Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та зазначив, що 17 травня 2006 року померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 5.16 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю: серія Р1 № 482449 виданого 15.10.2001 року на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] селищної Ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 06.07.2001 р. за №234 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-01-53, а також на - грошові внески, що зберігаються в Ізмаїльському відділенні ВАТ «Державний Ощадний банк України» у філії Ощадбанку №6708/018 на рахунку № [NUMBER]. Ще за життя [PERSON] склала посвідчений секретарем Суворовської посилкової ради заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала вищезазначене майно [PERSON] позивачу по справі, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], йому у цьому було відмовлено у звязку із тим, що немає витягу з Державного реєстру земель, необхідного для оформлення спадщини. З наведених підстав позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] селищна рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Крім цього в п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю, або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 17 травня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане [PERSON] селищною радою Ізмаїльського району Одеської області від 18.05.2006 року, серія І-ЖД № 056648. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5.16 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю: серія Р1 № 482449 виданого 15.10.2001 року на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] селищної Ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 06.07.2001 р. за №234 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-01-53, та грошові внески, що зберігаються в Ізмаїльському відділенні ВАТ «Державний Ощадний банк України» у філії Ощадбанку №6708/018 на рахунку № [NUMBER] 22 вересня 1994 року [PERSON] склала заповіт посвідчений, секретарем Суворовської посилкової ради, Ізмаїльського району Одеської області зареєстрований в реєстрі за № 56, яким на випадок своєї смерті заповідала усе своє майно, позивачу по справі. Позивач фактично прийняв спадщину тому що встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив йому видачі такого свідоцтва, мотивуючи свою відмову тим, що на підставі Постанов КМ України від 06.05.2009 року № 439 та від 28.08.2009 року № 901 для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку повинен бути витяг з Державного реєстру земель, який у даному випадку відсутній. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved