Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який було уточнено у ході розгляду справи, в якому вказав, що 15 серпня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 2241. На виконання вказаного договору позичальник отримала кредит в сумі 12 900 доларів США строком на 36 місяців до 15 серпня 2010 року на придбання автомобіля. За користування кредитом, згідно умов договору було встановлено плату в розмірі 13 процентів річних, які повинні сплачуватися щомісячно. В забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору було укладено нотаріально посвідчений договір застави майна реєстровий № 4775 від 15 серпня 2007 року. Відповідно до п. 6.1. договору застави заставодержатель набуває право вимагати виконання зобов'язання за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави та його реалізації у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання не буде виконано. Предметом застави за договором застави є рухоме майно, а саме легковий автомобіль СIТRОЕN С4 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) VF7LCNFUF74550788, тип легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АРС № 034287 від 10 серпня 2007 року, видане [PERSON] №1,2 при УМВС України в Запорізькій області. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав, а саме своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки по ньому. Відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, відсотками чи комісійними винагородами банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави або видати наказ про примусову оплату. 06 серпня 2008 року позивач надіслав відповідачу повідомлення, яким останній був попереджений про існуючу заборгованість та про наслідки непогашення цієї заборгованості. Сума боргу станом на 05 липня 2010 року складає 10939,51 дол. США. Відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 02 липня 2010 року офіційний курс гривні до іноземної валюти складає 791 грн. 05 коп. за 100 доларів США. У звязку з чим, позивач просить за позовом звернути стягнення на предмет застави за договором застави № 2241 від 15 серпня 2007 року, а саме: на легковий автомобіль СIТRОЕN С4 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) VF7LCNFUF74550788, тип легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АРС № 034287 від 10 серпня 2007 року, видане [PERSON] № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області. За рахунок заставного майна задовольнити вимоги Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в розмірі 86\~536 грн. 99 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягає на його задоволенні з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що відповідачем не вірно зроблено розрахунок заборгованості, який виник за кредитним договором. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 2241 (а.с. 7-8). На виконання вказаного договору позичальник [PERSON] отримала кредит в сумі 12 900 доларів США строком на 36 місяців до 15 серпня 2010 року на придбання автомобіля (а.с. 12). Відповідно до п. 1 Договору за користування кредитом було встановлено плату в розмірі 13 процентів річних, які повинні сплачуватися щомісячно. В забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору було укладено нотаріально посвідчений договір застави майна, реєстровий № 4775 від 15 серпня 2007 року (а.с. 9-11). Судом встановлено, що права і обовязки сторін встановлені кредитним договором та договором застави. Статтею 589 ЦК України та ст. 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до п. 6.1. договору застави заставодержатель набуває право вимагати виконання зобов'язання за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави та його реалізації у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання не буде виконано. Предметом застави за договором застави є рухоме майно, а саме легковий автомобіль СIТRОЕN С4 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) VF7LCNFUF74550788, тип легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АРС № 034287 від 10 серпня 2007 року, видане [PERSON] № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області. Як вбачається з матеріалів справи заборгованість [PERSON] по кредиту станом на 05 липня 2010 року становить10939,51 дол. США, з них заборгованість за кредитом складає 8375,81 дол. США, заборгованість за відсотками складає 1382,59 дол. США, пеня за прострочення відсотків складає 146,39 дол. США, пеня за прострочення кредиту складає 1034,72 дол. США. (а.с. 101-104). Відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 02 липня 2010 року офіційний курс гривні до іноземної валюти складає 791 грн. 05 коп. за 100 доларів США. Відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, відсотками чи комісійними винагородами банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави або видати наказ про примусову оплату. 06 серпня 2008 року позивач надіслав відповідачу повідомлення, яким останній був попереджений про існуючу заборгованість та про наслідки непогашення цієї заборгованості. Таким чином, встановлено, що [PERSON] порушено умови кредитного договору, у звязку із чим у позивача виникло право здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач не виконав своїх зобовязань покладених на нього договором, позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» про звернення стягнення на предмет застави за договором застави № 2241 від 15 серпня 2007 року, а саме: на легковий автомобіль СIТRОЕN С4 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) VF7LCNFUF74550788, тип легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АРС № 034287 від 10 серпня 2007 року, видане [PERSON] №1,2 при УМВС України в Запорізькій області, та за рахунок заставного майна задовольнити вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 86\~536 грн. 99 коп., є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Належних, допустимих і достовірних доказів на підтвердження доводів про те, що позивач невірно здійснив розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачем не надано, заперечення представника відповідача з приводу позову, не спростовують встановлених судом обставин по справі. Відповідно до платіжного доручення № 993 від 12.03.2009 року, № 701299_001 від 05.07.2010 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 865 грн. 37 коп. в дохід держави, платіжного доручення № 996 від 12.036.2008 року позивач сплатив витрати на інформаційне технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved