Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

01.04.2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Первомайської міської ради Миколаївської області про скасування п.3.11. рішення 52-ї сесії Первомайської міської ради 5-го скликання від 12.09.2008р. №6 «Про приватизацію земельних ділянок громадянам», згідно якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0623 га для ведення садівництва по пров. Різдвяному, 5 в м. Первомайську Миколаївської області, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0623 по пров. Різдвяному, 5, виданого 16.10.2008р. на підставі рішення 52 сесії Первомайської міської ради 5 скликання від 12.09.2008р. №6 на ім`я [PERSON] для ведення садівництва, серії ЯЗ № 137189, реєстраційний номер № 010800200374, зобов`язання Миколаївську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» скасувати реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0623 по пров. Різдвяному, 5 в м. Первомайську, виданий 16.10.2008р. на ім`я [PERSON] для ведення садівництва, серії ЯЗ № 137189, реєстраційний номер № 010800200374, та стягнення 7727 грн. В позовній заяві позивач вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 21.05.2005р. він продав відповідачці земельну ділянку площею 0,09 га, розташовану по пров. Різдвяному, 5 в м. Первомайську, однак гроші за земельну ділянку відповідачка обіцяла йому віддати до січня 2010р. Крім того, між ними була усна домовленість про купівлю-продаж земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську, яка належить йому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого 21.07.1998р., реєстраційний № 42. Однак у зв`язку з тим, що відповідачка не віддала йому гроші за земельну ділянку, що розташована по пров. Різдвяному, 5, він вирішив подарувати земельну ділянку, розташовану по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську, своєму синові. Звернувшись у січні 2010р. до Управління Держкомзему м. Первомайська він дізнався, що на підставі п.3.11. рішення 52-ї сесії Первомайської міської ради 5-го скликання від 12.09.2008р. №6 «Про приватизацію земельних ділянок громадянам» у власність [PERSON] для ведення садівництва була передана земельна ділянка площею 0,0623 га по пров. Різдвяному, 5 в м. Первомайську, яка фактично є земельною ділянкою площею 0,06 га по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську, що перебуває у його власності. Крім того, 16.10.2008р. на підставі зазначеного рішення відповідачці [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 137189, реєстраційний номер № 010800200374. [PERSON] вважає, що Первомайська міська рада Миколаївської області перевищила свої повноваження та розпорядилась земельною ділянкою, що вже знаходилась у приватній власності. 01.06.2010р. позивач звернувся до суду із додатковою позовною заявою, в якій просив також скасувати з вище викладених підстав п.1.27 рішення 29 сесії Первомайської міської ради Миколаївської області 5 скликання від 28.04.2007р. №7 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», згідно якого було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON], орієнтовною площею 0,0610 га для ведення садівництва по пров. Різдвяному, 5 із земель житлової та громадської забудови та скасувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0623 га у власність [PERSON] для ведення садівництва по пров. Різдвяному, 5 в м. Первомайську Миколаївської області, складений ПП «Геліос-Л», як незаконні. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали та заперечували проти його задоволення, вказуючи, що 21.05.2005р. між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею, 0,09 га, розташованої по пров. Різдвяному, 5, гроші за яку він отримав під час посвідчення договору нотаріусом. Крім того, в цей же день між ними також був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку по пров. Різдвяному, 5, та під час укладання договору було встановлено, що вказаний житловий будинок знаходиться на землі фонду Первомайської міської ради. [PERSON] пояснив, що йому належить лише земельна ділянка, яка надана для обслуговування вказаного будинку, а тому [PERSON] може отримати із фонду Первомайської міської ради Миколаївської області додатково приблизно 0,06 га для ведення садівництва. З цього приводу у 2007р. вона звернулась до Первомайської міської ради Миколаївської області та їй був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який пройшов обов`язкову державну експертизу в Головному управлінні Держкомзему у Миколаївській області Державного комітету України із земельних ресурсів та в подальшому був затверджений. 16.10.2008р. [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею, 0,0623 га по пров. Різдвяному, № 5 в м. Первомайську З 2005р. вона постійно користується спірною земельною ділянкою та до цього часу [PERSON] не пред`являв до неї жодної вимоги та про наявність у нього державного акту про право приватної власності на земельну ділянку по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську нікому не було відомо. Вважає, що вона повністю розрахувалась в присутності нотаріуса за земельну ділянку площею, 0,09 га, розташовану по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську, та набула право власності на земельну ділянку, площею 0,0623 га, розташовану по пров. Різдвяному, 5 в м. Первомайську, згідно чинного законодавства. Крім того, 19.04.2010р. [PERSON] надала суду зустрічну позовну заяву до управління Держкомзему у м. Первомайську та [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, виданого на ім`я [PERSON] 21.07.1998р., мотивуючи свої вимоги тим, що договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську, був укладений 17.06.1998р. через Первомайський філіал Південної товарної біржі без нотаріального посвідчення, що тягне за собою можливість визнання такої угоди недійсною. Під час відчуження земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську, попереднім власником [PERSON] були порушенні вимоги ст. 17 Земельного Кодексу України (в редакції 1990р.), якою заборонялось власникам продаж земельних ділянок, переданих їм радою, протягом 6 років з часу набуття права власності. Крім того, [PERSON] в силу ст. 30 Земельного Кодексу України (в редакції 1990р.) не мав права власності на вказану земельну ділянку, оскільки продана земельна ділянка була без будівель та споруд. Заперечуючи проти зустрічної позовної вимоги [PERSON] вказував, що оскільки [PERSON] визнає факт перебування у власності [PERSON] земельної ділянки по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську, то у будь-якому випадку Первомайська міська рада перевищила свої повноваження, розпорядившись земельною ділянкою, що в же перебувала у приватній власності. Також на момент укладання угоди купівлі-продажі земельної ділянки між ним та [PERSON] відповідно до Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі нотаріальному посвідченню не підлягали. Крім того, вони повністю дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору та виконали його, що є підставами для визнання його дійсним. Що стосується порушення [PERSON] ч.2 ст. 17 Земельного Кодексу України (в редакції 1990р.), то Декретом КМУ № 15-92 від 26.12.1992р. «Про приватизацію земельних ділянок» дію вказаної норми було зупинено. На підставі викладеного [PERSON] просив в задоволенні зустрічної позовної вимоги відмовити. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову [PERSON] до [PERSON] та Первомайської міської ради Миколаївської області, вказуючи, що рішенням №7 від 28.04.2007р. [PERSON] був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва по пров. Різдвяному, 5 із земель житлової та громадської забудови, а не за рахунок земель по пров. Різдвяному, 7. На виконання вказаного рішення ПП «Геліос-Л» був розроблений та наданий проект землеустрою та у висновках зазначено, що земельна ділянка, яка проектується до відведення у власність, раніше нікому не надавалась і надається за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування, що підтверджується земельно-кадастровою інформацією. Вказаний проект пройшов обов`язкову державну експертизу в Головному управління Держкомзему у Миколаївській області Державного комітету України із земельних ресурсів і у висновку зазначено, що зауваження та пропозиції до землевпорядної документації відсутні, оцінюється позитивно та погоджується. Отже з боку Первомайської міської ради Миколаївської області будь-які порушення відсутні. Представник Управління Держкомзему у місті Первомайську Миколаївської області в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та Первомайської міської ради Миколаївської області, вказуючи, що вони підлягають задоволенню, оскільки п.1.27 рішення 29 сесії Первомайської міської ради Миколаївської області 5 скликання від 28.04.2007р. №7 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та п.3.11. рішення 52-ї сесії Первомайської міської ради 5-го скликання від 12.09.2008р. №6 «Про приватизацію земельних ділянок громадянам» не відповідають чинному законодавству в результаті чого на одну й ту саму земельну ділянку двічі був виданий державний акт про право власності. Проти задоволення позову [PERSON] до [PERSON] та управління Держкомзему у місті Первомайську Миколаївської області представник останнього заперечував, посилаючись на те, що управління Держкомзему у місті Первомайську Миколаївської області не є землевпорядною організацією та не має повноважень щодо розпорядження земельними ділянками, виготовлення та реєстрації правовстановчих документів на них. Представники третіх осіб Миколаївської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та ПП «Геліос-Л» надали суду заяви, в яких просили розглядати справу без їхньої участі та просили прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слудуючого. 21.05.2005р. [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок, розташований по пров. Різдвяному, 5 в м. Первомайську (а.с. 10). 15.10.2007р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею, 0,90 га, розташованої по пров. Різдвяному, 5 в м. Первомайську, який був посвідчений нотаріально (а.с. 9). Крім того, у власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 17.06.1998р. № 2939 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 21.07.1998р., реєстраційний № 42, знаходиться земельна ділянка площею 0,06 га, розташована на території м. Первомайська по пров. Різдвяному, 7, надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель (а.с.12). Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] в січні 2010 р., звернувшись до управління Держкомзему у місті Первомайську Миколаївської області, він дізнався, що належна йому земельна ділянка по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську без його відома згідно п. 3.11. рішення 52-ї сесії Первомайської міської ради 5-го скликання від 12.09.2008р. №6 «Про приватизацію земельних ділянок громадянам», була передана у власність [PERSON] для ведення садівництва та їй був виданий державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні представник управління Держкомзему у місті Первомайську Миколаївської області підтвердив суду, що дійсно на одну й ту саму земельну ділянку по пров. Різдвяному, 7 було видано два державних акта [PERSON] та [PERSON], це трапилось через те, що в управлінні Держкомзему відсутня схема забудови даного кварталу і відсутні матеріали інвентаризації земель міста, що унеможливило виявлення управлінням Держкомзему того, що вказана земельна ділянка знаходиться у власності іншої особи, тобто [PERSON] Як вбачається із судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 246), в даному випадку відбулось накладення одної земельної ділянки по пров. Різдвяному, 5 на іншу - по пров. Різдвяному, 7, отже на одну й ту саму земельну ділянку по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську були видані два державні акти на право приватної власності на землю [PERSON] та [PERSON] [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку по пров. Різдвяному, 7 в м. Первомайську 21.07.1998р. Вказаний державний акт ніким не скасований, отже [PERSON] не мала законних підстав для відводу земельної ділянки по пров. Різдвяному, №5 (№7) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Крім того, Первомайська міська рада не мала права на прийняття п.1.27 рішення 29 сесії Первомайської міської ради Миколаївської області 5-го скликання від 28.04.2007р. №7 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON], орієнтовною площею 0,0610 га для ведення садівництва по пров. Різдвяному, 5 із земель житлової та громадської забудови (а.с. 61) та на прийняття п.3.11. рішення 52-ї сесії Первомайської міської ради 5-го скликання від 12.09.2008р. №6 «Про приватизацію земельних ділянок громадянам» про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, оскільки відповідно до ст. 12 та п.12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного Кодексу України, та, до розмежування земель державної та колективної власності, здійснення розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність). Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині скасування вище вказаних пунктів рішень Первомайської міської ради Миколаївської області, скасування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0623 га у власність [PERSON] для ведення садівництва по пров. Різдвяному, 5 в м. Первомайську Миколаївської області, складений ПП «Геліос-Л», та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0623га по пров. Різдвяному, 5, виданого 16.10.2008р. на ім`я [PERSON] для ведення садівництва, серії ЯЗ № 137189, реєстраційний номер № 010800200374 та зобов`язання Миколаївської регіональної філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» скасувати реєстрацію зазначеного Державного акту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідачки на його користь 7727 грн., належних йому згідно договору купівлі-продажу, то суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині. Як вбачається з п.5 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.10.2007р. (а.с.9) продаж земельної ділянки вчинено за 7727 грн., тобто гроші були передані в присутності нотаріуса. Будь-яких доказів, які б підтвердили факт заборгованості [PERSON] перед [PERSON] в сумі 7727 грн. останній суду не надав. Крім того, з жовтня 2007 р. [PERSON] не ставив питання про стягнення вище вказаної суми з [PERSON] Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] та управління Держкомзему у місті Первомайську Миколаївської області, то суд не вбачає підстав для її задоволення виходячи з наступного. [PERSON] вказує, що оскільки договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки був укладений між [PERSON]В, та [PERSON] через Первомайську філію Південної товарної Біржі, то є можливість визнання його недійсним. Однак відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1919 р. угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Крім того, сторони по вказаній угоді повністю дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору та виконали його, що є підставами для визнання його дійсним на підстав ст. 220 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент укладення договору. Твердження [PERSON] щодо порушення [PERSON] вимог ч.2 ст. 17 Земельного Кодексу України від 18.12.1990 р. не можуть бути взяті до уваги, оскільки Декретом Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26.12.92 р. «Про приватизацію земельних ділянок» дію вказаної норми було зупинено. Не знайшли свого підтвердження доводи позивачки про те, що [PERSON] не мав права на земельну ділянку по пров. Різдвяному, 7, оскільки на момент продажу земельна ділянка була вільна від будівель і споруд, так як право власності на землю не залежить від наявності чи відсутності на ній об`єктів нерухомого майна, а посилання на ст. 30 Земельного Кодексу України від 18.12.1990 р. є не зрозумілим, оскільки вона регламентує перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю і споруду, і не ставить будь-яких вимог щодо наявності чи відсутності на відчужуваній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна. Крім того, твердження [PERSON] про те, що в діях [PERSON] вбачається ознаки злочину, передбаченого ст. 358 КК України, спростовуються постановою про відмову в порушення кримінальної справи стосовно останнього від 18.08.2010р. (а.с. 331) Як вбачається з листа Первомайського районного відділу Миколаївської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» (а.с. 131) запис в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю про реєстрацію державного акту, виданого на ім`я [PERSON] за №42 від 21.07.1998р. відсутній. Крім того, згідно листа Первомайського районного відділу Миколаївської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» повноваження щодо ведення державного реєстру земель покладені на них постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1088 (а.с. 218). Таким чином, відсутність реєстрації Державного акту про право власності на землю, виданого 21.071998р., не є підставою для визнання його не дійсним. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача понесені ним судові витрати: по сплаті судового збору в сумі 25 грн. 50 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн., витрати по оплаті за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3\~800 грн., всього 3\~945 грн. 50 коп.

Outcome: partial