overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Чекан) Л.І. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.11.1989 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому Одеської області, актовий запис №837, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одній квартирі, однак біля десяти років шлюбно-сімейні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде себе агресивно відносно неї та дитини, безпричинно ображає її, на її прохання змінити погляди на сімейне життя не реагує. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 11.11.1989 року, від шлюбу мають доньку Анастасію, яка вже досягла повноліття та сина [PERSON], [INFO]. Сторони хоча і проживають в одній квартирі, однак біля десяти років шлюбно-сімейні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде себе агресивно відносно до позивачки та дитини, безпричинно ображає позивачку, на її прохання змінити погляди на сімейне життя не реагує. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син [PERSON] залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Роман (дошлюбне Сараєвої) Н.П. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.06.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 36, мотивуючи тим, що вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають різні погляди на життя та будування сімейного побуту, за час шлюбу виникало багато суперечок на побутовому рівні, що негативно вплинуло на стосунки. Зазначає, що у теперішній час він фактично має іншу сімю, в якій незабаром має народитись дитина, вважає примирення неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, просив справу розглянути в його відсутність. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала, просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши відповідачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.06.1999 року, від шлюбу дітей не мають. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають різні погляди на життя та будування сімейного побуту, за час шлюбу виникало багато суперечок на побутовому рівні, що негативно вплинуло на стосунки. Позивач у теперішній час фактично має іншу сімю, в якій незабаром має народитись дитина. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Нікуліна) Г.С. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.08.2008 року виконкомом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 05, мотивуючи тим, що з 04 липня 2010 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що шлюб видався невдалим, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, систематично вчинював сварки, принижував та ображав її. Зазначає, що відповідач був раніше засуджений та погрожує їй фізичною розправою, вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги та обставини позову визнав, просив справу розглянути у попередньому судовому засіданні в його відсутність. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 20.08.2008 року, шлюб у позивачки третій, від шлюбу дітей не мають. Сторони з 04 липня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що шлюб видався невдалим, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, систематично вчинював сварки, принижував та ображав позивачку. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу відомі, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Терзі) М.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.10.1994 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 13, мотивуючи тим, що з червня 2009 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що останнім часом між ними стали виникати протиріччя з різних питань, зясувалось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, в результаті чого часто стали виникати сварки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 10.10.1994 року, шлюб у обох перший, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони з червня 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що останнім часом між ними стали виникати протиріччя з різних питань, зясувалось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, в результаті чого часто стали виникати сварки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Діти син [PERSON] та син [PERSON] залишаються проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.11.2004 року, свій шлюб зареєстрували в Іванівській сільській раді Калинівського району Вінницької області, актовий запис № 17. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що вони не підходять один одному по характеру, не розуміють один одного. В них різні погляди на життя через що постійно виникають сварки та скандали. Просить шлюб розірвати, оскільки не бажає жити з ним за таких обставин. Спору щодо спільно нажитого майна не мають. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що сімейне життя не склалось по вищевикладеним обставинам. Просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд має право ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4) видно, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Копія свідоцтва про народження (а.с.6) свідчить, що сторони мають спільну доньку. Згідно ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ту обставину, що мір до поновлення сімейних відносин ніхто із них не приймав, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 01.09.1981 р. в Первомайському міському ЗАГС Миколаївської області, актовий запис № 455. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і вказала, що 01.09.1981 р. в Первомайському міському ЗАГС Миколаївської області, актовий запис № 455 був зареєстрований їх шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони спільних дітей не мають. Шлюбне життя не склалося тому, що він на протязі досить тривалого часу зловживає спиртними напоями, на цьому ґрунті вчиняє сварки, бійки, у ведені господарства участі не приймає. Із-за цього позивачка вже більше місяця вимушена проживати у доньки. Крім того , за станом здоровя (інвалід І-ї групи по зору) позивачка потребує постійної допомоги, які відповідач не бажає надати, навпаки знущається над нею. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання неможливе, тому на розірванні шлюбу наполягала. Питання про поділ майна буде розглядатися в окремому порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав заперечення на підстави (обставини) викладені в позовній заяві [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вважає дану постанову такою, що порушує його особисті інтереси, так як вказані в ній обставини не є дійсними. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, але наголосив, що дійсною підставою розірвання шлюбу між ним та позивачкою вважає непорозуміння з її боку. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та в силу ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімї не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Бурвугілля » про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації по втраті частини заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди. Позивач зазначав, що працював у ДП «Бурвугілля», а 14.09.2009 року був звільнений. Кінцевий розрахунок при звільненні з ним не був проведений на порушення вимог КЗпП України, тому позивач просив стягнути на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 4015 грн. 05 коп., компенсацію по втраті частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 96 грн. 35 коп. Крім того стверджує, що у зв'язку з затриманням розрахунку при звільненні необхідно стягнути середній заробіток у розмірі 16062 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки свого представника суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦНК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач працював у «Вузол виробничо-технологічного звязку», а 25.07.2006 року був звільнений, але при звільненні не отримав повного розрахунку, тому згідно статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а також відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та на підставі вимог п. 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1472 - працівникам у разі затримки на один і більше місяців виплати грошових доходів проводяться компенсаційні виплати. Середньомісячна заробітна плата складає 1708 грн. 25 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі, компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків її виплати, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

Комунальне підприємство «Житло» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати), в сумі 1234 грн. 44 коп. та судових витрат. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати), в сумі 1234 грн. 44 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 30 грн. При цьому представник позивача в судовому засіданні пояснив, що відповідачі проживають в [INFO], обслуговування якого виконує Комунальне підприємство «Житло». Однак, в порушення ст.ст. 66-68 ЖК України, відповідачі ухиляються від щомісячного внесення плати за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги, розмір якої, станом на 01.06.2010 р., складає 1234 грн. 44 коп. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання повістки. Заслухавши пояснення представника позивача, думку представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Оскільки в судовому засіданні судом встановлено, що відповідачі проживають в [INFO], який знаходиться на балансі Комунального підприємства «Житло» (особистий рахунок № 766) та є споживачами послуг, які надає позивач, по обслуговуванню житлового фонду. Однак, відповідачі ухиляються від щомісячного внесення плати за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги, станом на 01.06.2010 р., розмір якої складає 1234 грн. 44 коп., що підтверджується поясненнями представника позивача, довідкою № 530 від 01.06.2010 р. з місця проживання відповідача (а. с. 4, 6), розрахунком заборгованості абонента за квартплату (а.с.5). Тому, на підставі викладеного, в силу ст.ст. 67, 68 ЖК України, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті комунальні послуги, в сумі 1234 грн. 44 коп. Крім того, на підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 30 грн. Також, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 51 грн., на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

10 лютого 2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач проживає в [INFO], користується наданими послугами, за які не сплачує, у звязку з чим утворилася заборгованість за період з 07.09.2005 року по 01.02.2010 року у сумі 4695 грн. 98 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача на користь позивача 4695 грн. 98 коп. заборгованості з теплопостачання та судові витрати в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в [INFO], користується послугами з теплопостачання, за які не сплачує, у звязку з чим утворилася заборгованість з 07.09.2005року по 01.02.2010 року у сумі 4695 грн. 98 коп. Відповідач покладені на неї обовязки не виконує. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4695 грн. 98 коп. заборгованості, а також 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: approved