overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та пояснила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери, різні погляди на життя. Крім того, позивач з відповідачем разом не проживають, між ними зникли почуття любові та поваги, а їхній шлюб носить формальний характер. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 499617 від 11 липня 1987 року виданого Мукачівським міським відділом ЗАГС, [PERSON] та [PERSON], 11 липня 1987 року зареєстрували шлюб у Мукачівському міському відділі ЗАГСу за актовим записом № 347, після укладення шлюбу присвоєне прізвище дружині - [PERSON] (а.с. 4). Від данного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька, відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її матір"ю є [PERSON] Антоніьвна, батько - [PERSON] (а.с. 7,8). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, різне ставлення до сімейного життя, втрату поваги один до одного, в зв'язку з виникненням конфліктів. Сторони проживають окремо з весни 2009 року, не підтримують подружніх відносин. Строк на примирення сторони просили не надавати. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

В липні 2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу дитині не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. У відповідності із ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, при наявності для того законних підстав, ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 174. Приймаючи до уваги думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в суду є підстави для задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розміри аліментів, що належать стягненню з відповідача, на підставі ст.ст. 182, 183 СК України, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе визначити їх в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

КП «Сарнитеплосервіс» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є споживачем послуг КП "Сарнитеплосервіс", так як квартира по вул.Широкій,34/13 в м.Сарни, де проживає відповідач, опалюєтьсч від центральної тепломережі, а тому згідно ст.ст.67,68 ЖК України зобов"язаний оплачувати комунальні послуги, зокрема, вносити плату за використану теплову енергію, так як не виконав обов»язку по укладенню договору про надання послуг з теплопостачання, однак заборгував оплату наданих послуг з теплопостачання, чим порушив права та інтереси підприємства, а тому просить стягнути із відповідача 2901 грн. 06 коп. заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання. Представник позивача [PERSON] в попередньому судовому засідання підтримала позовні вимогив повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання в сумі 2901,06 грн. Судом достовірно встановлено, що позивач не відмовляється від заявлених позовних вимог, які підтвердив долученими до заяви доказами, відповідач визнав позов без будь-яких умов на стадії попереднього судового розгляду, не заперечуючи проти задоволення позову. Оскільки для задоволення позову про стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання є законні підстави, не порушуються цивільні права відповідача [PERSON], що перевірено судом на стадії попереднього розгляду, необхідно задовольнити позов, який є законним і обґрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

24.03.2010 р. позивачка звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж ЗО % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, стверджуючи, що відповідач є батьком дитини, про що свідчить свідоцтво про народження, відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду. У зв*язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідачу щомісячно, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, тому що дитина знаходиться на її утриманні та вона бажає нести ці витрати разом з відповідачем. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлен своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надавав. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги позивача, тому що відповідач, як батько дитини, добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд стягує з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ЗО % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача до державного бюджету судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду у розмірі 120,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини з відповідача [PERSON] В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і вказала, що 29.06.1994 року в відділі РАЦС по м.Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 209 був зареєстрований їх шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей: доньку Яну, [INFO] та сина Дмитра, [INFO], які проживають з позивачкою. У звязку з народження дитини позивачка знаходиться у відпустці без збереження заробітної платні, отримує лише незначну матеріальну допомогу. Відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на її утримання , у звязку з поганим його відношенням до неї вона змушена була піти від нього. В даний час проживає окремо, потребує матеріальної допомоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти стягнення на утримання не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст..84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дане право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави: Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 51 грн. На підставі п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в останній редакції якого просив стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі по 11.06.2010 року в сумі 23464, 25 грн. Позовні вимоги позивачем обгрунтовано тим, що він з 01.07.2004 року працює токарем на Державному підприємстві «48 завод залізничної техніки», на даний час у підприємства виникла перед ним заборгованість по заробітній платі, яку в добровільному порядку відповідач відмовляється виплачувати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в матеріалах справи. Представник відповідач в рамках суми 23464,25 грн. позов визнала, підтвердивши обставини, викладені в матеріалах справи. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на вищенаведені приписи ЦПК України та враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд задовольняє вимоги в повному обсязі. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. до досягнення ним повноліття, мотивуючи тим, що син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі 400 грн. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги та обставини позову визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №218946 від 26.05.2010 р. Як вбачається з довідки Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 855 від 26.05.2010 р. син [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участь в утриманні сина, зобовязань по утриманню інших осіб не має. Згідно довідки Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції від 25.08.2010 року № 16/84/9/1702 [PERSON] взятий на облік в Ізмаїльській ОДПІ як платник податків з 21.09.2009 року. Згідно наданого до ІОДПІ звіту платника податку обсяг виручки від реалізації товарів, робіт, послуг за I півріччя 2010 року склав 18000 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не має постійного доходу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач позов визнав, наслідки визнання позову йому розяснено відповідно до вимог ч.2 ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. до досягнення ним повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. В силу ст. 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.11.2005 року Сафянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 12, мотивуючи тим, що на протязі останніх чотирьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось в звязку з чим спільне проживання припинено. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала, просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.11.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії I-ЖД №012271 від 26.11.2005 року. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], о підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖД №044716 від 11.06.2006 року. Сторони з 2008 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. [PERSON] буде проживати з матірю. Спір щодо стягнення аліментів на її утримання буде розглядатися окремо. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне [PERSON]) М.В.звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.01.2001 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 01, мотивуючи тим, що з 2006 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що у них несумісність характерів, різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 14.01.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії I-ЖД №299868 від 14.01.2001 року, від шлюбу дітей не мають. Сторони з 2006 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12.09.1992 року, який уклали в Комінтернівському відділі ЗАГС м. Харкова , актовий запис № 669. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони стали нерозуміти один одного, постійно в сім,ї виникають сварки. З вересня 2009 року сторони проживають окремо. Примирення між ними неможливе. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, просив позов задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Подружні відносини між сторонами припинені з вересня 2009 року. Спір по майну відсутній. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з тих обставин, що сім, я існує формально, шлюбні відносини припинені з вересня 2009 року і сторони не бажають їх відновити, в зв,язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.09.1987 року, свій шлюб зареєстрували в виконавчому комітеті Вербівської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 21. Від спільного шлюбу мають троє дітей, одна з яких неповнолітня - [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки у них погіршились через те, що вони не підходять один одному по характеру, через що у них виникали сварки та скандали, які вони як подружжя вирішити не можуть. Крім того відповідач на протязі останніх 10 років зловживає алкогольними напоями, неодноразово проходив курс лікування від алкогольної залежності у Літинській ЦРЛ. Просить шлюб розірвати, оскільки не бажає жити з ним за таких обставин. Спору щодо спільно нажитого майна не мають. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що сімейне життя не склалось по вищевикладеним обставинам. Разом не проживають біля двох років. Просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить розписка про вручення повістки, заперечень суду не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.4) свідчить, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із копій свідоцтва про народження дітей (а.с.5,6,7) видно, що сторони мають троє спільних дітей. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ту обставину, що мір до поновлення сімейних відносин ніхто із них не приймав, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved