overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що ВАТ «Е. «Дніпрообленерго» зробило поставку електроенергії на об'єкт відповідача, що знаходится за адресою : Павлоградський район, с. Тельмана, вул. Садова, буд. 56. При контрольному відвідуванні споживача електроенергії за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживача, 13 липня 2007 року, було зроблено самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Вказана обставина підтверджує факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актом № 00077185 від 13 липня 2007 року. Своїми діями відповідач грубо порушив п. 42 Правил користування електроенергією для населення, заподіявши цим збитки позивачеві у сумі - 1433,26 грн. Відповідачу лбув виписаний і вручений платіжний документ для оплати суми збитків, однак завдані збитки споживачем відшкодовано не було. У зв'язку з цим позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування збитків - 1433,26 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач, проживає за адресою [INFO]. При контрольному відвідуванні споживача електроенергії 13 липня 2007 року, за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживача, після відключення за несплату, було зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Вказана обставина розкрадання електроенергії підтверджуються актом № 00077185 від 13 липня 2007 року. Своїми діями відповідач грубо порушив п. 42 Правил користування електроенергією для населення, заподіявши цим збитки позивачеві в сумі - 1433,26 грн., нараховані на підставі Методики нарахування розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ для населення. У відповідності до ст.623 ЦК України, боржник, порушивши зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору спричинені цим збитки. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 19 квітня 2007 року працівниками позивача у ході перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою КМ України, за місцем проживання відповідача було виявлене самовільне підключення до електромереж повз засоби обліку електричної енергії. Внаслідок безобліковогс використання електроенергії відповідач завдав позивачу збитки у розмірі 4773,15 грн., які не відшкодував. У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування збитків - 4773,15 грн., та в рахунок відшкодування судових витрат 171 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що у зв'язку з похилим віком під час перевірки не розумів чи мале місце порушення, чи ні, та в чому воно полягає. Збитки не відшкодував у зв'язку з відсутністю коштів. Крім того просив суд застосувати по справі позовну давність. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. 19 квітня 2007 року у ході перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою КМ України, працівниками позивача, за місцем проживання відповідача, було виявлене самовільне підключення до електромереж повз засоби обліку електричної енергії, у зв'язку з чим складено акт від 19 квітня 2007 року (а.с.4). Зазначений акт було відповідачем підписано без будь-яких заперечень. На підставі зазначеного акту відповідачем було виконано розрахунок збитків, розмір яких склав 4773,15 грн. (а.с.4). По теперішній час збитки відповідачем не відшкодовані. Відповідно до п.48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ч.З ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те що відповідачем у судовому засіданні було зроблено заяву про застосування позовної давності по справі, перебіг позовної давності в даному випадку почався з часу складання позивачем відносно відповідача акту про порушення, тобто 19 квітня 2007 року, а звернення позивача до суду відбулось лише 01 липня 2010 року, тобто після спливу встановленого законодавством три річного строку звернення до суду. Тому суд вважає необхідним застосувати по справі позовну давність, у зв'язку з чим відмовити у позові.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] та просить суд розподілити між сторонами спільно набуте під час подружнього життя майно. Ухвалою суду від 31.08.2010 року залишені без розгляду позовні вимоги [PERSON] про стягнення із [PERSON] 14 частини суми грошових коштів за кредитним договором №00134К14 в ВАТ «МТБ» в розмірі 14413 грн. В судовому засіданні позивачка уточнила заявлені вимоги в частині переліку майна, на яке вона просить визнати право власності, які підтримала та просила їх задовольнити на підставах, викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення уточнених вимог не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.10.1992 року між сторонами укладений шлюб. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 09.07.2010 року шлюб між сторонами розірваний 09.07.2010 року, актовий запис №135 (а.с.13). У відповідності із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Сторонами в період шлюбу набуте наступне майно: холодильник «Рейнфорд», пральна машина «Рейнфорд», мякі меблі у вигляді кухонного гарнітуру, кухонний гарнітур «Карина», спальний гарнітур «Ольха», газова плита «Рейнфорд», диван «Ракушка», електровитяжка «Рейнфорд», електробойлер, гидрофор, яке придбано ними на їх спільні кошти, що сторонами не заперечується, таким чином вказане майно належить на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON], [PERSON] У відповідності із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином при визначенні часток, які слід виділити кожному з подружжя, суд виходить з принципу рівності часток та заявам сторін про виділення ним певного майна, що буде відповідати їхнім інтересам, а також інтересам їх неповнолітніх дітей. За таких обставин суд вважає можливим визнати за сторонами право приватної власності на майно, спільно набуте під час шлюбу в визначених ними частках з урахуванням їх інтересів та того, що сторони досягли між собою угоди про його розподіл певним чином. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Адміністрація Одеської обласної психіатричної лікарні № 2 звернулась до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] для проходження курсу лікування, посилаючись на те, що вона була доставлена в ОПЛ №2 12.10.2010 року у зв`язку з тяжким психічним розладом, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, [PERSON] було встановлено діагноз - помірна розумова відсталість. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника ОПЛ №2, думку прокурора, суд вважає, що заява адміністрації ОПЛ №2 підлягає задоволенню на підставі наступних обставин. З матеріалів справи, в тому числі із висновку комісії лікарів-психіатрів, вбачається, що хвора була дійсно доставлена в ОПЛ №2 12.10.2010 року по направленню Котовської міської лікарні, у зв`язку з тим, що в неї виявлені ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Тому комісія вважає за доцільне її госпіталізацію в примусовому порядку для проходження курсу лікування в ОПЛ №2. Представник ОПЛ №2 у суді підтвердив необхідність госпіталізації [PERSON] в ОПЛ №2 для проходження курсу лікування у зв`язку з тяжким психічним розладом, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Таким чином, з огляду на всі обставини справи, вивчивши матеріали справи, заяву, заслухавши думку представника ОПЛ №2, прокурора, [PERSON]. суд приходить висновку про доцільність госпіталізації хворої у примусовому порядку в ОПЛ №2. На підставі Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини щомісячно з дня звернення до суду та до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги мотивуючи тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину, яка проживає разом з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання з`явився позивач який повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області. Враховуючи,\~що відповідно\~до ст.180\~СК України\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття,\~суд відповідно\~до ст.ст.\~182,\~183\~СК України\~вважає за\~необхідне стягнута\~з відповідача\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання\~неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/4\~ частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.04.2010 р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнута з відповідача державне мито у прибуток держави у розмірі 51 грн. На підставі ст. 81 ЦПК України стягнута з відповідача витрата з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що на даний час вона є студенткою Харківського економіко-правового університету на контрактній основі, вона з донькою знаходяться на повному матеріальному утриманні батька позивачки, який є інвалідом II групи, ніяких доходів не отримує. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. У зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно на її утримання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги змінила. У зв`язку з тим, що віповідач у теперішній час не працює просить стязнути з нього 300 гривней. Відповідач змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає зі своєю матір`ю - позивачкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та довідкою Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області від 07 червня 2010 року. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із ч.4 ст.84 СК України вбачається, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дружини, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

У вересні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким зареєструвала шлюб 04.07.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі ХА частини від всіх видів заробітку відповідача, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і має потребу в матеріальній допомозі. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини, пояснивши суду, що з нього вже стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від всіх видів заробітку, тому, згоден платити аліменти у розмірі 1/8 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання дружини. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст. 75 СК України - один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивачки. У зв`язку з тим, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач на обліку у лікарів не значиться, непрацездатних батьків та дітей на утриманні не має, працює та має постійний заробіток» З урахуванням потрібностей позивачки та можливостей відповідача, а також того, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2010 року з відповідача були стягнуті аліменти у розмірі 'А частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог ч. З ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн. 00 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

У вересні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 серпня 1983 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Павлоград Дніпропетровської області, актовий запис №627 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивачка вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 27 серпня 1983 року уклали шлюб. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 404,01 грн., посилаючись на те, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] , не сплачує в повному обсязі за житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим станом на 30.11.2009 року заборгованість склала 404 грн. 01 коп. Добровільно відповідач заборгованість не сплачувала, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутись до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підставах ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено факт невиконання зобов`язань щодо сплати за квартирну плату, наданих позивачем, в порушення ст. 64 ЖК України. Крім того, ст. 526 ЦК України зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивачка наполягала на розірванні шлюбуз відповідачем, \~ \~ \~ \~який \~ \~ \~ \~вони зареєстрували 15 липня 2006 року в відділі РАГСУ \~ \~ \~ \~по м. Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №149. Від спільного шлюбу в них є донька [PERSON] , [INFO] . Стверджувала, шо сімейно - шлюбні стосунки з відповідачем остаточно припинені із-за різниці в характерах та поглядах на життя, що призвело до зруйнування сім`ї. Всі спроби сторін зберегти сім`ю, бажаного не дали, тому просить суд шлюб розірвати, залишивши їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача понесені витрати. Відповідач позов визнав, стверджував, що збереження сім`ї не можливе, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши позивачку, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і поновлювати свої шлюбні стосунки вони не бажають. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 250 грн. сплачених за надання юридичної допомоги, 8 грн. 50 коп. сплаченого судового збору та 30 грн. сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 288 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні з відповідача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, і відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утриман доньки не надає. Відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення позову в повної обсязі, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши позивачку, дослідивши представлені докази, суд вважає, що поз підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач по справі в добровільному порядку не над матеріальної допомоги позивачці на утримання доньки. Враховує при цьому суд і положення ст.ст. 180, 182 СК України, які передбачаю обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Outcome: approved