overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

22.07.2010 року [PERSON] - позивачка по справі, звернулась до суду з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] - відповідача по справі, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей Аліни та [PERSON], який не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання, хоча таку змогу має, оскільки є працездатним, здоровим, утримує домашнє господарство та має мінливі періодичні доходи. Дитина перебуває лише на утриманні позивачки. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, зменшивши їх, просила стягувати з відповідача аліменти по 200 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач зменшені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, та, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, який у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоча таку змогу має, оскільки є здоровим та працездатним, має підсобне господарство, від якого отримує нерегулярні мінливі доходи. Неповнолітні діти перебувають на утриманні позивачки. Зазначені обставини стверджуються копією свідоцтва про розірвання шлюбу сторін ( а.с.З ), копіями свідоцтв про народження дітей ( а.с.4,5 ), довідками з місця проживання позивачки ( а.с. 6,7 ) Відповідно до вимог ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати утримання на неповнолітніх дітей, як-то передбачено ст.ст. 180, 182 СК України, а тому позов задовольняє, при цьому враховує стан здоров'я відповідача, його матеріальний становище, а, також, те, що на його утриманні перебуває, ще одна неповнолітня дитина, інші обставини справи та стягує аліменти у твердій грошовій розмірі по 200 грн., щомісячно, до повноліття дітей, починаючи з дня подачі за суду, як-то передбачено ст. 185 СК України. Крім того, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладено і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

22.07.2010 року [PERSON] - позивачка по справі, звернулася до суду з цим позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] - відповідачем по справі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачем виявило невдалим, оскільки він не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, з приводу чого між нами виникали сварки і образи. Все це призвело до розладу і фактичному припиненню шлюбних відносин у листопаді 2007 року. З того часу проживають окремо один від одного, шлюбних відносин не підтримують. В зв»язку з чим звернулася до суду, оскільки вважає примирення неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, що в ньому зазначені, просить задовольнити його. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення дитини на вихованні з позивачкою. Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку суд прийшов до слідуючого висновку. Встановлено, що сторони з 12.09.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження, виданого відділом РАГС Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 257 (а. с.8 ). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. сб). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що останні не підтримують шлюбних відносин з листопада 2007 року, проживають окремо, просять строк на примирення не надавати, оскільки позивачка не бажає поновлювати шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України( суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам її неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати, а неповнолітнього сина залишити на вихованні з його матір»ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

19.07.2010 року [PERSON] - позивачка по справі, звернулась до суду з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] - відповідача по справі, аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки - Аліни, [INFO], на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття доньки. Свої вимоги мотивує тим, відповідач є батьком неповнолітньої Аліни, який не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання, хоча таку змогу має, оскільки є працездатним, здоровим та має мінливі періодичні заробітки. Дитина перебуває лише на утриманні позивачки. У судове засідання позивачка не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена, у письмові заяві до суду просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому суд ухвалив за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення , проти чого не заперечує позивачка у своїй письмовій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, та, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 29.04.2010 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - Аліну, [INFO], батьком якої є відповідач, який у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча таку змогу має, оскільки є здоровим та працездатним, неофіційно працює по найму, має нерегулярні мінливі доходи. Неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивачки. Зазначені обставини стверджуються копією виписки з рішення про розірвання шлюбу ( а.с.З ), копією свідоцтва про народження ( а.с. 2 ), довідками з місця проживання позивачки ( а.с. 4, 5 ). Відповідно до вимог ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати утримання на неповнолітню дитину, як-то передбачено ст.ст. 180, 182 та 184 СК України, а тому позов задовольняє, при цьому враховує стан здоров'я відповідача, його матеріальний становище, інші обставини справи та стягує аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня подачі заяви до суду, як-то передбачено ст. 185 СК України. Крім того, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у відповідності до ст. 88 ІДПК України. На підставі викладено і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 19 вересня 2009 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем по справі. Однією сімєю прожили 9 місяців, від шлюбу дітей немає. На даний час життя не склалося по причині втрати кохання одне до одного, та не бажання проживати однією сімєю. Подружні стосунки давно припинилися, живуть нарізно, а тому, збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить інтересам. В травні 2010 року подружжя спільно подали заяву до Городищенського відділення РАЦС на розлучення, але відповідач з невідомих причин забрала заяву та оригінал свідоцтва про шлюбу. Просить, постановити рішення, яким шлюб, зареєстрований 19.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON], розірвати. В судовому засіданні позивач предявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вказавши, що з 27.05.2010 року спільно подружжя не проживає, час для примирення, який надався судом, позитивного результату не дав, бо він не бажає зберігати дану сімю, майновий спір буде вирішуватися в окремому порядку. Представник позивача [PERSON] [PERSON], підтримує позовні вимоги свого довірителя, зазначивши, що подальше збереження шлюбу не можливе по причині того, що позивач не бажає мати шлюб з відповідачем, а остання ніяких кроків до збереження сімї не доклала, стосунки, що існують між ними суперечать інтересам один одного. Відповідач не заперечує проти задоволення даного позову, за собою бажає залишити прізвище чоловіка. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається подальше збереження сімї сторін по справі не можливе, шлюб фактично розпався, подружжя проживає окремо, стосунків не підтримує, двомісячний термін примирення, що надавався судом, закінчився, позивач свою позовну заяву на розірвання шлюбу не відкликав, підтримує, миритися не бажає, відповідач використала своє право щодо налагодження подружніх стосунків, тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволені позову чи надання додаткового терміну для примирення, адже проживання сторін, як подружжя, суперечить їх інтересам. Позов підтверджується: копією паспорта [PERSON], копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про укладення шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/ але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що відповідач, який є батьком дитини не надає матеріальну допомогу на її утримання. До судового засідання надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі (а. с. 34) До судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову (а. с.34) Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дитину [PERSON] 24 травня 2008року, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 4). Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою ( а. с. 5). Спору про місце проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач не виконує свій батьківський обовязок по утриманню неповнолітньої дитини, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При винесенні рішення , суд керується ст..11 ЦПК України щодо розгляду судом справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів , наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 51 грн. судового збору та 120грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення на користь ТУ ДСА в Кіровоградській області. На підставі ст.180 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з даною завою, в якій зазначено, що 20 серпня 2002 року вона народила сина - [PERSON] від [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 жовтня 2002 року, виданого виконкомом Кулябівської сільської ради Яготинського району Київської області. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було зроблено за прізвищем позивачки - [PERSON], а імя та по-батькові дитини було записано за вказівкою позивачки. Так батьком в свідоцтві про народження зазначений [PERSON]. На протязі тривалого часу позивачка проживала з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу. Після народження сина [PERSON] він визнав себе батьком дитини. 26 серпня 2010 року [PERSON] помер. Він приймав упасть у вихованні та утриманні сина, однак за життя не встиг подати заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства. В зв'язку з чим позивачка просила встановити факт батьківства, так як їй це необхідно для призначення пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник зацікавленої особи не заперечував проти заявлених вимог. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, думку представника зацікавленої особи, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заявлених вимог, а також дослідивши інші докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так в судовому засіданні з копії свідоцтва про смерть [PERSON] видно, що він помер 26 серпня 2010 року. З копії свідоцтва про народження [PERSON], встановлено, що він народився 20.08.2002 року та його матірю є [PERSON], а батьком записаний [PERSON]. Вказане також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачка 20 серпня ІООО року народила сина, батьком якого є [PERSON] З 2004 року вона проживала однією сімєю з [PERSON] та сином [PERSON]. За життя [PERSON] брав участь у вихованні сина, навчанні та розвитку, піклувався про його життя та здоровя, хотів, але не встиг подати заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про визнання себе батьком дитини. За даних обставин позивачка не має можливості оформити пенсію по втраті годувальника. Згідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір 'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім я та по-батькові батька дитини записується за її вказівкою. Враховуючи дані обставини, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають в шлюбі з 23 квітня 1999 року, реєстрація якого відбулася у Машівському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавської області, актовий запис № 3. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося через різні характери та погляди на життя, через що в сімї постійно виникають сварки. У звязку з наведеним просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву (а.с.20), в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 квітня 1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та Нестеренко (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно довідки Абрамівської сільської ради № 121 від 16 липня 2010 року позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] разом з чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON]І.(а.с.7). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.2 ст.160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач проти задоволення позову не заперечує, сторони втратили почуття взаєморозуміння та взаємоповаги, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню з визначенням місця проживання неповнолітньої дитини з матірю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що працівниками Великоберезнянського РЕМ при проведенні перевірки дотримання споживачами Правил користування електричною енергією для населення у відповідача [PERSON] за адресою с.Смерекова, 77, Великоберезнянського району було виявлено самовільне підключення до мереж позивача, про що . складено відповідний акт. Зазначеними діями позивачу завдано збитки на суму 1232 грн.33 коп., яку просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що споживач [PERSON] порушив Правила користування електричною енергією для населення (надалі Правила), про що працівниками Великоберезнянського РЕМ складено відповідний акт. При складанні зазначеного акту споживач [PERSON] ніяких заперечень та зауважень не мав. Згідно п.48 вказаних Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством , зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки [PERSON] допустив порушення Правил, вимога позивача про стягнення завданої шкоди в розмірі 1232 грн. 33 коп. є обґрунтованою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві Ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням неповнолітнього [PERSON]. Посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 30,4 кв.м. Неповнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: квартира [INFO], але більше ніж три роки не проживає за місцем реєстрації. Просив визнати неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням кв.2 в будинку №90 по вул. Маршала Бірюзова,90 в м. Полтаві, оскільки останній виїхав на постійне місце проживання за кордон, до держави Ізраїль. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити Представник відповідача - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві Ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову заперечував. Представник СГІРФО Київського РВ ПМУ надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази у справі, приходить до наступного висновку. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.04.2010 року. З відповіді Начальника КП ЖЕО №5 неповнолітній [PERSON] зареєстрований, як син квартирантки за адресою: м. Полтава, квартира [ADDRESS] з 24.07.2009 року. Як повідомив на запит суду Начальник управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Полтавській області [PERSON], 21.05.1996 року, був документований 03.07.2007 року проїзним документом дитини для виїзду за кордон серії 190886. З відповіді суду Начальника Окремого відділу Державної прикордонної служби України вбачається, що в 23год. 09 хв. 04.08.2007 року [PERSON], [INFO] в пункті пропуску Бориспіль проходив перевірку документів для виїзду за кордон до міста [PERSON] Авив. З наданих Т.в.о. начальника МГБ Київського РВ ПМУ УМВС вбачається, що сусіди позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили працівникам міліції, що в квартирі позивача [PERSON] не проживав, оскільки останні ніколи його не бачили. Відповідно до п.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вище наведене в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації понад рік. На підставі викладеного,

Outcome: approved