Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивачі звернулись до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що 04 січня 2004 року помер [PERSON] батько позивачки [PERSON] та дід [PERSON], будучи спадкоємцями 1 черги , просять визнати за ними право власності по ? частини земельної ділянки за адресою: м. Київ , вул.. Грузинська, ЗО, та по 1/4частину приватного будинку за адресою: м. Київ, вул. Грузинська, ЗО, а також визнати право власності за [PERSON], онуком померлого [PERSON], на 1/4 частини земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул.. Грузинська, ЗО, та 1/4 частину приватного будинку за адресою: м. Київ, вул. Грузинська, ЗО. В подальшому позивачі уточнили заявлені позовні вимоги і просили суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] за померлим 04 січня 2004 року [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] підтримали заявлені вимоги, посилаючись на мотиви, викладені в заяві. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини : Відповідно до свідоцтва про смерть № 1-БК №476370 [PERSON] помер 04 січня 2004 року /а.с.7/. Як вбачається з свідоцтва про народження № 0854014 [PERSON] являється донькою померлого [PERSON], яка народилася 08 січня 1951 року в м. Пирятин, Полтавської області, /а.с.8,10/. Як вбачається з матеріалів справи 06 червня 1970 року [PERSON] уклала шлюб між [PERSON] та отримала прізвище [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00000893489 від 21 липня 2009 року /а.с.9/ Також, з матеріалів справи вбачається, що у померлого [PERSON] був син [PERSON], який помер 21 травня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК№424372 /а.с.11/. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], він є сином померлого [PERSON] який помер 20.05.2003 року тобто до смерті свого батька [PERSON] померлого 04.01.2004 року /а.с.12/. Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що у померлого [PERSON] був і другий син [PERSON], який помер 10 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК№142126, який за своє життя заяви про прийняття спадщини не надав /а.с. 12,14/. Після смерті [PERSON] Федолровочиа залишилося спадкове майно яке складається з земельної ділянки за адресою: м. Київ , вул.. Грузинська, ЗО, та приватного будинку за адресою: м. Київ, вул. Грузинська, ЗО /а.с.15-19/. Судом з відповіді на запит суду сьомою Київською Державною нотаріальною конторою було встановлено , що спадкова справа до майна померлого 04 січня 2004 року [PERSON] не заводилась./а.с.55-56/, Позивачі по справі не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини також не зверталися до суду з заявою про поновлення строку на прийняття спадщини у випадку пропущення строків для прийняття спадщини з поважних причин. Вказана обставина сторонами не оспорюється. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто ст.. 1269 ЦК України Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ст.1270 ЦК України. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняттяспадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняттяспадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ст.1272 ЦК України. Суд не може покласти в основу рішення суду твердження позивачів про те, що вони прийняли спадщину в натурі, а саме, після смерті [PERSON] володіли, користувалися спадковим майном, дбали про нього, а також вважати достатніми доказами прийняття спадщини подані позивачами у вигляді квитанцій про оплату комунальних послу, оскільки дата сплати квитанцій лише за 2010 рік, а час відкриття спадщини з дня смерті [PERSON], який помер у 2004 році. Судом також встановлено, що право позивачів ніяким чином не порушено відповідачем . За таких обставин, підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та визнання факту прийняття спадщини нема, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed