Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 7 червня 2010 року звернувся до суду з позовом до УПСЗН Жовтоводської міської ради і просить суд визнати незаконними дії відповідача по нарахуванню та виплаті йому компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи І та щорічної одноразової допомоги на оздоровлення та зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити недоплачені йому суми передбачені ст..48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007, 2008, 2009 роки. У судове засідання позивач не з'явився і у своїй заяві просить суд розглянути справу без його участі, позов підтримує../а.с.35/ Відповідач свого представника у судове засідання не направив і у заяві просить справу розглянути без його участі, /а.с.34/ У письмових запереченнях відповідач позов не визнав посилаючись на те, що УПСЗН не є належним відповідачем, відсутність коштів, /а.с.22-23/ Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії , що підтверджується копією посвідчення. /а.с.8 / З 29 травня 2007 року позивачу встановлено другу групу інвалідності у зв'язку з хворобою пов'язаною з роботою по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС/ а.с.9-10/ Відповідно до ч.І ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на одноразову компенсацію як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС і інвалід другої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи на виплату 45 мінімальних заробітних плат. Ч.5 приведеної норми встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Із змісту ст. 1 цього закону не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону. Ст..76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2007 року - у розмірі 400 грн., 1 квітня 2007 року - у розмірі 420 грн., з 1 липня 2007 року у розмірі 440 грн., азі жовтня - у розмірі 460 грн. на місяць. Цим Законом було зупинено в 2007 році дію ст..48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року вищезазначені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнанні неконституційними та втратили чинність. Вказане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного закону, що визнаний неконституційним, і є загальнообв'язковим для всіх судів України. Відповідач 11 липня 2007 року виплатив позивачу компенсацію за шкоду заподіяну його здоров'ю як інваліду» групи внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 284 грн. 40 коп., що підтверджується довідкою відповідача, /а.с.15/ Фактично після 9 липня 2007 року відповідач зобов'язаний був виплатити позивачу відповідно до вимог Закону 45 мінімальних заробітних плат в розмірі 440 грн. встановленої з 1 липня 2007 року. У зв'язку з тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача /а.с.8/ і відповідно до ст..48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічної допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам 1 і 2 групи - п'ять мінімальних заробітних плат; інвалідам 3 групи - чотири мінімальні заробітні плати. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Із змісту ст. 1 цього закону не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону. Відповідно до довідки відповідача позивачу виплачена щорічна допомога на оздоровлення у 2007, 2008, 2009 роках: 13 серпня 2007 року 100 грн., 24 січня 2008 року 120 грн., 11 червня 2009 року 90 грн. /ах. 16/ Фактично відповідач зобов'язаний був у 2007 році після 9 липня 2007 року виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення, як інваліду 2 групи в розмірі п'ять мінімальних заробітних плат, що з 1 липня 2007 року становила 440 грн. Ст..59 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» установлено з 1 січня 2008 року розмір мінімальної заробітної плати 515 грн., з 1 квітня 2008 року - 525 грн., з 1 жовтня 2008 року - 545 грн. та з 1 грудня 2008 року - 605 грн. на місяць. Підпунктом 11 пункту 28 розділу II цього закону змінено редакцію ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Зазначені зміни визнанні неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008. Це рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. Позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідача по недоплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення у 2008 році є безпідставними, так як на час виплати 24 січня 2008 року дія ст. 48 приведеного закону була призупинена і це визнано неконституційним лише 22 травня 2008 року. З 1 травня 2008 року позивачу встановлено третю групу інвалідності безстроково, /а.с.36/ Ст..55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» установлено з 1 січня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати 605 грн., з 1 квітня 2009 року - 625 грн., з 1 липня 2009 року - 630 грн., з 1 жовтня 2009 року » 650 грн., з 1 грудня 2009 року = 669 грн. на місяць. Ст.71 цього Закону надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними програмами. Ч.3 ст.22 Конституції України зазначено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ч. 3 ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України. За таких обставин суд приходить до висновку що, відповідач повинен був виплатити позивачеві щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рок, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати. У 2009 році відповідач нарахував і виплатив позивачеві 11 червня 90 грн. щорічну допомогу на оздоровлення, а належало нарахувати та виплатити допомогу в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, що з 1 квітня 2009 року становила в розмірі 625 грн. Згідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Право позивача на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірах встановлених законом не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки таке право декларовано державою, то, відповідно, держава, через створені нею органи, в даному випадку органи соціального захисту населення, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті допомоги саме у розмірах, які нею визначені та закріплені в Законі. Відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради - управління у своїй діяльності керується Конституцією України..., реалізує державну політику у сфері праці та захисту соціально незахищених громадян, призначення та виплату встановленої законодавством соціальної допомоги..., На звернення позивача у березні 2010 року про донарахування і виплату компенсації і допомоги, відповідач безпідставно відмовив, чим порушив вимоги Закону, /а.с.12-13,14/ Відповідач діяв не у спосіб передбачений чинним законодавством на певний період часу, рішення Конституційного суду не виконав, що стало причиною звернення позивача до суду, а тому його бездіяльність є протиправною. Практика Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов'язків (справа «Кречко проти України», рішення від 8 листопада 2005 року). Враховуючи, що сторони звільнені від сплати судового збору, суд відносить судові витрати на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial