Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

У лютому 2008 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що 28 вересня 2007 року в м.Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: «ВАЗ», державний номер [NUMBER], під його керуванням, який належить йому на праві власності та «Шкода», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача. Особою винною у скоєнні ДТП є [PERSON], що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2007 року. У результаті ДТП автомобілю «ВАЗ», державний номер [NUMBER] заподіяні технічні пошкодження. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №599 від 23.10.2007 року заподіяний збиток складає 7349 грн. 26 коп. Згідно квитанції, виданої експертом за проведення експертизи була оплачена сума в розмірі 450 грн. Після визначення пошкоджень для їх усунення позивачем було здійснено ремонт автомобіля, за що було сплачено 8047 грн., приватному підприємцю [PERSON] Крім того, у результаті ДТП йому заподіяна істотна моральна шкода, що виразилася: у переживаннях з приводу пошкодження транспортного засобу, прохання до винного про відшкодування збитку, необхідність звернень із приводу розгляду даного ДТП в органи міліції, експертних установ та з даним позовом до суду. Заподіяну йому моральну шкоду він оцінює в 5 тис.грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити стягнувши на його користь з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 8497 грн., компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 тис.грн., а також понесені ним судові витрати по справі. Відповідач, а також його представник в судове засідання у справі не зявлялися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. За таких обставин на підставі ч.9 ст.74 ЦПК України та ч.4 ст.169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: [PERSON] 28 вересня 2007 року о 08 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Шкода, державний номер [NUMBER], рухався по на перехресті вул.Запорізьке шосе та вул.Шинна в м.Дніпропетровську, де, перед початком руху повороту ліворуч, не переконався в безпечності свого маневру і виїхавши на смугу зустрічного руху в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Своїми діями [PERSON] порушив п.п.10.1; 16.5; 16.6 Правил дорожнього руху України, спричинивши пошкодження зазначеним транспортним засобам. Винність правопорушника підтверджувалася протоколом про адміністративне правопорушення від 28.09.2007 року серії ДН № 120720, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою пригоди, поясненнями водія-учасника ДТП [PERSON], відповідно до яких [PERSON] дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин, у звязку з чим він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 34 грн., згідно постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2007 року. Для визначення розміру матеріальної шкоди завданої автомобілю ВАЗ, державний номер [NUMBER] позивач звернувся до судового експерта. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження матеріальна шкода, яку завдано автомобілю ВАЗ, державний номер [NUMBER] становить шкоди ВАЗ, державний номер [NUMBER]. Згідно квитанції виданої експертом за проведення експертизи була оплачена сума позивачем в розмірі 450 грн. Після визначення пошкоджень для їх усунення позивачем було здійснено ремонт автомобіля, за що було сплачено 8047 грн., приватному підприємцю [PERSON], що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 12.12.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України діяльність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу, є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 8047 грн., а також 450 грн. вартість проведення автотоварзнавчого дослідження, а всього 8497 грн. У відповідності зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд з огляду на ступінь, характер ваги моральних переживань позивача, їхню тривалість дійшов висновку про те, що його позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію моральної шкоди у розмірі 1500 грн., а у задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити. Обговорюючи питання про судові витрати, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 164 грн. 97 коп. /134 грн. 97 коп. судовий збір та 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи/. На підставі викладеного,

Outcome: partial