Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 27.09.2010 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 17 вересня 2007 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 71. Згідно змісту даного заповіту, [PERSON] заповідав [PERSON] сертифікат серії KB № 0157920 на право на земельну частку (пай). 18 вересня 2007 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина за заповітом. При зверненні до державного нотаріуса Володарської районної державної нотаріальної контори по питанню подання заяви про вступ в спадщину для послідуючого отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачці в усній формі було відмовлено по причині відсутності у неї оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай). Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) знаходився в [PERSON], на ім'я якої було складено попередній заповіт 02 серпня 2005 року. В послідуючому вищезазначений заповіт був скасований спадкодавцем при посвідченні заповіту 17 вересня 2007 року. В зв'язку з тим, що [PERSON] не хотіла добровільно віддати позивачці оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), вона звернулась до Володарського районного суду із позовом про витребування цінного паперу із чужого незаконного володіння. Згідно рішення Володарського районного суду від 04 серпня 2008 року позов було задоволено та зобов'язано [PERSON] передати [PERSON] сертифікат. Під час розгляду вищевказаної цивільної справи у Володарському районному суді, 22 липня 2008 року, о 13 годині за місцем проживання позивачки в с. Зрайки прибув [PERSON], який представився представником [PERSON] (рідної сестри [PERSON]) та шляхом залякування і під психологічним тиском умовив підписати заяву про відмову від належної частини спадщини за заповітом після [PERSON] на користь [PERSON]. При цьому, зміст залякування полягав в тому, що в разі відмови від підпису заяви, яка була надана в друкованому вигляді, її буде звільнено з роботи та відносно неї буде порушена кримінальна справа. Вона вимушена була поїхати із [PERSON] в сільську раду с. Зрайки, де секретар сільської ради [PERSON] посвідчила її підпис на заяві про відмову від спадщини. Повторно [PERSON] надав 08 липня 2009 року для підпису заяву щодо відмови від належної їй частки спадщини, що складалася із сертифікату на земельну частку (пай) серії KB № 0157920, який належав [PERSON] і внаслідок психічного впливу вищевказаної особи вона підписала дану заяву. В послідуючому, внаслідок надання [PERSON] вищевказаних заяв та оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) державному нотаріусу Володарської державної нотаріальної контори, 29 липня 2009 року відповідачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 1494. Згідно ксерокопії спадкової справи № 296\\2007 року до майна померлого 18 вересня 2007 року [PERSON], яка була розпочата 16 листопада 2007 року за закінчена 29 липня 2009 року державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори, в спадковій справі є дублікат заповіту [PERSON] від 17 вересня 2007 року, згідно якого спадкодавець заповідав належний йому сертифікат на земельну частку (пай) серії KB № 0157920 [PERSON]. При цьому із змісту вказаного заповіту вбачається, що даним заповітом [PERSON] скасував попередній свій заповіт від 02.08.2005 року ( зареєстрований за № 5). Незважаючи на наявність заповіту та відмови позивачки в установлений Законом шестимісячний строк від спадщини, державний нотаріус в порушення вимог норм матеріального права видав відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом. В даному конкретному випадку, було вчинено дію проти справжньої волі [PERSON], внаслідок застосування психічного тиску з боку представника [PERSON] -[PERSON] Позивачка звернулася до суду за захистом свого порушеного права, і просила суд визнати правочин - заяву від 22 липня 2008 року, зареєстровану в реєстрі № 1439 та заяву від 08 липня 2009 року, зареєстровану в реєстрі виконавчого комітету Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, про відмову від належної частини у спадщині за заповітом після [PERSON], що складалася із сертифіката на право на земельні частку (пай) серії KB № 0157920, виданого Володарською районною державною адміністрацією 05 грудня 1997 року та свідоцтво про право на спадщину за законом видане нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] на спадкове майно - право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності спілки селян «Дружба» Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області розміром 3.49 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії KB № 0157920 - недійсним. Також, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 3.49 га. , посвідчену сертифікатом серії KB № 0157920 на право на земельну частку(пай), яка розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, вартістю 27433 гри., в порядку спадкування за заповітом від 17.09.2007 року, після [PERSON], який помер 18 вересня 2007 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області та зареєстрованого в реєстрі за № 71. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до суду подала заяву, в якій вказувала, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просила справу розглядати без її участі. Представник третьої особи на стороні відповідача (без самостійних вимог) сільської ради с. Зрайки Володарського району Київської області з позовними вимогами погодився. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи на стороні відповідача (без самостійних вимог), розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, шо позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 17 вересня 2007 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 71, відповідно до якого він заповів [PERSON] сертифікат серії KB № 0157920 на право на земельну частку (пай), (а.с. 9). 18 вересня 2007 року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 11), після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить право на земельну частку (пай), розміром З, 49 га, яка знаходиться на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, що підтверджено сертифікатом на земельну частку (пай) серії KB №0157920 (а.с. 10). При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого, [PERSON] було відмовлено по причині відсутності у неї оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Оригінал зазначеного сертифікату знаходився на руках у [PERSON], який вона не хотіла віддати добровільно, тому позивачка вимушена була звернутися до суду із позовом про витребування цінного паперу із чужого незаконного володіння. Згідно рішення Володарського районного суду Київської області від 04 серпня 2008 року позов задоволено та зобов'язано [PERSON] передати [PERSON] сертифікат. 22 серпня 2008 року та 08 липня 2009 року під дією психологічного тиску та проти своєї волі [PERSON] підписала заяви про відмову від належної їй частки спадщини за заповітом від 17.09.2007 року, на користь [PERSON] (а.с. 15, 16). Внаслідок надання [PERSON] вищевказаних заяв та оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) державному нотаріусу Володарської державної нотаріальної контори, 29 липня 2009 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 1494 (а.с. 19). При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до п. 209 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Незважаючи на наявність заповіту від 17 вересня 2007 року, державний нотаріус в порушення вимог норм матеріального права видав відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В даному конкретному випадку, було вчинено дію проти справжньої волі [PERSON] внаслідок застосування психічного тиску з боку представника [PERSON] -[PERSON] При умові волевиявлення дійсної, фактичної волі позивачки щодо прийняття спадщини по заповіту [PERSON], який помер 18 вересня 2007 року, то відповідно до СТ.1273 Цивільного кодексу України, позивачка має подати заяву про відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України - шестимісячного строку, до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини - Володарської державної нотаріальної контори написану власноруч. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.. 203 ЦК України. Частина З ст. 203 ЦК України чітко передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 5 даної статті передбачено, що право чин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Таким чином, в даному конкретному випадку, волевиявлення учасника правочину не було вільним, а було вимушеним під психологічним тиском. Відповідно до частини 3 ст. 215 ЦК України , якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий право чин може бути визнаний судом недійсний. Згідно п.69 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських рад, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5, посадова особа виконавчого комітету засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові. Так, пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 передбачено, що письмова заява про прийняття спадщини та відмови від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідчено. Статтею 1273 ЦК України чітко передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємець подає заяву про відмову особисто. Це означає, що спадкоємець особисто має з'явитись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини або оформити таку заяву у іншого нотаріуса, який засвідчує його підпис на вказаній заяві, та надсилає її нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Заповіт [PERSON] не був визнаний недійсним, в установлений законом шестимісячний строк [PERSON] не відмовилась від спадщини, а тому має право на спадкування відповідно до ст. 1223 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивачки базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved