Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач 29 грудня 2009року звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В останніх уточнених позовних вимогах позивач посилаючись на те, що на день його звільнення з КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» відповідач відмовився виплатити йому заборгованість по заробітній платі в сумі 16050грн. 31 коп., просить стягнути з відповідача 26510грн 97коп. компенсації за затримку виплати заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, який фактично було проведено лише 01.07.201 Ороку. В судовому засіданні позивач пояснив, що з 19.04.2007року він був призначений і працював в КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» на посаду начальника штабу - начальника відділу кадрів з окладом 1713грн. Крім того з січня 2006року і до звільнення він виконував обов'язки інспектора по військовому обліку з доплатою 40% від окладу. 29 січня 2009року позивач звільнився з роботи за власним бажанням. На день звільнення відповідач відмовився виплатити йому заборгованість по заробітній платі в сумі 16050грн. 31 коп. посилаючись на відсутність коштів, про стягнення цього боргу було видано судові накази №2-1755 від 10.10.2008року та №2-320 від 13.01.2010р. виконані відповідачем були тільки 30.06.201 Ороку, а відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.200Іроку №159 на вказану суму повинна бути нарахована компенсація з урахування подохідного податку в розмірі 8034грн. 34коп. Позивач зазначив, що відповідно до ст.ст.116, 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, підприємство установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач вважає, що середня заробітна плата з, урахуванням незаконного переводу на іншу посаду і зняття доплати за суміщення складає 64грн. 67 коп. в день, таким чином КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» повинне сплатити позивачу 18476грн. 10 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені з моменту вступу в законну силу судових наказів, як вказав в позові позивач. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та наполягав на тому, що вини КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» у затримці розрахунку при звільненні немає, так як [PERSON] займаючи посаду інспектора відділу кадрів і маючи доступ до трудових книжок, незаконно вилучив свою трудову книжку без відповідних відміток в журналі реєстрації, чим сам ускладнив процес розрахунку. Представник відповідача також пояснив, що борг КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» по заробітній платі перед позивачем вже стягнутий державною виконавчою службою. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Як вбачається з матеріалів справи, наказом №80/к від 19,04.2007року позивач був призначений і працював в КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» на посаді начальника штабу - начальника відділу кадрів з окладом 1713грн. 29 січня 2009року позивач звільнився з роботи за власним бажанням. В день звільнення позивач находився на роботі, але в порушення ст.ст. 47, 116 КЗпП відповідач в день звільнення не видав йому належно оформлену трудову книжку, не виплатив всіх належних до сплати грошових коштів та письмово не повідомив про нараховані суми належні позивачу при звільненні. На день звільнення КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» перед [PERSON] мало заборгованість по заробітній платі в сумі 16050грн. 31 коп., про стягнення цього боргу було видано судові накази №2-1755 10.10.2008року та №2-320 від 13.01.2010р. виконані відповідачем були тільї 30.06.201 Ороку. Позивач посилався в позові на те, що відповідачем не виконуютьс судові рішення, а саме судові накази про стягнення на його корж заробітної плати, а тому він просить стягнути з відповідача серед заробіток за весь час невиплати заробітної плати. Суд вважає, що в даному випадку має місце несвоєчасне викона* судових рішень і відповідно до ст.1 Закону України "Про компенсг громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати" позивачу повинна бути компенсована втрата частини доходів! зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Згідно п.4 до Порядку затвердженого постановою Кабінету Мініс України від 21.02.200Іроку №159 Сума компенсації обчислюється як добз нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Таким чином відповідно Порядку проведення, компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001року №159, та виходячи з довідки про нарахування індексу інфляції на суму стягнення на користь [PERSON] у зв'язку із несвоєчасним виконанням судового наказу № 2-1755/08 сума компенсації грошових доходів яка підлягає сплаті позивачу за період з 10.10.2008 року на день розрахунку 25.12.2008 року складає 945 грн. 51 коп. та за період з 26.12.2008 року по 26.05.2010 року складає 2897 грн. 63 коп., а всього 2897 грн. 63 коп. та в період з 13.01.2010 та на день розрахунку 25.06.2010 року складає 58 грн. 52 коп. Загальна сума компенсації складає 2956 грн. 15 коп. У відповідності з ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі пропорційному до задоволеної частини позовних вимог, а саме 51грн. державного мита та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial