Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АСТ «Астро-Дніпро» про спонукання до виплати страхового відшкодування та про відшкодування моральної шкоди, зазначивши наступне. 21.05.1997року [PERSON] уклав з АСТ «Астро-Дніпро» договір добровільного страхування життя №133540 строком на 10років з 06.07.1997року по 05.07.2007року на 1500 грн. 12.11.2003року з позивачем трапився нещасний випадок на виробництві, про що було складено страховий акт №5 від 15.11.2003року. У результаті нещасного випадку позивач отримав травматичний дефект 1,3,4 та 5 пальців лівої кисті. У звязку з отриманою травмою він не працював, так як проходив лікування з 12.11.2003року по 23.11.2003рік та з 24.11.2003року по 04.12.2003рік. У відповідності до п. 2.8 Договору, травма, отримана застрахованою особою у результаті нещасного випадку у період дії договору страхування є страховим випадком й підлягає страховому відшкодуванню з розрахунку, якщо строк лікування у лікувальному закладі перевищує 10 днів безперервного лікування у розмірі 0,5% від встановленої договором страхової суми, яка складає 165грн (1500*22дні). Добровільно вказану суму відповідач не виплатив до теперішнього часу. 05.12.2003року померла його мати, [PERSON] по старості. Згідно п. 2.8 Договору у випадку смерті родича застрахованої особи не у результаті нещасного випадку, підлягає страховому відшкодуванню у розмірі 25% від встановленої договором страхування страхової суми з розрахунку 375,00грн (1500*25%). Добровільно вказану суму відповідач не виплатив до теперішнього часу. 30.11.2004року, виконуючи у власному гаражі ремонт легкового автомобілю з використанням чоботарського ножа я отримав різану рану лівої кисті руки, у результаті чого отримав побутову травму, про що було складено акт №6 від 15.12.2004року. Відповідач, відповідно договору, повинен був сплатити позивачу страхове відшкодування з розрахунку 105грн. (1500*0,5%). Однак свого зобовязання відповідач не виконав до теперішнього часу. За невиконання своїх обовязків по страховому відшкодуванню відповідач зобов'язаний сплатити позивачу, згідно п.. 3.4.7 договору неустойку з розрахунку 0,1% від суми страховки за кожен день прострочення за 1095 днів, а всього суму у розмірі 1642,50грн (1500*0,1*1095днів). Крім того діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях, втрати сну, апетиту, порушенням звичного укладу життя. Моральну шкоду позивач оцінює в 1000грн. У звязку з вищевикладеним просить суд, зобовязати відповідача здійснити йому страхові виплати у розмірі 1500грн, а також страхові виплати у сумі 645грн, а всього 2\~145грн.; стягнути з відповідача неустойку у розмірі 1642,50грн.; стягнути моральну шкоду у розмірі 1000грн та судові витрати. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги і просять задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача визнав позов частково, а саме: щодо стягнення 1500грн. страхової суми та стягнення витрат на ІТЗ, просить суд позов задовольнити частково. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 21.05.1997року між [PERSON] та АСТ «Астро-Дніпро» було укладено договір добровільного страхування життя №133540 строком на 10років з 06.07.1997року по 05.07.2007року на 1500 грн. Згідно умов договору [PERSON] виплачував страхові внески у сумі 7,50грн. шляхом утримання відповідної суми з його заробітної плати, щомісячно (довідка від 23.01.2008року, видана бухгалтером ВАТ «Запорізький завод феросплавів»). 12.11.2003року з позивачем трапився нещасний випадок на виробництві, про що було складено страховий акт №5 від 15.11.2003року. 05.12.2003року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КГ № 158143 виданого Нижньосірогозьким райвідділом РАГС Херсонської області 05.12.2003року, актовий запис №110. 30.11.2004року, позивач [PERSON] отримав різану рану лівої кисті руки, у результаті чого отримав побутову травму, про що було складено акт №6 від 15.12.2004року. Згідно умов договору, у результаті нещасного випадку на виробництві, у випадку смерті родича застрахованої особи не у результаті нещасного випадку, у результаті отримання побутової травми, підлягає страховому відшкодуванню. Так як, відповідно до умов договору страхова сума складає 1500грн. та відповідачем не сплачена, вимоги позивача про стягнення страхової суми у розмірі 1500 грн. є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до п. 3.2.4 Договору страхування при настанні страхового випадку позивач повинен був надати Страховику документи, які підтверджували б настання страхового випадку. Судом встановлено, що після настання страхових випадків та по теперішній час [PERSON] до АСТ «Астро-Дніпро» зазначених документів не надавав. Крім того, згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Частина 3 ст.550 ЦК України передбачає, що кредитор не має права на неустойку у разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобовязання (ст. 617 ЦК України). Оскільки, суду доведено, що позивач не надав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування та відповідних документів, підтверджуючих настання страхових випадків, то відповідачем не було порушено зобовязання. За таких підстав позовні вимого щодо стягнення з відповідача неустойки не підлягають задоволенню. Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн. в силу ст.1167 ЦК України не підлягають задоволенню із-за відсутності доказів про причинний зв'язок між неправомірними діями відповідача та моральними стражданнями позивача та відсутності доказів наявності вини. На підставі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 59,50грн., витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120,00грн., підтверджені відповідними квитанціями.

Outcome: partial