Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

В вересні 2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] в звязку з його тривалою відсутністю без поважних причин в спірному житловому приміщенні та невиконанням обовязків по утриманню житла. Змінивши згодом предмет позову, вимогу про зняття відповідача з реєстрації позивач доповнила вимогою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що відповідач, добровільно залишивши спірну квартиру в жовтні 2007 році, на даний час зберігає за собою формальну реєстрацію, в квартирі не проживає, участі в утриманні житла не приймає, але добровільно виписуватися з квартири відмовляється, що перешкоджає позивачці вільно користуватися та розпоряджатися квартирою. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Причину неявки до суду не повідомив. Треті особи до суду не зявились. [PERSON], допитаний за місцем відбуття покарання в порядку виконання судового доручення не заперечує проти задоволення вимог позивача та розгляду справи у його відсутність. Представник СГІРФО Комсомольського МВ УМВС, повідомлений про розгляд справи в установленому законом порядку, причину неявки до суду не повідомив. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, з врахуванням положень ч.4 ст.169 ЦПК України, приймаючи до уваги позицію позивача, яка не заперечує щодо можливості заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє синів [PERSON] [INFO] та Євген [INFO] Під час шлюбу, в порядку приватизації державного житлового фонду подружжя [PERSON] спільно з дітьми придбали у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на житло було видане Комсомольською міською радою 01 листопада 2004 року ( а.с. 6). 07 квітня 2008 року шлюб між подружжям [PERSON] було розірвано, а рік потому, 24 квітня 2009 року нотаріально посвідченою угодою відповідач подарував належну йому ? частку спірної квартири меншому сину [PERSON]. Реєстрацію права власності було проведено 18.05.2009 року (а.с. 8). Як пояснила суду позивач, в жовтні 2007 році відповідач, створивши іншу сімю, залишив спірну квартиру і пішов проживати до іншщої жінки. Згідно акту від 08.09.2009 року [PERSON] не проживає в [INFO] з 19 жовтня 2007 року. (а.с.5) згадана обставина свого спростування в судовому засіданні не знайшла. Згідно із ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1,п.п. 1,5 ч.3 та ч.4 ст.71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених позивачем доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки в суді нею був доведений факт тимчасової відсутності відповідача в спірному жилому приміщенні без поважної причини понад встановлені законом строки. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, приймаючи до уваги положеннями ст.7 ЗУ Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, суд вважає її такою, що не потребує врегулювання в спірному порядку, оскільки процедура та підстави зняття особи з реєстрації прямо передбачені в Законі. На підставі викладеного,

Outcome: approved