Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що він є батьком неповнолітнього [PERSON] мати якого [PERSON],08 листопада 2007 року померла. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 06 травня 2008 року за неповнолітнім було визнано право користування квартирою № 56 у б.5 по вул. Ленінградська, м. Павлограда Дніпропетровської області. Однак, відповідачка яка є бабкою неповнолітнього [PERSON] не пускає онука в квартиру, встановила в квартирі металеві двері та не дає ним ключі від них. Тому, [PERSON] діючий в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] просить суд зобов'язати відповідачку не чинити його сину [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою № 56 у 6.5 по вул. Ленінградська, м. Павлограда Дніпропетровської області, вселити неповнолітнього в зазначену квартиру, та стягнути з відповідачки на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Відповідачка позов не визнала, надала суду письмові заперечення в яких зазначила що^Бєліч [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки, у зв'язку з чим вона зверталась до прокуратури та служби у справах дітей, крім того на відміну від неї він не зробив ремонт в спірній квартирі вартістю - 8186,90 грн. Все що вона робить вона робить ради онука. У судовому засіданні позивач діючий в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує та пояснив, що відповідачка використовує квартиру здаючи її в оренду іншим особам, тому і перешкоджає його неповнолітньому сину [PERSON] користуватися зазначеною квартирою. В квартирі відповідачка встановила нові вхідні металеві двері ключі від яких не надала [PERSON], тим самим перешкоджаючи його вселенню в квартиру. Представник позивача позовні вимоги підтримав, та додатково зазначив, що створюючи перепони неповнолітньому у вселенні в квартиру відповідачка тим самим завдала йому моральну шкоду. У судовому засіданні відповідачка позов не визнала посилаючись на те що, [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки, нею в квартирі зроблено ремонт, погашена частина заборгованості по комунальним послугам, крім того дитина не повнолітня тому ключі від квартири вона передасть дитині після її повноліття. Представник відповідачки зазначив, що місцем проживання дитини є місце проживання її батька [PERSON] який мешкає в іншій квартирі, тому позов задоволенню не підлягає. У судовому засіданні представник третьої особи зазначив що позовні вимоги підлягають задоволенню, однак після того як дитина стане повнолітньою. Судом встановлені такі факти та відповідні ним житлові правовідносини. Батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON], яка померла 08 листопада 2007 року та [PERSON] (а.с.12,40). \~ \~ \~ \~# Під час життя мати неповнолітнього [PERSON] мешкала в квартирі № 56 у 6.5 по вул. Ленінградська, м. Павлограда Дніпропетровської області, а неповнолітній та його батько з 2004 року по теперішній час у буд. № 35 по вул. Дніпровська, м. Павлограда Дніпропетровської обл.(а.с.53,55). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 06 травня 2008 року за неповнолітнім [PERSON] Дмитровичем було визнано право користування квартирою № 56 у 6.5 по вул. Ленінградська, м. Павлограда Дніпропетровської обл. (а.с.б). Однак, відповідачка яка є бабкою неповнолітнього [PERSON] чинить йому перешкоди в користуванні в квартиру, оскільки встановила в квартирі металеві двері та не дає йому ключі від них. Зазначені обставини сторони визнали та не оспорювали. Відповідно до ч.З ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Суд, вважає необгрунтованими заперечення відповідачки, щодо правомірності її дій пов'язаних зі створенням перешкод неповнолітньому [PERSON] у вселенні в квартиру, у зв'язку з тим що вона зробила ремонт в спірній квартирі та місцем проживання неповнолітнього є місце проживання його батька. Відповідачка не виконала вимоги ст. 60 ЦК України, відповідно до якої „кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень" та не надала суду доказів правомірності свого користування спірною квартирою, та відсутності у неповнолітнього [PERSON], права на проживання у ній. Суд вважає, що позивач не виконав вимоги ст.60 ЦПК України, відповідно до якої „кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень" та не надав суду доказів, що підтверджують обставини завдання відповідачкою неповнолітній дитині [PERSON] моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги частково, оскільки права позивача передбачені ч.З ст.9 ЖК України, були порушені відповідачем. Питання щодо передачі відповідачкою неповнолітньому [PERSON] ключів від кв.56 у 6.5 розташованому по вулиці Ленінградська, \~ \~ \~ \~м. Павлограда, Дніпропетровської області відповідно до норм законодавства України яки регулюють виконавче провадження вирішується державним виконавцем під час виконання судового рішення. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: partial