Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що 28.05.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя не склалося, через те, що відповідач не піклується про сім'ю, постійно обманює, не допомагає по господарству, байдуже ставиться до неї та дитини, спричиняв тілесні ушкодження, зловживає спиртними напоями, матеріально не допомагає ні їй, ні дитині. Вказує, що вони втратили почуття любові та поваги одне одного, їх шлюб існує формально, вони не проживають з кінця грудня 2009 року, в зв'язку з чим вона одна утримує сім'ю. Їхня дочка проживає разом з нею, виховується нею і перебуває на її утриманні. Просить суд, розірвати шлюб між ними та стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дочки. В судове засідання позивачка не з'явилася. Від неї до суду надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги повністю підтримала. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшло заперечення, в якому він зазначив, що погоджується на розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON], однак з інших причин, ніж зазначені в позовній заяві. Вказує на те, що спиртні напої не вживає та ніколи не піднімав руки на свою дружину [PERSON], та що причиною розпаду їхньої сім'ї стала несумісність характерів, внаслідок чого вони перестали розуміти один одного та перестали спілкуватись. В своєму запереченні відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі запропонованому позивачкою. Дослідивши письмові докази по справі, приймаючи до уваги заперечення на позов відповідача суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 28 листопада 2005 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №559 (а.с.3). Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.4) Як вбачається із довідки КЖРЕП №9 від 02.09.2010 року [PERSON], та [PERSON], не проживають в квартирі №6, по вул. Ольжича Олега, 3, в м. Чернівці, яка належить [PERSON], з нею проживає тільки її син [PERSON]. (а.с.7). Отже, як вбачається із викладеного відповідач не проживає з позивачкою на даний час, шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними фактично припинені, між ними втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню, оскільки вони перестали розуміти один одного, втратили почуття кохання один до одного, у них немає згоди щодо вирішення побутових питань та питань виховання дитини та подальше існування шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та з урахуванням матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини та розірвання шлюбу підлягають повному задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

Outcome: approved