Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди в зв»язку з втратою годувальника та компенсації за несвоєчасну виплату одноразової допомоги до відповідачів покликаючись на те, що її чоловік [PERSON], [INFO], працював на шахті № 1 «ВМ» і під час роботи 01.02.1975 р. був травмований. Висновком медико-соціальної експертної комісії він був визнаний інвалідом труд- каліцтва, а з 1996 р. йому встановлено 100% втрати працездатності та першу групу інвалідності, шахта проводила відшкодування шкоди, а з 01.04.2001 р. страхові виплати проводив Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань. 01 вересня 2001 р. чоловік помер і відповідно до висновку МСЕК від 22 жовтня 2001 р. причиною смерті чоловіка є наслідки перенесеної у 1975 році травми. Відповідачом їй призначено страхові виплати у виді щомісячних платежів та одноразової допомоги, вона не погоджувалася з розміром визначеної одноразової допомоги, звернулася до суду з відповідним позовом про перерахунок і стягнення відшкодування. Рішенням Червоноградського міського суду від 08 грудня 2006 р. її позов задоволено, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2007 р. зазначене судове рішення залишено без зміни, воно набрало законної сили. На день смерті чоловіка вони проживали разом, вона пенсійного віку і сподівалася лише на підтримку чоловіка, як моральну, так і матеріальну. Смерть чоловіка принесла їй суттєві моральні, психічні та фізичні страждання, стан її здоров'я суттєво погіршився. Вона тяжко пережила і переживає втрату чоловіка, це суттєво вплинуло на її взаємини з рідними, близькими і знайомими їй людьми. Зі смертю чоловіка вона втратила нормальні життєві зв'язки, стала замкнутою. Все це тяжко відбивається на її повсякденному житті. Втрата чоловіка позбавила її реалізації бажань, вона й надалі перебуває у депресії і тяжкому горі. Перенесені страждання спричинили і спричиняють їй моральні страждання, які завдали їй моральної шкоди, яку вона оцінює в грошовому виразі в 50 тисяч гривень. Для неї немає значення хто відшкодовуватиме моральну шкоду, шахта чи відділення Фонду, це питання вирішить суд. Однак вона вважає, що таке відшкодування повинно лежати на відділенні Фонду, оскільки чоловік помер 01.09.2001 р. і на той час були чинними норми Закону від 23.09.1999 р. «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві ...» № 1105 -XIV стосовно відшкодування моральної шкоди. Закон України від 23.02.2007 р. № 717 - V, згідно якого внесено зміни до Закону від 23.09.1999 р. № 1105 - XIV і виключено відповідальність за виплату моральної шкоди набрав чинності з 20.03.2007 р. За загальним правилом (ст. 5 ЦК України) акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Таким чином, на день виникнення правовідносин (01.09.2001 р.) був чинним закон, яким обов'язок виплати моральної шкоди був покладений на Фонд, а відтак Червоноградське відділення Фонду повинно було виплатити їй моральну шкоду. Відповідно до ст. 83 ЦК України 1963 р., ст. 268 ЦК України на заявлені вимоги позовна давність не поширюється, а про право на відшкодування моральної шкоди вона довідалася лише у 2007 р. після закінчення справи про перерахунок і стягнення відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника. Крім того, по вині відповідача - відділення виконавчої дирекції ФСС, в порушення місячного строку, передбаченого ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві ...» від 23.09.1999р. їй своєчасно не визначено і не виплачено суми страхової виплати у виді одноразової допомоги. А відповідно до ч.7 ст. 40 вказаного Закону заборгована сума підлягає коригуванню відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці». Сума компенсації, яку вона просить стягнути, станом на жовтень 2007р. становитиме ( вересень 2001р. жовтень 2007р. - 11 883.60 х 65.4 : 100 =7 771.87грн. Це є страхові виплати у зв'язку із втратою годувальника і такі не є тотожними поняттю «доходи разового характеру», про які йдеться у Законі України «Про компенсацію громадянам втрати частині доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, давши пояснення, аналогічні підставам звернення до суду. Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м.Червонограді в судовому засіданні позовних вимог не визнав, пояснив, що обов»язок відшкодування моральної шкоди несе власник підприємства, де був травмований чоловік позивачки 01.02.1975 р. Одноразова допомога, стягнута позивачці на сім»ю по втраті годувальника та на утриманця, згідно рішення суду, носить разовий характер і коригуванню відповідно до Постанови КМ України від 21.02.2001 р. № 159 не підлягає. Представник ДП «Львівугілля» в судовому засіданні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди не визнав, пояснив, що ст. 1 Закону «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві ...» передбачено, що завданням страхування від нещасного випадку є з поміж іншого - відшкодування матеріальної та моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей. Шахта «Великомостівська» проводила виплати відшкодування шкоди по втраті працездатності чоловіку позивачки до 01.04.2001р., надалі страхові виплати проводив Фонд соціального страхування і обов»язок Фонду виплатити потерпілим завдану моральну шкоду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що чоловік позивачки [PERSON], [INFO], працював на шахті № 1 «ВМ» ( на даний час «Великомостівська» ДП «Львівугілля» ) і під час роботи 01.02.1975 р. отримав черепно-мозкову травму. Висновком психіатричної медико-соціальної експертної комісії №1 від 08.05.1996р. йому було встановлено 100% втрати працездатності та першу групу інвалідності в зв»язку із вищевказаною травмою, шахта проводила відшкодування шкоди, а з 01.04.2001 р. страхові виплати проводив Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань - відповідач по справі. 01 вересня 2001 р. чоловік позивачки помер і відповідно до висновку обласної МСЕК №3 від 22 жовтня 2001 р. причиною смерті чоловіка є наслідки перенесеної у 1975 році травми. Рішенням Червоноградського міського суду від 08 грудня 2006 р. задоволено позов позивачки до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м.Червонограді, стягнуто в її користь одноразову допомогу на сім»ю по втраті годувальника в сумі 9 903грн. та одноразову допомогу на утриманця в розмірі 1 980.60грн. Позивачка просить стягнути з відповідачів заподіяну їй в результаті смерті чоловіка моральну шкоду в сумі 50 000грн. та компенсацію 7 771.87грн. на вищевказані суми одноразової допомоги, стягнуті судом, так як відділення виконавчої дирекції ФСС, в порушення місячного строку, передбаченого ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві ...» від 23.09.1999р. їй своєчасно не визначило і не виплатило суми страхової виплати у виді одноразової допомоги. На думку суду, правовідносини, пов»язані з відшкодуванням позивачці моральної шкоди регулюються Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» норми якого (абзац 1 в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей , підпункт «е» пункт 1 ч.І ст.21, ч.З ст.28, та ч.З ст.34) на час виникнення спірних правовідносин, передбачали відшкодування саме Фондом грошових сум за моральну шкоду при наявності заподіяння цієї шкоди потерпілому. Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік» зупинено дію норми вищезазначених норм зазначеного закону щодо відшкодування моральної шкоди Фондом. Відповідно до ст.5 ЦК України , акти цивільного законодавства регулюють відносини , які виникають з дня набрання ним чинності. Крім того, акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов»язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Тому, саме із відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Червонограді слід стягувати моральну шкоду в користь [PERSON] На день смерті чоловіка вони проживали разом, позивачка є людиною пенсійного віку і сподівалася лише на підтримку чоловіка, як моральну, так і матеріальну. Смерть чоловіка принесла їй суттєві моральні, психічні та фізичні страждання, стан її здоров'я суттєво погіршився. Вона тяжко пережила і переживає втрату чоловіка, це суттєво вплинуло на її взаємини з рідними, близькими і знайомими їй людьми. Зі смертю чоловіка вона втратила нормальні життєві зв'язки, стала замкнутою. Все це тяжко відбивається на її повсякденному житті. Втрата чоловіка спричинила для неї і позбавила реалізації бажань, вона й надалі перебуває у депресії. При визначенні сум моральної шкоди, враховується характер та обсяг страждань, які зазнає позивачка, характер немайнових витрат, їх тривалість та інші обставини. З врахуванням наведеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що із відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Червонограді в користь позивачки слід стягнути 20 000 грн. моральної шкоди. Вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 500 000 грн. є очевидно завищеними , належним чином не вмотивованими, тому така сума моральної шкоди не може бути задоволена. Щодо вимог позивачки до ДП «Львіввугілля» , то у зв»язку із набуттям чинності Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» підприємства на час розгляду спору не відповідають за спричинення моральної шкоди у зв»язку з ушкодженням здоров»я. А тому, в позові [PERSON] до ДП «Львіввугілля» слід відмовити. Щодо стягнення компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати одноразової допомоги, позовні вимоги в цій частині, на думку суду, задоволенню не підлягають, так як одноразова допомога, стягнута позивачці на сім»ю по втраті годувальника та на утриманця, згідно рішення суду, носить разовий характер і коригуванню відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв»язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000р., затвердженого Постановою КМ України від 21.02.2001 р. № 159 не підлягає.

Outcome: partial