Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 28 лютого 2004 року позивач надав відповідачу позику в розмірі 3\~500 доларів США (еквівалент в гривнях станом на 28 лютого 2004 року 18\~500,00 грн.), строком до 01 січня 2007 року без нарахування відсотків. У зазначений строк відповідач борг не повернув, всі прохання позивача про повернення коштів були проігноровані. У звязку з чим позивач, просить поновити строк позовної давності та стягнути з відповідача суму боргу 3\~500 доларів США. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням позов задовольнити, а справу розглядати у його відсутність з викладених в позовній заяві підстав та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомленийналежним чином, через засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору позики грошей від 28 лютого 2004 року [PERSON] позичив [PERSON] 3\~500 доларів США (еквівалент в гривнях станом на 28 лютого 2004 року 18\~500,00 грн.), строком до 01 січня 2007 року без нарахування відсотків. У зазначений строк відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 статті 266 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки від відповідача не поступало заяв про застосування до спірних правовідносин терміну позовної давності, то відповідно ст. ст. 257, 267 ЦК України підлягає стягненню з відповідача по справі на користь позивача борг у сумі 3\~500 доларів США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 397,00 грн., які складається з державного мита 277,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved