Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 10 вересня 2007 року позичив відповідачам, які на той час перебували у зареєстрованому шлюбі, на строк до вересня 2009 року 9000 грн. на придбання побутової техніки для сімї. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав йому письмову розписку. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув. Тому він змушений звернутись до суду з цим позовом. Просив стягнути з відповідачів на його користь солідарно грошовий борг в розмірі 9000 грн. та понесені судові витрати у справі. В ході розгляду справи в суді позивач підтримав заявлений позов. Додатково пояснив, що відповідач отримував позику самостійно. Для чого [PERSON] були потрібні ці гроші, він точно не знає. Вважає, що борг мають віддавати обидва відповідача у солідарному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідача. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала. Вказувала, що про наявність цього боргу дізналась від своїх батьків півроку назад, коли батьки позивача стали вимагати у них повернення боргу. Насправді куди брав ці кошти [PERSON] їй не відомо. Для сімї на ці кошти він нічого не придбав. Більш того у нього було багато боргів, які він брав на ігрові автомати. З 2008 року вона розірвала з ним шлюб. Тому не вважала себе зобов`язаною на повернення цього боргу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За умовами положення ч.2 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання його частин може доводиться письмовими доказами, засобами ауді- відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків. Встановлено, що 10 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошову позику у розмірі 9000 грн. з терміном повернення до вересня 2009 року. Ця обставина підтверджується наявністю письмової розписки відповідача від 10.09.2007 року. Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлюється договором. Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 545 ЦК України встановлено, що прийнявши виконання кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку у повному обсязі. Тому оскільки відповідач добровільно не повернув грошову позику у сумі 9000 грн. до вересня 2009 року, з нього слід стягнути цей борг на користь позивача в судовому порядку. Що стосується вимог позивача стягнення цього боргу також солідарно і з відповідачки [PERSON] , то така вимога не підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи не містять доказів укладання цього договору позики саме в інтересах сімї [PERSON] . Посилання у розписці відповідача [PERSON] на те, що [PERSON] знала про позику цих коштів на побутові потреби сімї, є його особистою позицією і не підтверджується іншими доказами справи. Більш того сам позивач у ході розгляду справи у суді визнавав, що [PERSON] зловживав грою на ігрових автоматах та мав з цього борги. Також позивач у суді не зміг довести належними доказами те, що кошти надавались в позику саме для спільних інтересів сімї [PERSON] . Згідно ст.88 ЦПК України на відповідача [PERSON] слід покласти понесенні позивачем судові витрати у справі в частині задоволеного позову у вигляді судового збору у розмірі 90 грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді та 300 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial