Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі, оплату праці за вимушений прогул, відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що позивач 25.08.2009 року був звільнений з посади апаратника виробництва кісткових жирів 5 розряду за ч. 6 ст. 36 КЗпП України. Відповідач не повідомив позивач про зміну істотних умов праці, встановлення неповного робочого часу не пізніше ніж за два місяці до звільнення , що є порушенням ч. 3 ст. 32 КЗпП України , відсутній підпис позивача з наказом № 74 від 07.05.2009 р. щодо встановлення режиму роботи підприємства. Зазначені порушення встановлені перевіркою Терінспекції праці у Полтавській області та директора КП «Полтавського м»ясо комбінату» притягнуто до адмінвідповідальності. У зв»язку з порушенням відповідачем законодавства щодо звільнення позивача, позивач повинен бути поновлений на попередній роботі з 25.08.2009 року та стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях, які зазнав позивач у результаті незаконного звільнення, вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду оцінює в 10\~000 грн. 30.11.2009 року позивачем були доповнені позовні вимоги в яких позивач просив зобов»язати відповідача відшкодувати йому різницю соціальних виплат у розмірі 62,40 грн. за кожен день з 30.09.2009 р. по 29.09.2010 р., оскільки відповідачем невірно розрахований середній заробіток, що призвело до зменшення сум, які отримував позивач. Відповідачем видана довідка про середній заробіток позивача з порушенням вимог Постанови КМУ від 26.08.2001 року № 1266, а тому звернувся до суду з вимогою про зобов»язання позивача видати таку довідку та стягнути витрати на надання правової допомоги у розмірі 1\~000 грн. 17 травня 2010 року КП «Полтавський м»ясокомбінат» звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в якій просив стягнути з [PERSON] кошти. В позові посилався на те, що у зв»язку з звільненням [PERSON] , йому було нараховані 4 764 грн. 90 коп., а після утримання податків видано 3 954 грн. 27 коп. При розрахунку була допущена помилка у результаті якої позивачу за первісним позовом було зайво виплачено 1007 грн. 65 коп.,які просили стягнути . У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Позовну вимогу про зобов»язання відповідача видати довідку про розмір середньої заробітної плати не підтримав, проте суду не надав заяву про відмову чи залишення без розгляду даної позовної вимоги. Зустрічний позов не визнав та пояснив, що вихідна допомога виплачена вірно, при її отриманні він не мав претензій щодо нарахованої суми,а тому просив відмовити у задоволенні позову КП «Полтавський м»ясо комбінат». Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала та пояснила, що звільнення позивача було проведено з дотриманням вимог КЗпП України, а тому відсутні підстави для поновлення позивача, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди. Що стосується позовних вимог про стягнення 62,40 грн. за період з 30.09.2009р. по 27.09.2010р., то позивач невірно трактує Постанову КМУ від 26.08.2001 р., довідка видана вірно. Просила відмовити у задоволенні позову. Зустрічний позов підтримала та просила задовольнити, стягнути суму у розмірі 1007 грн. 65 коп. та судові витрати. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи № 3-1923/09, приходить до висновку , що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги КП «Полтавського м»яс комбінату» підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював апаратником виробництва кісткових жирів 5 розряду та згідно наказу від 25 серпня 2009 року був звільнений згідно ч.6 ст. 36 КЗпП України. Згідно наказу № 37-к від 04.12.2001 року КП «Полтавський м»ясокомбінат» встановлено режим роботи на умовах неповного робочого тижня для працівників підприємства згідно заяв, у тому числі і позивача з 02.04.2001 року. Відповідно до наказу № 74 від 07 травня 2009 року виданого КП «Полтавський м»ясо комбінат» «Про продовження режиму неповного робочого часу на КП «Полтавський м»ясо комбінат» продовжено з 07.07.2009 року за згодою ППО КП «Полтавський м»ясо комбінат» дію раніше встановленого режиму роботи підприємства з неповним робочим часом згідно графіків виходу на роботу, відповідно до ст. 56 КЗпП України та умов колективного договору на 2009-2010 рр. Згідно акту про ознайомлення з наказом від 24.06.2009р. [PERSON] був ознайомлений з наказом № 74 від 07.05.2009р. та відмовився від підпису про ознайомлення з цим наказом , відмовився писати заяву про продовження роботи з неповним робочим часом згідно графіків виходу на роботу. Посилання позивача про не ознайомлення його з наказом № 74 від 07.05.2009 року є неприйнятними, оскільки [PERSON] у своїй заяві на ім»я директора КП «Полтавський м»ясо комбінат» від 22.06.2009 року зазначає, що даний наказ йому був наданий 17.06.2009 року та він з ним ознайомлений. Відповідно до постанови Апеляційного суду Полтавської області від 29.03.2010 року провадження по адміністративній справі відносно директора КП «Полтавський м»ясокомбінат» [PERSON] закрито на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП. Даною постановою встановлено , що твердження про порушення стосовно [PERSON] вимог ст. 32 ч.3 КЗпП України в частині неповідомлення працівника про зміну істотних умов праці ( встановлення або скасування неповного робочого часу) не пізніше ніж за два місяці є безпідставними, оскільки весь цей час [PERSON] фактично працював в умовах неповного робочого часу. А тому умови праці [PERSON] в період з січня по червень 2009 року не є такими, що істотно змінилися. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.3 ст. 32 КЗпП України позивач був повідомлений за 2 місяці про зміну істотних умов праці, як пояснив [PERSON] у судовому засіданні, він заяви про продовження роботи не подавав, відповідно до акту від 25.08.2009 року відмовився від продовження роботи з неповним робочим часом та подачі заяви про звільнення , а тому був правомірно звільнений за ч. 6 ст. 36 КЗпП України, а за таких обставин відсутні підстави для його поновлення на займаній посаді, стягнення оплати за вимушений прогул, моральної шкоди. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] 62 грн. 40 коп. за період виплати йому соціальної допомоги , а саме з 30.09.09. по 27.09.2010 року, видачі довідки форми 2, то вказані вимоги є безпідставними. Відповідно до вимог Постанови КМУ від 26.08. 2001 р. № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» позивачу [PERSON] видана довідка № 260 від 02.09.2009 року . П.12. даної постанови на який посилається позивач,як на підставу заявлених позовних вимог, стосується розрахунку середнього заробітку у разі втрати застрахованою особою професійної працездатності та не може бути застосована до розрахунку середньої заробітної плати відносно позивача. Форма виданої довідки відповідає вимогам додатку 3 затвердженого вищевказаною Постановою. Також суд приймає до уваги лист Полтавського міського центру зайнятості від 24.02.2010 року ,який підтверджує правильність видачі довідки КП «Полтавський м»ясо комбінат» про середню заробітну плату [PERSON] , для нарахування допомоги по безробіттю . Відповідно до акту від 19 жовтня 2009 року була виявлена помилка при видачі [PERSON] розрахункових сум, а саме у зв»язку зі звільненням його з роботи , були нараховані 4\~764 грн. 90 коп., з яких заробітна плата за серпень 970 грн., компенсація за невикористану відпустку 1392 грн. 06 коп., вихідна допомога 2\~402 грн. 84 коп., та після утримання податку згідно видаткового ордеру № 2223 від 25.08.2009 року видано 3\~954 грн. 27 коп. При розрахунку середньомісячної заробітної плати для нарахування вихідної допомоги, підлягає застосуванню Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою КМУ від 08.02.1995 року за № 100, а тому з урахуванням відпрацьованих робочих днів за червень-липень 2009 року 23 дні та нарахованої заробітної плати - 2\~434 грн. 86 коп. ( а. с. 46)., середньоденна заробітна плата складає: 2434,86 грн. : 23 = 105,86 грн. , а середньомісячне число робочих днів : 23 дні : 2 = 11,5. Середньомісячна заробітна плата складає : 105,86 грн. х 11,5 днів = 1217 грн. 39 коп., що є розміром вихідної допомоги без врахування податку. Позивач за первісним позовом не заперечував, що у день звільнення, а саме 25 серпня 2009 року йому було виплачено вихідна допомога у розмірі 2\~402 грн. 84 коп. , а тому з нього на користь відповідача підлягає стягненню сума зайво виплачених грошових коштів з урахуванням податків у розмірі 1\~007 грн. 65 коп. З відповідача за зустрічним позовом на користь позивача підлягають стягненню судові витрати , а саме 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved