Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про визнання протиправними дій , у якому вказує, що вона [PERSON] народилася 14.04.1934 року та відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону їй з 1 січня 2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006 2009 роках така допомога не виплачувалася. Вважає дії Управління пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо не нарахування підвищеної пенсії протиправними; просить суд зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і стягнути з відповідача на її користь недоплачену допомогу за 2006-2009 роках в сумі 5065 грн. 10 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала повністю та пояснила, що відповідач не нараховує підвищення пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни», просить зобовязати відповідача нарахувати підвищення пенсії як дитині війни за 2006 2009 роки, та стягнути з відповідача 5065 гривень 10 копійок . Представник відповідача в судове засідання не зявився, письмово просив розглянути справу без його участі, в задоволенні позовних вимог заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно частково задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] народилася 14.04.1934 року та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджено її пенсійним посвідченням. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії , підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком . При цьому, дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року. Кабінетом Міністрів України у 2006 році не було визначено порядку виплати до пенсії особам, які мають статус «дитини війни». Тому суд вважає необхідним у задоволені позовних вимог у цій частині позивачу відмовити. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року були визнанні неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено дію на 2007 рік ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була відновлена. Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, після прийняття рішення Конституційного Суду України відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії у розмірах передбачених Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Прожитковий мінімум, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» для осіб, які втратили працездатність у 2007 році складає: з 1 січня 380 гривень, з 1 квітня 406 гривень, з 1 жовтня 411 гривень. При таких обставинах відповідач був зобовязаний підвищити позивачу пенсію починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. При таких обставинах суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії як «дитині війни» в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року є неправомірними тому , що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування та перерахунку пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного Фонду України за проживання пенсіонерів . Суд не приймає до уваги заперечення Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська, що доплати до пенсії дітям війни, які передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадяться саме з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, а також ствердження відповідача про те, що розмір доплат дітям війни до пенсії не передбачено діючим законодавством України, оскільки це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. \~ Відносно вимог позивача за 2008 рік суд вважає, що вони є аналогічними з 2007 роком . Підстави для підвищення пенсії за період з січня по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі, тому позовні вимоги за цей період не підлягають задоволенню. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положенням Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції. Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня 470 гривень, з 1 квітня 481 гривня, з 1 липня 482 гривні, з 1 жовтня 498 гривень . Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року , що не було зроблено . Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004 року, чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2009 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня 498 гривень, з 1 листопада 573 гривні Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». При цьому, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, які своєчасно не одержані з вини органу, який виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком . Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивачкою було сплачено державне мито в розмірі 128 гривень 10 копійок , які необхідно стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON]

Outcome: partial