overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

15 вересня 2010 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати їхній з відповідачем шлюб, що зареєстрований 14.06.1988 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14.06.1988 року відділом ЗАГСу Очаківського райвиконкому Миколаївської області Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини виявилися невдалими по причині того, що у подружжя виникали сварки та непорозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.06.1988 року відділом ЗАГСу Очаківського райвиконкому Миколаївської області, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис № 76, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Фактичні шлюбні стосунки припинені з квітня 2009 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Причинами розпаду сімї є сварки, відсутність взаєморозуміння у подружжя, зловживання чоловіком алкогольними напоями. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право його залишити після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

14 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] (до укладання шлюбу Будкіна) Ю.О. в якій просить розірвати їхній з відповідачкою шлюб, що зареєстрований 01.03.2006 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Шлюбні відносини виявилися невдалими по причині того, що у подружжя виникали сварки та непорозуміння, відповідачка позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю і проси їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] (до укладання шлюбу Будкіна) Ю.О. в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблений запис № 17, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які передані та знаходяться на утриманні у позивача, що підтверджується рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області №2-о-82/2009р. від 04.09.2009р. Рішенням Очаківського міськрайонного суду №2-1238/2008р. від 21.11.2008р. [PERSON] (до укладання шлюбу Будкіна) Ю.О. позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Фактичні шлюбні стосунки припинені з 08.02.2008 року, з цього часу мешкають окремо. Причинами розпаду сімї є сварки, відсутність взаєморозуміння у подружжя, позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка в судове засідання не з'явилася, суд вважає за доцільне залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дочки, тобто до 17.06.2011 року, а в разі продовження нею навчання - до закінчення навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося і 15 квітня 2003 року вони розлучилися, разом не проживають, сімейних відносин не підтримують. За ствердженням позивача, відповідач належної участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. З цього приводу позивач змушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів і в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання двічі не зявився, хоча про дні, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, так як батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Але, на даний час дочка позивача не продовжує навчання, суду не надано довідки з навчального закладу про навчання [PERSON], тому суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні цієї частини позову На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсною та такою, що відбуласьугоди купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та визна| права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 2500 кв. м в с. Бендзарі Балтського району Одеської області, який раніше належав [PERSON], померлій 16.07.2010 року. Свої вимоги позивач мотивує тим що 20.06.2010 року позивач уклав з [PERSON] угоду купівлі-продажу вище вказаного будинку і сплатив їй гроші у сумі 10000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передала йому технічну документацію, правовстановлюючі документи на будинок та ключі від нього. Однак, по причині того, що на момент купівлі-продажу будинку технічна документація на будинок не була виготовлена, вони не змогли оформити нотаріально угуїу, яка між ними фактично відбулась, а 16.07.2010 року [PERSON] померла, не встигши оформити договір купівлі-продажу у нотаріуса. Вказана обставина позбавила позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним майном. З цього приводу позивач змушений звернутись до суду з даним позовом і в судовому засіданні її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без йог о участі у відповідності із вимогами законодавства України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, :що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 2500 кв. м в с. Бендзарі Балтського району Одеської області, який вона при житті продала позивачу, про що свідчить розписка від 20.06.2010 р.. що сторони не змогли оформити нотаріально вказаний будинок, оскільки 16.07.2010 р. [PERSON] померла, що угода купівлі-продажу будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивачі є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

08.10.2010року позивачка звернулась із позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона народилась 05.01.1943 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але їй така надбавка з 01.01.2010 року виплачувалась в меншому розмірі. Просить суд нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з 01.01.2010 року по 20.10.2010 рік. Позивач у судове засідання не зявився, але у позовній заяві просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] народилась 05.01.1943 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Враховуючи, що позивачу, починаючи з 01.01.2010 року сплачувались підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.01.2010 року до 15.10.2010 року відповідач повинен донарахувати позивачу недоплачену суму соціальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

08.10.2010року позивач звернувся із позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він народився 10.10.1944 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але йому така надбавка з 01.01.2010 року виплачувалась в меншому розмірі. Просить суд нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з 01.01.2010 року по 20.10.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, але у позовній заяві просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON], [INFO] та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету І Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від І розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2010 року сплачувались підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1.01.2010 року до 20.10.2010 року відповідач повинен донарахувати позивачу недоплачену суму соціальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

08.10.10 року позивач звернувся із позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він народився 17.05.1938 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але йому така надбавка з 01.01.2010 року виплачувалась в меншому розмірі. Просить суд нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з 01.01.2010 року по 20.10.2010 рік. Позивач у судове засідання не зявився, але у позовній заяві просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] народився 17.05.1938 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Враховуючи, що позивачу, починаючи з 01.01.2010 року сплачувались підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.01.2010 року до 15.10.2010 року відповідач повинен донарахувати позивачу недоплачену суму соціальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. В позові посилається, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до його повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Із довідки за місцем проживання вбачається, що неповнолітній син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеральної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню на користь держави держмито у розмірі 51 гривні та 120 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення процесу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 12292,29 доларів США заборгованості за договорами банківського вкладу, та 1228,50 доларів США відсотків за несвоєчасне повернення коштів, а також 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в порушення умов договору відповідач відмовився видати суму вкладу. Відсотки за несвоєчасне повернення обчислює, виходячи з відсоткової ставки на момент укладення договорів. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 16.04.2008 між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу № 382120, за умовами якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 6000 доларів США під 10,9 % річних на строк 12 місяців. Додатковою угодою від 17.06.2009 строк дії договору пролонговано до 17.10.2009 при відсотковій ставці 4,1 % річних. 06.06.2008 між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу № 146120, за умовами якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 6000 доларів США під 11,5 % річних на строк 12 місяців. Додатковою угодою від 17.06.2009 строк дії договору пролонговано до 17.10.2009 при відсотковій ставці 4 % річних. По закінченню строку дії договору суми вкладів відповідачем не видані. Кошти перераховані з депозитних рахунків на поточний, однак позивачеві не виплачені. Згідно звітів по депозитах за договором від 16.04.2008 позивачеві нараховано 733,17 доларів США відсотків, за договором від 06.06.2008 751,18 доларів США. Питання повернення вкладів регулюється договорами строкового банківського вкладу та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу банк зобовязаний видати вклад зі спливом встановленого договором строку, а також на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Позовні вимоги підлягають задоволенню в межах сум вкладів та нарахованих відсотків. У позовній вимозі про стягнення 1228,50 доларів США відсотків за несвоєчасне повернення коштів, виходячи з відсоткової ставки на момент укладення договорів, слід відмовити, оскільки договорами та законом не передбачені такі штрафні санкції за несвоєчасне повернення коштів. Чинним законодавством не передбачено право на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах банківського вкладу, тому в дана частина позову задоволенню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1024109,18 грн. заборгованості по тілу кредиту за договором № 100287К від 28.11.2008 та 1489468,61 грн. відсотків за користування кредитом; 846810 грн. заборгованості по тілу кредиту за договором № 100288К від 28.11.2008 та 291832,26 грн. відсотків за користування кредитом. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився з причин, не визнаних судом поважними. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2008 між сторонами укладено кредитний договір № 100287К, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 2100000 грн. строком з 28.11.2008 по 28.06.2009 під 0,1096% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також 28.11.2008 між сторонами укладено кредитний договір № 100288К, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 846490 грн. строком з 28.11.2008 по 28.06.2009 під 40 % річних. 22.07.2008 між сторонами укладено договір кредиту № 100258К, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 13433 грн. строком з 22.07.2008 по 22.10.2008 під 12% річних. Отримання сум кредиту підтверджується копіями видаткових касових ордерів № 1826 від 10.12.2008, № 1776 від 28.11.2008, № 1825 від 10.12.2008, № 1775 від 28.11.2008. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст.530 ЦК України вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк(термін). Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У встановлений договорами строк відповідач свої зобовязання не виконав, сплата належних сум проведена ним лише частково. Заборгованість за кредитом та відсотками, нарахованими за час дії договору складає: за кредитним договором № 100287К 2513577,79 грн., за кредитним договором № 100287К - 1138642,26 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved