Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що вона має статус дитини війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни і їй повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Про те зазначена надбавка їй не виплачується у повному розмірі і тому вона звернулась до відповідача з проханням нарахувати і виплатити заборговані грошові кошти, починаючи з 1 січня 2009 року по час звернення до даного управління, однак отримала відмову, яку вважає незаконною, у зв'язку з чим просить визнати такі дії Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області щодо нарахування і виплати їй щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2009 року по час звернення до управління незаконними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України нарахувати та виплатити їй, як дитині війни, недоплачену щомісячну держану соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 01.01.2009 року по даний час. Позивачка свій позов підтримала у повному обсязі та просила суд справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не повідомив причини неявки і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності, однак подав до суду заперечення, в якому позовні вимог не визнав і зазначив, що фінансування виплат згідно закону «Про соціальний захист дітей війни» проводиться із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України. Всі виплати позивачці проводились відповідно до чинного законодавства, а тому просив в позові відмовити. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З огляду на викладене, оскільки проти цього не заперечує позивач, наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка відповідно до статті 1 Закону є дитиною війни та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Кіцманському районі. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення „Про Пенсійний фони України" та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення і перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, яким і по даній справі е відповідач. Згідно статті 6 Закону (в редакції Закону від 18.11.2004 року №2195-1 У, який набрав чинності з 01.01.2006 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до статті 28 частини 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-1У мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Законом України від 19.01.2006 року № 3367-ІУ, який набрав чинності з 02.04.2006 року було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5, запроваджуються з 01.01.2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Відповідно до статті 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII учасникам війни, не нагородженим орденами та медалями колишнього СРСР, пенсія підвищується на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 2 статті 41 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. У 2008 році в період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року нараховано та виплачено підвищення до пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих громадян" у розмірах: з 22.05.2008 року -.48,1 грн., з 01.07.2008 року - 48,2 грн. та з 01.10.2008 року -49,8 грн.. Виходячи із вищенаведених встановлених судом обставин, суд вважає, що звернення позивачки до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів є правомірним. Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 3 частиною 2 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі „Кечко проти України" (заява № 63134/00) встановлено, в межах свободи дій держави визначити, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинним (пункт 23 Рішення). Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки за період з 01.01.2009 року по час звернення до суду - 02 червня 2010 року. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, понесені позивачами витрати за інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи слід стягнути з відповідача, а судовий збір компенсувати за рахунок держави. На підставі ст.ст. 6 п.1, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 1,3, 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-1У, ст. 28 ч. 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-1У, ст.ст. 62, 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року № 107-УІ, ст. 16 Цивільного кодексу та

Outcome: approved