Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, заявив, що він 24 липня 1996 року купив у [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться в смт.Літин по вул.Дубовий гай,45. В цей же день вони домовилися з відповідачкою про купівлю-продаж присадибної земельної ділянки площею 0,15 га за цією ж адресою, але договір нотаріально не посвідчили, оскільки на земельну ділянку не був виготовлений Державний акт про право власності на земельну ділянку. Відповідачка отримала гроші за житловий будинок та земельну ділянку і зобовязалася після виготовлення Державного акту нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки, але до цього часу не зробила. Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом та просить визнати договір купівлі-продажу від 15 травня 2008 року дійсним та визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що [PERSON] 24 липня 1996 року придбав у [PERSON] житловий будинок в смт.Літин по вул. Дубовий гай 45. Також він домовився і за купівлю земельної ділянки, за яку заплатив кошти, але договору купівлі-продажу не оформляли, так як не було Державного акту на землю. Відповідачка зобовязалася виготовити документи на землю і офіційно оформити договір купівлі-продажу. На його неодноразові прохання завершити справу до кінця вона лише обіцяє, але нічого не робить. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву в якій просять суд розглянути справу у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Із копії договору купівлі-продажу (а.с.7-8) видно, що [PERSON] продала житловий будинок в смт.Літин по вул.Дубовий гай 45 [PERSON] за 585 мілійонів 834 тисяч карбованців. Із копії технічного паспорту (а.с.9) видно, що житловий будинок в смт.Літин по вул.Дубовий гай 45 належить [PERSON] [PERSON] копії рішення [PERSON] селищної ради (а.с.6) видно, що земельна ділянка в розмірі 0,15 га передано в безоплатне користування [PERSON]. Із копії розписки (а.с.6) вимдно, що [PERSON] отримала від [PERSON] 115 мільйонів карбованців за проданий земельний участок і зобовязалася виготовити на нього Державний акт. Витяг про грошову оцінку землі (а.с.10) свідчить, що 0,15 га коштує 8075 гривень. Довідка [PERSON] селищної ради (а.с.11) вказує, що [PERSON] є власником житлового будинку в смт.Літин по вул.Дубовий гай 45, який розташований на земельній ділянці площею 0,15 га. Згідно ст.207 ч.1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст.658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] виконав усі істотні умови договору тобто сплатив кошти за вказану земельну ділянку, прийняв її в натурі але не може її оформити в зв'язку з уникненням відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки. На підставі викладеного та

Outcome: approved