Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що 06.08.2003 р. між сторонами було укладено договір про користування електричною енергією № 14100000120(далі - договір) за адресою:м. Київ, с. Гнідин, вул. Авіаційна,50, згідно якого енергопостачальник взяв на себе зобовязання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобовязується оплачувати фактично спожиту електричну енергію у терміни, передбачені договором. Станом на 01.09.2009 р. за особовим рахунком відповідача рахується заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 13 029 грн.63коп., яка виникла внаслідок несплати відповідачем рахунків за спожиту електричну енергію. На момент виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію відповідач не звертався до позивача з заявою про складання графіку погашення своєї заборгованості, або відстрочення терміну її оплати та не надала жодної довідки, яка б підтверджувала неспроможність погашення цього боргу. Незважаючи на неодноразові попередження, свої зобовязання відповідач не виконує. Беручи до уваги те, що від виконання зобовязань відповідачем залежить спроможність позивача належним чином виконувати власні зобовязання, позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив ухвалити по справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи / а.с. 23,33,42,45,50/, про поважність причин неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити за згодою представника позивача заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.08.2003 р. між сторонами було укладено договір про користування електричною енергією № 14100000120, згідно якого сторони взяли на себе взаємні зобовязання, згідно яких позивач зобовязався постачати відповідачу електричну енергію, а відповідач зобовязався сплачувати за надану електроенергію /а.с. 13/. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01.09.2009 р. за особовим рахунком відповідача № 14100048320 наявна заборгованість в сумі 13 029 грн.63 коп. /а.с.9-12/. Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 28.11.2001 року [PERSON], являється власником на підставі договору купівлі- продажу 23.11.2001 року земельної ділянки яка знаходиться на території садового товариста « Мрія-1» /а.с. 10/. Відповідно до правил користування електричною енергією для населення затверджених ПКМУ № 1357 від 26.07.1999 р. (далі - правила), правила обовязкові для виконання всіма споживачами і електропостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. З правил, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між енергопостачальником та споживачем. Відповідно до п.20 правил, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи те, що відповідачем систематично порушувались умови договору та зобовязання за кредитним договором, зобовязання відповідачем виконувались неналежним чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню у повному обсязі, а борг підлягає стягненню у примусовому порядку. Крім того з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати 160 грн. 30 коп., та витрати пов»язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 грн /а.с. 47/. На підставі викладеного та

Outcome: approved