Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

Представник позивача в судовому засіданні звернувся до суду з вимогою до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, відсотків за користування коштами, пені за користування коштами, посилаючись на такі обставини. 26.05.2008 року банк уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 014-09.5-83074, за умовами якого позивач наддав [PERSON](грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 6946,0 (шість тисяч сорок шість) доларів США на споживчі потреби під 14 % річних, а відповідач зобов'язався до 25.05.2015 року повернути отриманий кредит у повному обсязі і сплатити відсотки за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування та управління кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, та відповідно до умов договору іпотеки укладеного сторонами 26.05.2008 року, [PERSON] є майновим поручителем. Відповідач [PERSON] у порушення умов кредитного договору перестав вносити чергові платежі має заборгованість перед позивачем по сплаті планових платежів, тому на неї нарахована пеня та проценти, а загальний борг за курсом валюти складає 140584,85 грн. Письмові звернення та претензія банку до відповідачів про повернення кредиту, сплату пені не надали позитивного результату. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала зустрічну позовну заяву про .дострокове розірвання кредитногодоговору. Пояснила, що заборгованість виникла через скрутне матеріальне становище. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, підтримав зустрічну позовну заяву, пояснив, що заборгованість виникла через скрутне матеріальне становище. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову із наступних підстав. Відповідно до кредитного договору № № 014-09.5-83074 від 26.05.2008 року відповідач [PERSON] прийняв у позивача в якості кредиту (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 6946,0 (шість тисяч девятьсот сорок шість) доларів США на споживчі потреби під 14 % річних та зобов'язався до 25.05.2015 року повернути отриманий кредит у повному обсязі і сплатити відсотки за користування кредитом . В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] і [PERSON] уклали з позивачем нотаріально посвідчений договір іпотеки. Згідно Рішення Гайворонського районного суду від 02.04.2009 року з [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014-09.5-83074 від 26.05.2008 року в сумі 59526(п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот двадцять шість) гривень 55копійок. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до зазначеного кредитного договору, [PERSON] має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплаті нарахованих процентів, інших платежів, передбачених договором та можливих штрафних санкцій, якщо відповідач не вніс черговий мінімальний платіж у термін, визначений договором. Відповідно до договору поруки поручитель відповідає перед позивачем у повному обсязі; позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Позивача вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій його частині). Відповідно до договору кредиту [PERSON] зобов'язався сплачувати встановлені суми по погашенню кредиту, однак відповідач у порушення умов кредитного договору перестав вносити черговий мінімальний платіж, і на 26.02.2009 року мав заборгованість перед позивачем по сплаті планових платежів у сумі 6648,18 дол. США, тому на неї нарахована пеня та проценти. Загальний борг за курсом валюти складає 59526,55 грн. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено^договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Не зважаючи на постановлене рішення суду від 02.04.2009 року, рішення не виконано через відсутність у [PERSON] грошових коштів та майна, тому відповідно до вимог ч.І ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку часткового або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обгрунтованим та стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог, а саме : 53429,06 грн. по кредиту; 13063,76 грн. по нарахованих, але не сплачених процентах. Щодо стягнення пені в розмірі 74092,03 грн., в цій частині в задоволенні позову повинно бути відмовлено. Оскільки відповідачка опинилась в скрутному матеріальному становищі, тобто опинилась в ситуації непереборної сили. При цьому, судом враховано, критеріям непереборної сили відповідає світова фінансова криза. її наявність та глобальність загально визнана міжнародною спільнотою й не потребує додаткового доказу. Тому у суду не має сумнівів, що ця криза торкнулась фінансового стану і відповідачки. Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідачки судових витрат, але у сумі 965 грн., пропорційно від задоволеної суми та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120,0 гривень. Зустрічний позов підлягає задоволенню, оскільки розірвання договорів мотивовані як фінансовою неспроможністю продовжувати виконання договору в умовах кризи. Крім цього, суд виходить із засад, що при достроковому стягненні всієї суми кредиту та відсотків за судовим рішенням, договір є фактично вичерпаним, кредитні правовідносини припиняються і переходять у площину виконання судового рішення, а у боржника виникає нове зобов'язання з виконання судового рішення. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. На підставі викладеного,

Outcome: partial