overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] В А. відносно дочки [PERSON], [INFO], вказати, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківський обов'язків по утриманню, вихованню і навчанню своєї малолітньої дитини, місце помешкання їх невідоме, ведуть аморальний спосіб життя. Дитина [PERSON] мешкає разом із бабусею [PERSON] на повному її забезпеченні. Позивачка просить позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Орган опіки і опікування Ленінської районної адміністрації клопоче про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дочки - [PERSON], [INFO]. Прокурор підтримує клопотання органів опіки та піклування. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини нез'явлення суд не повідомили. Вислухавши пояснення представника служби у справах дітей Ленінської районної адміністрації, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений обгрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. У судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] фактично проживає із бабусею [PERSON] на повному їх забезпеченні. Батьки дитини не приходить, матеріально її не утримують. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дитини, не утримують її матеріально. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язків по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

27.09.2010 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини. В судовому засіданні позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який було розірвано; від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями сторін. Згідно ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. На підставі викладеного, враховуючи пояснення позивача та відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку в розмірі 1000 грн., починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом відповідач до суду не надав. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, на підставі вимог ст. ч.3 ст. 88, ч. 3 ст. 81 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

27.09.2010 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004 року; мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]; дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24.07.2004 року. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується, поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. Згідно ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком [PERSON], і зобовязаний матеріально її утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 5 002 гривні 22 копійки заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.07.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 251/2401/08 про надання кредиту у розмірі 2 875 гривень 00 копійок на споживчі потреби, із сплатою 24 % річних, а за обслуговування кредиту - щомісячна плата у вигляді комісії в сумі 28,75 грн. що становить 1% від суми отриманого кредиту, строком погашення не пізніше 22.07.2011 року. В зв»язку з набуттям чинності ЗУ «Про акціонерні товариства» найменування ВАТ «ВіЕйБі Банк» було змінено на ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є повним правонаступником ВАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно до п.п. 1.3,,2.4 даного договору відповідачка взяла на себе зобов'язання щомісячно до дати, встановленої в графіку погашення заборгованості за кредитом та відсотками, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, в сумі не меншій чергового погашення відповідної суми кредиту. Проте, всупереч договірним зобов'язанням відповідачкою належним чином умови кредитного договору не виконувалися, так в травні 2010 року нею останній раз було внесено на свій розрахунковий рахунок кошти для погашення зобов»язань по кредитному договору. Відповідно до п.2.6 кредитного договору «Дострокове виконання боргових забов»язань за ініціативою Банку та розірвання кредитного договору» [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній частині у випадку не виконання позичальником своїх боргових та інших зобов»язань за кредитним договором. Вказує, що всі намагання працівників банку вирішити питання, щодо належного виконання відповідачкою умов кредитного договору в досудовому порядку були залишені відповідачкою без належного реагування, тому станом на 21.09.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 5 002 гривні 22 копійки, яку просять стягнути в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис у зворотньому поштовому повідомленні, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення 28 580 гривень 37 копійок заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.05.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 150/08 про надання кредиту у розмірі 16 800 гривень 00 копійок на споживчі потреби, із сплатою 24 % річних, а за обслуговування кредиту - щомісячна плата у вигляді комісії в сумі 168,00 грн. що становить 1% від суми отриманого кредиту, строком погашення не пізніше 16.05.2011 року. В зв»язку з набуттям чинності ЗУ «Про акціонерні товариства» найменування ВАТ «ВіЕйБі Банк» було змінено на ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є повним правонаступником ВАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно до п.п. 1.3, 2.5 даного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно до дати, встановленої в графіку погашення заборгованості за кредитом та відсотками, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, в сумі не меншій чергового погашення відповідної суми кредиту. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору було укладено договір поруки з [PERSON], який зобов»язався відповідати перед банком в повному обсязі за виконання [PERSON] умов кредитного договору. Проте, всупереч договірним зобов'язанням [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконувалися, так в грудні 2008 року нею останній раз було внесено на свій розрахунковий рахунок кошти для погашення зобов»язань по кредитному договору. Відповідно до п.2.7 кредитного договору «Дострокове виконання боргових забов»язань за ініціативою Банку та розірвання кредитного договору» [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній частині у випадку не виконання позичальником своїх боргових та інших зобов»язань за кредитним договором. Вказує, що всі намагання працівників банку вирішити питання, щодо належного виконання відповідачами умов кредитного договору в досудовому порядку були залишені відповідачами без належного реагування, тому станом на 21.09.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 28 580 гривень 37 копійок, яку просять стягнути в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать їх підписи у зворотніх поштових повідомленнях, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.02.1990 року Новопсковським районним відділом ЗАГСу Ворошиловградської області, актовий запис № 07, обгрунтовуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу з'явилося те, що в психологічному плані сторони не сумісні, тому в сімї часто виникали сварки та скандали, які призвели до того, що спільне проживання стало неможливим. Позивач у судовому засіданні наполягала на заявлених позовних вимогах, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії ІІІ-ЕД № 258995, виданого 17.02.1990 року, Новопсковським районним відділом ЗАГСу Ворошиловградської області, актовий запис № 07, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У позивача шлюб перший, а у відповідача повторний. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спір про майно подружжя відсутній. Позивач [PERSON] (до шлюбу Сєрікова) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище яке було до реєстрації шлюбу «Сєрікова». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, що мешкають у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 1381грн. 75коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.04.2008р. по 30.04.2010р. утворилася заборгованість у сумі 1381грн. 75коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасили заборгованість, що числиться за ними, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 30.04.2010р. у сумі 1381рн. 75коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 51грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів 1381грн 75коп., заявив клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі заперечень проти позову не надали, у судове засідання не зявилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 30.04.2010р. у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.04.2008р. по 30.04.2010р. в сумі 1381грн. 75коп., що підтверджується копією рахунка. Члени родини наймача також несуть відповідальність по заборгованості в солідарному порядку. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 1381грн. 75коп. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,224-228 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, що мешкають у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 3835грн. 48коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.08.2006р. по 30.04.2010р. утворилася заборгованість у сумі 3835грн. 48коп. , при цьому за період з 01.05.2007р. по 30.04.2010р. заборгованість становить 3476грн. 64коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасили заборгованість, що числиться за ними, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 30.04.2010р. у сумі 3835грн. 48коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 51грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів 3835грн 48коп., відновивши строк позовної давності, заявив клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі заперечень проти позову не надали, у судове засідання не з»явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідачка [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 30.04.2010р. у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.08.2006р. по 30.04.2010р. в сумі 3835грн. 48коп., що підтверджується копією рахунка. Члени родини наймача також несуть відповідальність по заборгованості в солідарному порядку. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 3835грн. 48коп. враховуючи поновлення строку позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,224-228 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,267,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, що мешкають у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 4666грн. 02коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.04.2007р. по 31.03.2010р. утворилася заборгованість у сумі 4596грн. 76коп., при цьому за період з 01.02.2007р. по 31.03.2010р. заборгованість становить 4666грн. 02коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасили заборгованість, що числиться за ними, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 31.03.2010р. у сумі 4666грн. 02коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 51грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів 4666грн 02коп., відновивши строк позовної давності, заявив клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі заперечень проти позову не надали, у судове засідання не зявилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідачка [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. На 31.03.2010р. у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.04.2007р. по 31.03.2010р. в сумі 4666грн. 02коп., що підтверджується копією рахунка. Члени родини наймача також несуть відповідальність по заборгованості в солідарному порядку. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 4666грн. 02коп. враховуючи поновлення строку позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,224-228 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,267,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved