Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача Управління праці та соціального населення про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих сум щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва за період з липня 2007 року по березень 2010 року. Позивачі \~ \~ \~ \~посилаються на те,що проживають в смт. Іванків, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, і відповідно до ст. 37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідач повинен виплачувати їм щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 40% . Крім того, допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва позивачка [PERSON] також одержує на двох своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , 1995 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н. Відповідач, Управління соціального захисту населення, вказані виплати проводить згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 562 та №836 від 26.07. 1996 року, в твердій грошовій сумі - по 2 грн. 10 коп. щомісяця, що значно менше, ніж передбачено Законом, чим порушує їх права. Розмір недоплачених сум [PERSON] на неї та двох її малолітніх дітей становить 23 526 грн. 90 коп.; [PERSON] та [PERSON] - по 7842 грн. ЗО коп. Цю суму позивачі просять стягнути на їх користь. В судовому засіданні позивачі підтримали свій позов. Відповідач до суду не зявився. Подали заяву,в якій позови не визнають та просять справу розглядати без представника управління праці та соціального захисту населення . Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок «Чорнобильської катастрофи» (далі-Закон) передбачено виплату компенсацій громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, зокрема, в зоні гарантованого добровільного відселення - 40% від мінімальної заробітної плати. Позивачка [PERSON] надала довідку та паспорт, з яких слідує,що вона та її малолітні діти, [PERSON] , 1995 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н. проживають в с.м.т. Іванків Київської області. З свідоцтва про народження [PERSON] , 1995 р.н. та [PERSON] , 2006 року народження слідує,що діти неповнолітні і що їх матір`ю є [PERSON] . Позивач [PERSON] та [PERSON] надали суду паспорт громадянина України,з яких слідує,що вони зареєстровані всмт. Іванків Київської області та надали довідку Іванківської селищної ради про те,що дійсно проживають в смт. Іванків. З Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 слідує,що с.м.т. Іванків Київської області віднесено до 3-ої зони (зони гарантованого добровільного відселення). Отже, позивачі можуть претендувати на виплату їй\~щомісячної допомоги у\~зв`язку\~з\~обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва, так як проживає в с.м.т. Іванків, що віднесено до зони гарантованого добровільного відселення . Як слідує із ст. 37 Закону вказана компенсація громадянам, які проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, виплачується в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати. Позивачі посилаються на те,що відповідач виплачує вказані компенсації, але в іншому розмірі, що підтверджено довідками Управління праці та соціального захисту населення від 07.06. 2010 року № 983; №985; №982( а.с. 5,15,20), а саме: по 2 грн. 10 коп., щомісяця, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07. 2005 року № 562 »Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .Відповідач Управління праці та соціального захисту населення Іванківської РДА в своїх запереченнях не погоджується з доводами позивача, посилаючись на те,що при виплаті вказаних компенсацій управління праці та соціального захисту населення керувалося Законом України «Про державний бюджет», Постановами Кабінету Міністрів України №836 та №562, крім того, в ст. 62 ЗУ «Про Статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказано,що роз`яснення порядку застосування цього Закону покладено на Кабінет Міністрів України, рішення якого є обов`язковими. Постанови КМУ № 836 та №562 не скасовані та не визнані незаконними. Проте, з доводами відповідача погодитися в повній мірі не можна, так як Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року визнаний неконституційним закон, яким внесено зміни щодо розміру допомоги та компенсацій, передбачених ст.ст. 37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та вказано, що Закони мають пріоритетну дію над урядовими нормативними актами, тому суд вважає, що права позивачки на одержання вказаних доплат, виходячи не з мінімальної заробітної плати, відповідачем порушені. В той же час, з 1 січня 2008 року Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України надано право Кабінету Міністрів визначати розміри компенсацій, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Проте,знову ж таки, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року зміни в Закон України „Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнано неконституційними. Отже, за період з 09 липня 2008 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по даний час порушуються права [PERSON] (та її неповнолітніх дітей), [PERSON] та [PERSON] на одержання компенсацій, передбачених ст.ст. 37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Поскільки щомісячної допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва і особистого підсобного господарства в період до 09.07. 2007 року та з 01.01. 2008 року по 22.05. 2008 року позивачам виплачувалася відповідно до діючого на той час законодавства, ,то позов слід задовольнити частково: визнати дії відповідача неправомірними щодо перерахунку та виплаті позивачам допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва за період з 09.07. 2007 року по 31.12. 2007 року та за період з 22.05. 2008 року по 31 березня 2010 року та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити різницю між нарахованою та виплаченою сумами. В решті позову - відмовити. На підставі наведеного, ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, , п. 28 Закону України „ Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, Рішення Конституційного Суду України №б- рп від 9 липня 2007 року, Рішення Конституційного Суду України №10- рп від 22 травня 2008 року,

Outcome: partial