Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі (далі - УПФУ), який обґрунтовувала тим, що в зв'язку з набуттям додаткового страхового стажу вона звернулася до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який проведений відповідачем виходячи із показника середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,91 грн.). Вважала такий перерахунок пенсії таким, що проведений всупереч цьому Закону, оскільки УПФУ не був застосований показник середньої заробітної плати за 2009 рік, тобто календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Виходячи з цього просила визнати такі дії відповідача незаконними і зобов'язати провести перерахунок пенсії з 01.02.2010 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік (1650,43 грн.). Також встановити обов'язок надалі сплачувати пенсію у новому розмірі. Справу розглянути без її участі. УПФУ направило суду письмові заперечення проти позову (а.с. 20), які мотивувало тим, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було внесено зміни до статей 40 і 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", чим врегульовано питання застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу загалом в Україні, з якої сплачено страхові внески, та порядок проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу та заробітку, набутого після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року ці зміни визнані неконституційними, однак рішення про відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось, тому пенсія позивачці визначалась на підставі пп. З п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". У направленій суду письмовій заяві справу просило розглянути без участі його представника. Враховуючи клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка отримує пенсію за віком, нарахування та виплату якої здійснює відповідач (а.с. 6). Після виходу на пенсію вона продовжує працювати та після проведення попереднього перерахунку пенсії (03.02.2008 р.) набула додаткового страхового стажу понад 24 місяці, що вбачається з розпорядження відповідача, копій трудової книжки і довідки, наданих позивачкою (а.с. 7-8, 10). 10.02.2010 р. позивачка звернулася до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який проведений відповідачем починаючи з 01.02.2010 р., із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік (а.с. 9). Між тим, згідно з вимогами ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції від 22.05.2008 р. (далі - Закон N 1058-І\\/), у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.І ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абз. З ч. 1 ст. 40 цього Закону. Посилання УПФУ на відсутність рішення про відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції, як на підставу проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, не можуть бути взяті до уваги, оскільки зміни, внесені до редакції ч. 4 ст. 42 Закону N 1058-IV Законом України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнано неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. за №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), а в силу ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто, у випадку визнання неконституційними правових актів, якими внесено зміни до діючих правових актів, прийняття окремого рішення про відновлення дії відповідних норм у попередній редакції чинним законодавством не вимагається. При цьому, правила проведення такого перерахунку пенсії, які встановлені пп. З п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", не можуть бути застосованими в силу загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами. За встановлених обставин, з огляду на дату подання заяви про перерахунок пенсії (10.02.2010 р.) і приписи ст. 45 Закон N 1058-IV, суд вважає, що УПФУ повинно було провести перерахунок пенсії позивачці з 1.02.2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2009 рік, а зворотне свідчить про незаконність дій відповідача. Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд враховує, що за приписами ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законами України. Виходячи із змісту правовідносин сторін, які носять публічно-правовий характер і регулюються спеціальними законодавчими актами, суд вважає необхідним відновити порушені права позивачки шляхом визнання незаконними дій відповідача щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, зобов'язавши його провести такий перерахунок з 1.02.2010 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік, а в частині позовних вимог про встановлення обов'язку здійснення таких виплат у майбутньому - відмовити, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання. Понесені позивачкою судові витрати в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача частково - в розмірі 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У відповідності до п. 34 ч.І ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.2003 р. № 7-93 "Про державне мито" не підлягає стягненню з відповідача судовий збір, а за ч. 2 ст. 88 ЦПК України такі витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial