні перебував лише один токарний станок, який належав власникам майнових сертифікатів. Надалі, [PERSON] привіз на Підприємство токарні, фрезерний, свердлильні станки. Також, у червні 2005 року з с.Злинка Маловисківського району Кіровоградської області трактористи за вказівкою позивача перевези на територію Підприємства причепи, гичкозбиральну машину і інше майно. Позивач зазначив, що все це майно перебувало у користуванні Підприємства і не укладався жодний правочин щодо умов його зберігання. У червні-липні 2006 року податковою інспекцією проведено виїзну позапланову перевірку Підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2003 року по 31 березня 2006 року.(Том.2 а.с.239-259) У акті перевірки від 20 липня 2006 року відсутні відомості про придбання станків, причепів, гичкозбиральних машин. При ознайомленні з цим актом посадові особи Підприємства зазначили, що первинні документи, котрі використані при проведенні перевірки, достовірні, наданні в повному обсязі, а додаткових (інших) документів, які свідчать про діяльність юридичної особи за цей період не існує. 28 жовтня того ж року, за не встановлених органом дізнання обставин, зникли бухгалтерські документи Підприємства за 2003-2006 роки. (Том.2 а.с.111) Із наданих Банком копій правовстановлюючих документів Підприємства на спірне описане майно вбачається, що воно придбане в період, за який проводила податкова інспекція перевірку діяльності юридичної особи, а кількість і роки випуску станків відрізняються від аналогічних даних, котрі зазначені у правовстановлюючих документах [PERSON]М.(Том.1 а.с.148-156) До суду не зявився жодний з продавців майна, а тому з урахуванням акту перевірки податкової інспекції суд дійшов висновку, що відповідачі не надали і не могли надати (у звязку з відсутністю) достовірних та належних доказів укладення Підприємством договорів купівлі-продажу того майна. 16 травня 2007 року Відділом на підставі ухвали цього суду від 07 травня того ж року про забезпечення позову [PERSON] до Підприємства складено акт опису й арешту майна, серед якого значиться гичкозбиральна машина БМ-6, 2 токарних станка, фрезерний станок, 2 свердлильних станка, модель і роки випуски котрих співпадають з аналогічними даними у правовстановлюючих документах, які надав позивач.(Том.1 а.с.253-255) 10 липня 2007 року Відділом на підставі ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня того ж того ж року про забезпечення позову [PERSON] до Підприємства складено акт опису й арешту майна, серед якого значиться гичкозбиральна машина БМ-6, 2 причепи 2ПТС-4, 2 токарних станка, фрезерний станок, 2 свердлильних станка, модель і роки випуски котрих співпадають з аналогічними даними у правовстановлюючих документах, які надав [PERSON]М.(Том.1 а.с.21-25) Обидва акти складені державним виконавцем Відділу Мовчан С.Д., котра, будучи допитаною як свідок, показала, що данні про модель і рік випуску станків записувала на підставі інформації з табличок виробника, які були прикріпленні на них. 25 грудня 2008 року Управлінням на підставі наказу господарського суду Кіровоградської області від 31 березня того ж року про стягнення з Підприємства на користь Банку коштів складено акт опису й арешту майна, серед якого значиться 2 причепи моделі 887-Б, 2 токарних станка, фрезерний станок, свердлильний станок, модель котрих співпадають з аналогічними даними у правовстановлюючих документах, які надав позивач.(Том.1 а.с.167-169) Державний виконавець Управління Мохна С.О. в судовому засіданні пояснила, що під час опису на станках не кріпились таблички виробника. Отже, в актах опису й арешту майна від 10 липня 2007 року та 25 грудня 2008 року значиться лише частина предметів із загального списку [PERSON], які останній просить виключити і, як наслідок, повернути у користування. Суд не бере до уваги пояснення представника Банку, що станом на 22 грудня 2006 року на спірних станках не містились таблички виробника з таких підстав. Перш за все, ці судження базуються виключно на акті перевірки заставного майна та фотографіях станків.(Том І а.с.157-166) Однак, на згаданих фотографіях відсутні дані про час зйомки. Разом з тим, у актах опису й арешту Відділу відсутні протиріччя стосовно моделі і років випуску станків. З аналізу цих актів вбачається, що при описі не надходило скарг і вони без застережень підписані усіма учасниками. Відтак, суд дійшов висновку, що таблички виробника зі спірних станків були демонтовані після 10 липня 2007 року. Юридична оцінка встановлених судом обставин. З аналізу доказів щодо права власності на спірне майно вбачається, що станки, причепи, гичкозбиральна машина, які описані Відділом і Управлінням, з числа зазначених у позовній заяві, належать [PERSON] Таким чином, державні виконавці, виконуючи судові рішення, помилково описали майно позивача, яке не підлягало арешту. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 того ж Кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здісненні. Оскільки, державні виконавці описали лише частину майна позивача, яке зазначене у заяві, як майно, що підлягає виключенню з актів опису, тому позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати суд стягує з відповідачів у рівних частках. На підставі викладеного і ст.ст.316-317, 321, 328, 386 ЦК України,

Outcome: partial