Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Бісер», про повернення вкладу та нарахованих відсотків, посилаючись на те, що між ним та КС «Бісер» було укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №Д/09/0060 від 30.06.2009 року, згідно якого на депозитний рахунок ним вкладено кошти на депозит в розмірі 61032,67 грн. терміном до 30.06.2010 року, із процентною ставкою 32,5% річних. Зазначає, що 30.06.2010 року, по закінченню терміну дії договору, він звернувся до відповідача з заявою про повернення внесених коштів, однак ні відповіді, ні коштів ним не було отримано. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок №Д/09/0060 від 30.06.2009 року в розмірі 80868,28 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. У судове засідання позивач не з'явився, від його представника до суду надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і надані докази, вважає позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 червня 2009 року між Кредитною спілкою «Бісер» та позивачем, який є членом кредитної спілки КС «Бісер», був укладений договір №Д/09/0060 про залучення внеску (вкладу) члена на депозитний рахунок, згідно умов якого, зокрема п.1.1. договору, позивач вносить внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі, в розмірі 61032,67 грн. на строк, початком якого є дата внесення внеску, а закінченням 30.06.2010 року, та згідно п.2.2. вказаного договору процентна ставка за внеском складає 32,5% річних. /а.с.7/. Як вбачається із квитанції до прибуткового касового ордера від 30.06.2009 року від позивача було прийнято КС «Бісер» внесок (вклад) в розмірі 61032,67 грн. за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №Д/09/0060 від 30.06.2009 року /а.с.8/ Відповідно до пункту 2.8. договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №Д/09/0060 від 30.06.2009 року відповідач зобов'язався повернути позивачу члену КС «Бісер» суму внеску, а також нараховані, але не сплачені проценти на внесок в день визначений п.1.1. даного договору в якості закінчення строку внеску, а пунктом 1.1. договору передбачено, що строк дії договору закінчується 30.06.2010 року. 30.06.2010 року позивачем було передано відповідачу заяву про повернення внеску по договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №Д/09/0060 від 30.06.2009 року. /а.с.9/ Як вбачається із вищевикладеного, 30.06.2010 року дія договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №Д/09/0060 від 30.06.2009 року закінчилася, але в порушення п.2.8. договору, відповідач не повернув позивачу внеску в сумі 61032,67 гри., та нараховані проценти за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №Д/09/0060 від 30.06.2009 року в сумі 19835,61 грн., що підтверджується копією графіку розрахунків. /а.с.10/. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якого є надання фінансових послуг. Відповідно до ч. 4 ст. 1066 ЦК України положення ЦК України застосовується до інших фінансових установ, в тому числі кредитних спілок. Договір укладений між позивачем та відповідачем має усі істотні умови, що передбачені ст. 1058 ЦК України, а саме договору банківського вкладу Частина 2 ст. 1060 ЦК України, вказує, що за договором банківського вкладу незалежного від його виду банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання та у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, але не зважаючи на це відповідач не виконує свої зобов'язання та відмовляється видати позивачу вклад на його вимогу, то суперечить чинному законодавству України. У ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошове зобов'язання. У відповідності до укладеного договору (депозитного договору), позивач є споживачем послуг банку (клієнт банку) (ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність»), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності, тобто позивач [PERSON] є законним власником свого вкладу та нарахованих щодо нього процентів. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, не повернувши позивачу його вклад, не виконав свої зобов'язання за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №Д/09/0060 від 30.06.2009 року, який по своїй суті є договором банківського вкладу, чим порушив права та охоронювані Конституцією та законами України інтереси позивача, як власника даних коштів банківського вкладу. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved