Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з зазначеним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Глобинському районі, в якому прохає визнати бездіяльність і відмову відповідача щодо нарахування і виплати йому щомісячної надбавки до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2009 року по 31.07.2010 року - протиправною, та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому, як дитині війни, доплату до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.07.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з його розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загал ь н ообо в »яз ко ве державне пенсійне страхування». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закону від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ, набрав чинності 1.01.2006 року) відповідно до якої з 1 січня 2006 року особам зі стату сом «дитина війни пенсії підвищуються щомісячно у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що визначаеты. - частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування . \\ розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлювався Законами України «Про державний бюджет України ...» на 2006, 2007. 2008. 2009 роки, але відповідач вказаного підвищення не застосовував і не виплачував. Відповідач у письмовому запереченні на позовну заяв) вказав, що позов не визнає, прохав у його задоволенні відмовити. Вважає свої дії правомірними, оскільки при виплаті надбавки (підвищення) до пенсії дітям війни керувався вимогами Закон) України Про державний бюджет України» на відповідний рік та порядком нарахування підвищення до пенсії, встановленим Кабінетом Міністрів України. Вказав на безпідставність позовної вимоги про застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнеобоЕ язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч.І цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених відповідно до цього закону. В судове засідання позивач та представник відповідача не заявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач в наданій суду заяві та відповідач у своем) запереченні на позов прохають розглянути справу у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Позивач має статус «Дитина війни», що підтверджено пенсійним посвідченням, а тому відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на підвищення (надбавку) пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідач - Управління Пенсійного фонду України у Глобинському районі Полтавської області в 2006, 2007 роках не здійснювало позивачу зазначених виплат, посилаючись на те, що в 2006 році дія вказаної норми була зупинена Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік», а в 2007 році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 г надбавка до пенсії дітям війни повинна була виплачуватися лише за наявності групи інвалідності. В 2008 році підвищення до пенсії позивачу нараховувалося і виплачувалося в розмірі і січня - в сумі 47 грн., з квітня - 48 грн. 10 коп., з липня - 48 грн. 20 коп., з жовтня 2008 року - я розмірі 49 грн. 80 коп., що є значно нижчим, ніж 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно з ч. 1 ст. 28 закону України від 09.07.2003 р : гі № 1058-1V «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розм :« прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, с; і приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пен; і або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуєте і замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечен державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок кошт Державного бюджету України. Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року дію ст - зазначеного Закону на 2006 рік зупинено. Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 20 - рік від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті 110 Закону України ,.ГЬ Державний бюджет на 2006 рік було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війн , передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у 2006 роц запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку. визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради Україні питань бюджету. Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6 Закону України „Про соціальний захист діте- війни запроваджені не були. Закони України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року та „Про внесень -, змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року. Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача не було підстаЕ нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії в 2006 році, передбачену ст.6 Зако- України „Про соціальний захист дітей війни. Крім того, надаючи перевагу Законам України „ Про Державний бюджет на 2006 рік віа 20.12.2005 року та „ Про внесення змін до Закону України „ Про Державний бюджет на 2006 рік ' від 19.01.2006 року, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чі іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закон\\ України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Конституційний Суд України у п.З мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 рою №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: „Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовим!- актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, колі- наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення,позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 рік Відповідач по справі протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавством та не мав підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15.03.2006 року дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання \\ другому півріччі 2006 року Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік». Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, суд вважає їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав. Відповідно до п. 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закон\, було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп\\2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23. 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконститу ційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконститу ційність. Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України . УПФУ в Глобинському районі Полтавської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік , ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати. Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати йому в 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обгру нтованими, виходячи з наступного. Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції : «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачу ється замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів . Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту З розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конститу ційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішень Конституційного Суді України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст. 152 Конституції У країн суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ в Глобинському районі Полтавської облас повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закон; України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп. 4! розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деякі законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закон , України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу доплату д: пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційних Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону України „Пр: соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначени законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімально: пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівн порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову. Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідноси- ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд зазнача- наступне. Відповідачем по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону Україні „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30: мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише зг правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, неірає. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмі: пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно длг визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого встановленого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсі: особам, які мають статус дитини війни. Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд Україні-:, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121\\2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним! управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено на УПФУ в Глобинському районі Полтавської області, за місцем проживання позивача. Суд також вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що (ПРОПУЩЕНО) Відповідач, відповідно до п.34 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Гіг державне мито» звільнений від сплати судового збору, тому витрати позивача, понесені на спг_ І судового збору мають компенсуватися за рахунок держави; витрати понесені ним : ] інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи стягуються судом на його користь відповідача.

Outcome: partial