overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню, посилаючись на те, що за період з 01.08.2006 року по 01.07.2010 року відповідач не сплачувала за послуги по теплопостачанню у вигляді опалення і гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1214 грн. 89 коп., просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені підприємством витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінила, в звязку з частковою сплатою боргу просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1128 грн. 38 коп., яка утворилася станом на 01.09.2010 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. В період з 01.08.2006 року відповідач отримувала від позивача послуги з теплопостачання, однак за надані послуги в повному обсязі не розрахувалась, внаслідок чого станом на 01.09.2010 року утворилась заборгованість в сумі 1128 грн. 38 коп., відповідно до встановлених на цей період тарифів. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1128 грн. 38 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ, в сумі 30 грн., всього - 1158 грн. 38 коп. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 01 травня 1993 року Заворицькою сільською радою Броварського району Київської області, зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис №5 в книзі реєстрації шлюбів. Спільне життя у сторін не склалося, основними причинами чого стали різні характери та вкрай суперечливі погляди на життя, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, пояснив, що шлюб між сторонами носить чисто формальний характер. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно, оскільки сторони спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають. Відповідно ст. 112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку розірвати шлюб, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 13 червня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис №216 в книзі реєстрації шлюбів. Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Від шлюбу подружжя має сина: [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні, по суті позову пояснив, що подружжя не проживає разом, син проживає разом з матірю, наполягав не застосовувати термін для примирення, так як він вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд винести рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні . Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають, в зареєстрованому шлюбі перебувають вперше. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбних відносин не підтримують, шлюб існує формально, син залишиться проживати з матір?ю. Відповідно ст. 112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку розірвати шлюб, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 21 листопада 1992 року виконкомом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис №28 в книзі реєстрації шлюбів. Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства , з 2009 року проживають окремо. Від шлюбу подружжя має дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] - [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні, по суті позову пояснив, що подружжя не проживає разом, діти проживають разом з матірю, наполягав не застосовувати термін для примирення. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно, сторони починаючи з 2009 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбних відносин не підтримують, шлюб існує формально, діти залишаться проживати з матір?ю. Відповідно ст. 112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку розірвати шлюб, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 30 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис 482 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] - [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В попереднє судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити в попередньому судовому засіданні за його відсутності. В попереднє судове засідання відповідач не зявилась, до суду надала заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить позов задовольнити в попередньому судовому засіданні за її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі,повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню так як сімя розпалась остаточно, оскільки сторони спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, шлюб існує формально. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають, дитина залишиться проживати з матірю. Відповідно ст. 112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку розірвати шлюб, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №013432 від 20.05.2005 року, мотивуючи тим, що у ньому допущено помилку при написанні його прізвища. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, пояснивши, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 013432 від 20.05.2005 року було допущено помилку при написанні його прізвища, а саме замість «Радзівіл» вказано «Радзивіл». Наявність даної неточності в написанні прізвища перешкоджає йому оформити договір оренди землі . Представник управління земельних ресурсів в Лановецькому районі в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що управління не має повноважень по внесенню змін в державні акти на право власності на землю. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та зацікавленої особи, вважає, що заявив підлягає до задоволення, враховуючи слідуюче . Згідно свідоцтва про народження серії 111-ИД №294433 від 16 січня 1992 року прізвище заявника зазначено «Радзівіл» . Однак при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №013432 від 20 травня 2005 року було допущено помилку в написанні прізвища заявника, а саме замість «Радзівіл» його прізвище вказано «Радзивіл» . На даний час вказана розбіжність перешкоджає заявнику в оформленні договору оренди належної йому землі. Проаналізувавши представлені докази, і ті, що здобуті в судовому засіданні, суд вважає, що в даному випадку заява підставна і підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

29.07.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.01.1998 року в Дзержинському відділі РАГС м. Харкова, актовий запис №44, між ним та [PERSON] (дошлюбне прізвище Щетініна) Л.В. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в лютому 2010 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. В попереднє судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути в попередньому судовому засіданні без його участі. Відповідач [PERSON], надала суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги [PERSON], не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути в попередньому судовому засіданні без її участі, при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС, виявляє бажання залишити прізвище чоловіка [PERSON]. Приймаючи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги позивача в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні за відсутністю сторін. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.01.1998 року в Дзержинському відділі РАГС м. Харкова, про що зроблено актовий запис № 44. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дитини та втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в лютому 2010 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач [PERSON] з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з позивачем, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 1990 року, мотивуючи тим, що протягом спільного життя вони виявили, що у них різ.ні характери та погляди на сімейне життя, через що в сім'ї постійно виникали сварки та лщщрвршннк. На зфимифенкя не згодні При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер ї підлягає розірванню. Відданого шлюбу мають доньку - Тетяну, [INFO]. У судовому засіданні позивач на позові наполягав. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено у судовому засіданні, 17 лютого 1990 року сторони зареєстрували шлюб Іллічівським відділом ЗАГС м. Одеси, актовий запис № 131, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 4). Від даного шлюбу мають доньку-Тетяну, 19.05.1993 р. н., згідно свідоцтва про народження (а.с. 5). Подружнє життя сторін не склалось. Між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімТ не можливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом до [PERSON] вказуючи на те, що шлюб між сторонами розірвано у 2007 році і вона являється власником 26,5% квартири [ADDRESS], що підтверджується рішенням апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2010 року, а іншим співвласником квартири являється відповідач. Позивачка вказує, що відповідач всіляко перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися належною її частиною квартири та користуватися речами, що перебувають у ній, оскільки замінив замки на вхідних дверях. Позивачка неодноразово зверталася за допомогою реалізувати своє законне право до різних інстанцій, але це виявилося безрезультатно, тому за захистом своїх прав вона вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить зобовязати відповідача не чинити перешкод у користуванні належними їй на праві власності 26,5% квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі та просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено. Згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2010 року позивачка є власником 26,5% квартири [ADDRESS]. Відповідачу, відповідно до вищевказаного рішення належить 73,5% квартири [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в суді пояснила, що відповідач чинить перешкоди у користуванні належною її частиною квартири, шляхом заміни замка на вхідних дверях. Відповідач [PERSON] пояснив суду, що в подальшому не буде створювати перешкод у здійсненні законного права позивачки. Тобто кожна із сторін має намір використати свою частину квартири [ADDRESS] на свій розсуд. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Стаття 391 ЦК України вказує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, на підставі вищенаведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача, [PERSON] , в позовній заяві вказала, що рішенням Сокальського районного суду від 28.08.2006 року за нею визнано право приватної власності на земельну ділянку, площею 1,210 га., що розташована в с. Матів Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Також визнано за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 1,980 га. В с. Матів Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON]. Судом анульовано сертифікати на земельні ділянки видані на імя [PERSON] та [PERSON] і зобовязано Сокальську райдержадміністрацію видати державні акти на право власності на імя позивачки. Даними земельними ділянками позивачка користувалася, та сплачувала в сільську раду збір за землю. У 2010 році позивачка звернулась відносно видачі державних актів виявилося , що померлі [PERSON] та [PERSON] мали ще державні акти на землю, які судом анульовані не були На підставі наведеного позивачка звернулась в суд та просить прийняти рішення відповідно до якого анулювати державний акт на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 091002 виданий на імя [PERSON] від 26.03.2002 року, та державний акт на право приватної власності на землю серія II- ЛВ № 091004, виданий на імя [PERSON]. В судовому засіданні позивачка не зявилась та подала письмову заяву про слухання справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно державного акту на право приватної власності на землю серія II-ЛВ № 091002 виданий на імя [PERSON] від 26.03.2002 року, та державного акту на право приватної власності на землю серія II- ЛВ № 091004, виданий на імя [PERSON] Згідно рішенням Сокальського районного суду від 28.08.2006 року за позивачкою визнано право приватної власності на земельну ділянку, площею 1,210 га. Що розташована в с. Матів Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], а також визнано за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 1,980 га. В с. Матів Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого в ст..1270 він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги та пояснили суду, що 10.07.2006 року померла їхня бабуся [PERSON], 08.07.2009 року померла їхня мати [PERSON]. Після їх смерті залишилася спадщина у вигляді будинку, що знаходиться по вул. Пролетарській, 210 у м. Пирятині Полтавської області. З метою нотаріального оформлення спадщини вони звернулися до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, проте їм було відмовлено вказуючи на те, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення частки померлого у спільному майні. За таких обставин у них виникла необхідність визначити частку в праві спільної сумісної власності, а тому вони вимушені звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду листа в якому просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено: Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1995 року, виданого органом приватизації при агропромисловому підприємстві «Пирятинагропром», будинок № 210 по вул. Пролетарській у м. Пирятині Полтавської області належить [PERSON], [PERSON], та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. (а.с.12) 10.07.2006 року померла бабуся позивачів [PERSON] (а.с.9) 08.07.2009 року померла мати позивачів [PERSON]. (а.с.7) Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді належної їй частини будинку. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна, що залишилося після смерті [PERSON] Проте вони не мають змоги оформити спадщину, оскільки не визначений розмір частки кожного з співвласників в праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Outcome: approved