Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісяця від дня подання позовної заяви до повноліття дитини та розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 25.02.1997 року Новопсковським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області району Луганської області, актовий запис № 14. На даний час вони разом не проживають, причиною розірвання шлюбу зявилось те, що між ними немає порозуміння, тому в сімї' часто виникали сварки, які привели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, в даний час збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач працює, однак добровільно матеріальну допомогу на дітей не надає. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між позивачем та відповідачем не має. Позивач у судовому засіданні підтримала вимоги про розірвання шлюбу та змінила позовні вимоги в частині розміру стягнення аліментів - просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі Ул частини від всіх видів його заробітку. Відповідач у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнає повністю не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1А частини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити про проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 25.02.1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії І-ЕД № 004838, виданого 25.02.1997 року Новопсковським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №14. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД №093245, виданого 16.11.1998 року Новопсковським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області. На даний час подружні відносини припинені, так як спільне проживання стало неможливим, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що спору про місце проживання дитини не має. Спір про майно подружжя буде виділений в окреме провадження. Позивач мешкає в с.Писарівка і на її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Матеріальне становище позивача не дає змоги для утримання дитини, в звязку з чим позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем немає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) дитини або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу батька,

Outcome: approved