Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що вона є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи з 2008 року, до цього перебувала на обліку в УПСЗН як дитина-інвалід, інвалідність якої пов"язана з аварією на ЧАЕС, і відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щорічної суми на оздоровлення в розмірі п"яти мінімальних заробітних плат за період 2008-2009 роки на момент виплати, за 2007 рік - в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Відповідач ухилявся від надання вказаних коштів у повному обсязі. Тому позивач просив суд визнати незаконною відмову в виплаті недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки та зобов*язати відповідача нарахувати та провести таку виплату в сумі 9960 гривень . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягав. Представник УПСЗН Волноваської РДА позов не визнала та пояснила, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 09.06.2008 року, як потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2 групи, до цього вона перебувала на обліку як дитина-інвалід, інвалідність якої пов"язана з аварією на ЧАЕС, та отримує відповідно до Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічно допомогу на оздоровлення у відповідності з Постановою КМУ №562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено розмір щорічної допомоги на оздоровлення дітям-інвалідам у сумі - 90 гривень, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідам 2 групи - 120 гривень з урахуванням реальних можливостей бюджету. Представник державного казначейства в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву, в якій позов не визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач з 09.06.2008 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації Донецької області як особа, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи ( надалі - ЧАЕС ) 1 категорії , інвалід 2 групи, до цього вона перебувала на обліку , як дитина-інвалід, інвалідність якої пов"язана з аварією на ЧАЕС, (посвідчення серії А 138285), у звязку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України „ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі змінами на підставі Закону № 230/96-бР від 06.06.1996 року, де передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2 групи в розмірі п"яти мінімальних заробітних плат на момент виплати, дітям-інвалідам - в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. В порушення зазначених норм відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі не нарахована і не сплачена. Фактично нараховано та сплачено: за 2007 рік - у січні 2007 року - 90 гривень ( як дитині - інваліду 2 групи, інвалідність якої пов"язана з аварією на ЧАЕС , за 2008 рік - у січні 2010 року - 120 гривень , за 2009 рік - у січні 2010 року - 120 гривень як інваліду 2 групи, згідно відповіді УПСЗН від 14.04.2010 року. Виплати проводились у розмірах, встановлених постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. Суд не може погодитися з такими діями Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України. Пунктом 1 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина ,, Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі змінами на підставі Закону № 230/96-ВР від 06.06.1996 року, передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2 групи - в розмірі п"яти мінімальних заробітних плат, дітям - інвалідам - в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до Закону України «Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати...» за відповідні роки та Закону України «Про Державний бюджет України...» за відповідні роки мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі: у 2007р. з 01.01. - 400 гривень; в 2010 році - на 01.01. - 869 гривень. Зі змісту названих законів не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону. Постановами Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 „Про компенсаційні виплати особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і від 12.07.2005 року № 562 всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які встановлюють розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі. Між тим, з моменту прийняття зазначених Постанов Кабінетом Міністрів України встановлені ними розміри щорічної допомоги залишалися незмінними, у той час, як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб,- що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягають: -ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", -У відповідності до ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" з 1 січня 2007 року установлено розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень на місяць. Згідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік мінімальна заробітна плати встановлена з 01.01.2010 року - 869 гривень. Крім того, суд приймає до уваги, що рішеннями Конституційного Суду №8-рп/2005 від 11.10.2005 року і №6-рп/2007 від 09.07.2007року по справах відповідно №1-21/2005 та №1-29/2007 сформульована правова позиція, згідно якої Конституція та Закони України відокремлюють певні категорії громадян держави, які потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать і громадяни, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС. Також у вказаних рішеннях зазначено, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень та захист втраченого здоров*я у зв*язку з аварією на ЧАЕС (тобто порушення безпечного для життя і здоров*я довкілля), тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів, постанов КМУ або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області щодо виплати компенсації на оздоровлення позивачу у розмірах, менших від п"яти мінімальних заробітних плат за період 2008-2009 років, менших від чотирьох заробітних плат за 2007 рік, є неправомірними, необхідно стягнути з відповідача УПСЗН з урахуванням сплачених сум, виходячи з наступного розрахунку: за 2007 р. у січні 2007р. у сумі 400 грн.х 4 - 90 грн.= 1510 гривень; за 2008 рік у січні 2010 року 869 грн.х 5 -120 грн. = 4225 гривень. за 2009 рік у січні 2010 року 869 грн.х 5 - 120 грн.= 4225 гривень. Всього підлягає стягненню 9960 гривень. На підставі ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 19, 22, 92 Конституції України,

Outcome: approved