Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

01 грудня 2010 року [PERSON],з врахуванням змінених позовних вимог від 25 лютого 2010 року та від 16 серпня 2010 року, звернувся до суду з позовом до Міського відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської Ради Дніпропетровської області,[PERSON] позашкільного навчального закладу «Першотравенська дитячо-юнацька спортивна школа «Шахтар» ,третіх осіб Виконавчого комітету Першотравенської міської Ради,міського голови міста Першотравенська [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,посилаючись на те,що згідно наказу начальника міського відділу молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської Ради № 3-К від 03 січня 2008 року він був прийнятий на посаду директора дитячо-юнацької спортивної школи «Шахтар» розташованого в м.Першотравенськ Дніпропетровської області. [PERSON] позашкільний навчальний заклад «Першотравенська дитячо-юнацька спортивна школа «Шахтар»/надалі ДЮСШ «Шахтра»/-підпорядковується/ є структурним підрозділом міського відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської ради,який також є розпорядником коштів ДЮСШ «Шахтар».На вказаній посаді він пропрацював до 11 листопада 2009 року.Згідно наказу начальника міського відділу молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської Ради Дніпропетровської області № 16-К від 10 листопада 2009 року його було звільнено на підставі п.2 ст.40 КЗпП України за станом здоров»я. Вважає ,що звільнення його з вказаної посади здійснене з грубим порушенням чинного законодавства яке полягає в тому,що згідно п.5.2 Статуту [PERSON] позашкільного навчального закладу «Першотравенська дитячо-юнацька спортивна школа «Шахтар» безпосереднє керівництво ДЮСШ здійснює директор,якого призначає на посаду і звільняє з посади начальник міського відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської Ради за погодженням з міським головою та відповідно до законодавства,з доданих документів вбачається,що такого погодження не надано. Крім того,відповідачем не надано доказів погодження його звільнення з профспілковою організацією,членом якої він є,зокрема він є членом профспілки шахти «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля». Приймаючи його на вказану посаду відповідач знав,що він є інвалідом 2 групи,але це не вплинуло на рішення відповідача. 17 квітня 2009 року він був повторно оглянутий МСЕК яка підтвердила йому 2 групу інвалідності,він здав у квітні 2009 року висновок МСЕК до відділу кадрів відповідача і це не вплинуло на дії відповідача . Крім того,за час його роботи на посаді він жодного разу не отримував зауважень та доган,лише подяки та нагороди,тобто його хвороба ніяк не перешкоджала сумлінному виконанню його обовязків директора. Більш того як в 2008 році так і в 2009 році йому було дозволено розроблення 0,5 ставки інструктора з фізичного виховання і він проводив тренування з футболу згідно затвердженого графіка тренувань ДЮСШ «Шахтар»,за цю роботу за сумісництвом відповідач щомісячно сплачував йому заробітну плату та проводив надбавки за сумлінну працю. Вважає,що стан здоров»я не перешкоджає йому у виконанні трудових обовязків по вказаній посаді,звільнивши його з вказаної посади,відповідач не звільнив його з посади інструктора з фізичного виховання. При цьому після його звільнення з посади директора ДЮСШ «Шахтар» не провів оплату його роботи на посаді інструктора з фізичного виховання за сумісництвом за листопада та грудень 2009 року.Крім того,з 01 січня 2010 року рішенням Першотравенської міської Ради ця посада була скорочена,а його було звільнено 10 листопада 2009 року,а згідно ч.1 ст.40 КЗпП про скорочення штатів роботодавець попереджає робітника не менш ніж за 2 місяця,але його не було попереджено про скорочення посади інструктора з фізичного виховання,більш того він пропрацював на даній посаді до 31 грудня 2009 року,але кошти за виконану роботу так і не отримав до теперішнього часу. Вважає,що підстава для його звільнення-лист міжрайонної психіатричної МСЕК № 2 від 04 листопада 2009 року,який отриманий в порушення Закону України «Про інформацію» ,тобто з порушенням установленого законом порядку не може бути судом прийнятий до уваги як доказ.Крім того, відповідачу ще в квітні 2009 року було відомо дані його стану здоров»я згідно наданої ним довідки МСЕК,але відповідач до листопада на нього ніяк не реагував. Позивач вказує,що його звільнення з роботи є політичним тиском на нього або кадровою чисткою за політичної орієнтації,оскільки він є депутатом Першотравенської міської Ради,а згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»- депутат місцевої ради може бути звільнений з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу від займаної посади,виключений з навчального закладу за умови його попередження в порядку,встановленому законом.Про таке попередження відповідний власник або уповноважений ним орган письмово повідомляє не менш ніж за 15 днів відповідну місцеву раду,що відповідачем не було дотримано. Позивач просить суд поновити його на посаді директора [PERSON] позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа «Шахтар» з 11 листопада 2009 року,стягнути на його користь з міського відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської Ради Дніпропетровської області за рахунок коштів міського бюджету м.Першотравенська заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 12845,03грн та у відшкодування моральної шкоди 30\~000 гривень,оскільки незаконним звільненням з посади йому спричинено моральні страждання та переживання,які змінили уклад його життя та життя його сім»ї,просить поновити його на посаді інструктора з фізичного виховання [PERSON] позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа «Шахтар» з 01 січня 2010 року з оплатою 0,5 ставки з фізичного виховання,зобов»язавши відповідача нарахувати та виплатити йому заробітну плату за час вимушеного прогулу на посаді інструктора з фізичного виховання,допустити рішення суду в частині поновлення на посаді та стягненні заробітної плати за один місяць до негайного виконання,поклавши судові витрати на відповідача у справі. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача у справі міського відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської Ради позов не визнала,надавши суду заперечення,які підтримала в судовому засіданні посилаючись на те,що з початку 2009 року начальником відділу молоді та спорту виконкому Першотравенської міської Ради та головним бухгалтером цієї установи було неодноразово витребувано довідку про стан здоров»я [PERSON] для здійснення відповідних бухгалтерських нарахувань до Пенсійного фонду. Інформація про стан здоров»я позивача надавалась не в повному обсязі,внаслідок чого виконавчим комітетом був зроблений запит до міжрайпсихіатричної МСЕК № 2 обласного центру МСЕ міста Дніпропетровська,яка своїм листом від 04 листопада 2009 року за вих.№ 4 повідомила ,що [PERSON] був оглянутий на МСЕК 17 квітня 2009 року ,йому встановлена 2 група інвалідності до 01 червня 2011 року,працездатність втрачена стійко,повністю,не може бути пристосований ні до яких видів праці. Враховуючи вказану інформацію вона була застосована до негайного виконання. 10 листопада 2009 року позивача було запрошено до міського відділу з питань молоді та спорту виконкому для ознайомлення з документом та наказом про звільнення орієнтовно о 16 годині 30 хвилин позивач прибув до відділу,з ним проведені всі розрахунки до кінця робочого дня 10 листопада 2009 року та платіжні документи надані до управління Державного казначейства у м.Першотравенську Позивач відмовився від ознайомлення з наказом про звільнення.11 листопада 2009 року позивачу було направлено лист за вих..№ 187 із запрошенням отримати трудову книжку,яку позивач отримав 13 листопада 2009 року. Звільнення позивача з посади було погоджено з міським головою [PERSON],оскільки міський голова уповноважив секретаря Ради зробити запит до міжрайспих МСЕК і після отримання відповіді секретарем,лист було доведено до відома міського голови, тобто звільнення позивача з міським головою погоджено,а як саме має бути оформлено погодження законодавчо не врегульовано. Що стосується твердження Позивача,що відповідачем не надано доказів погодження його звільнення з профспілковою організацією,членом якої він є повідомляють,що згідно зі ст..43-1 КЗпП України розірвання трудового договору за ініціативою власника або уповноваженого ним органу без попередньої згоди профспілкового органу допускається в випадку звільнення керівника підприємства,установи,організації/філіалу,представництва,відділення та іншого відокремленого підрозділу/його заступників,головного бухгалтера підприємства,установи, організації,його заступників,а також службових осіб митних органів,державних податкових інспекцій,яким присвоєно персональні звання,і службових осіб державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами;керівних працівників,які обираються,затверджуються або призначаються на посади державними органами,органами місцевого та регіонального самоврядування,а також громадськими організаціями та іншими обєднаннями громадян. Окрім того,Позивач є членом профспілки,яка не відноситься до галузі освіти,а відноситься до іншої сфери діяльності/шахта «Ювілейна»/.Також повідомляють ,що колективної угоди в ДЮСШ «Шахтар» між працівниками не існує. Створеної та зареєстрованої відповідно до вимог законодавства профспілки в ДЮСШ «Шахтар» немає. Працівники ДЮСШ були членами первинного профспілкового органу шахти «Ювілейна»,куди й перераховувалися членські внески згідно заяв працівників ДЮСШ «Шахтар». Відповідно до виписки з протоколу № 50 від 21.11.2008 року засідання профспілки ПСП шахти «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля» працівники Першотравенської Д,СШ «Шахтар» були прийняті в члени даної профспілкової організації. Відносно ствердження Позивача,що його не звільнили з посади інструктора з фізичного виховання повідомляють,що позивач взагалі не приймався на вказану посаду,а йому лише дозволено розробляти 0,5 ставки інструктора з фізичної культури,а надані ним копії наказів не можуть бути доказами у справі,оскільки вони належним чином не завірені. Крім того вважають,що вимоги ст..33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» про попередження депутата місцевої ради про звільнення у встановленому законом порядку та про письмове повідомлення відповідної місцевої ради про таке попередження не менш ніж за 15 днів стосуються лише звільнення при скороченні штатів,оскільки тільки в цьому випадку законом /Кзпп / передбачений порядок попередження про звільнення. З врахуванням Рішення Конституційного суду України ,який визнав неконституційним положення Закону України «Про статус депутатів місцевих Рад народних депутатів»,згідно з яким депутата не можна звільнити з роботи або займаної посади без попередньої згоди відповідної місцевої Ради,депутата місцевої ради можна звільняти з ініціативи адміністрації підприємства,установи або навчального закладу ,де вони працюють,без попередньої згоди Ради. Таким чином Закон України «Про статус депутатів місцевих рад не містить положення щодо згоди місцевої ради на звільнення з роботи осіб,що є депутатами місцевих рад,ст..33 Закону України зазначеного Закону передбачає попередження депутата місцевих рад про наступне звільнення в порядку ,встановленому законодавством. На цей час підлягає застосуванню загальне правило про попередження працівників про наступне вивільнення,що встановлене ст..49-2 КЗпП України. Порушення правил про попередження депутата про наступне звільнення та про інформацію місцевої ради є порушенням лише порядку звільнення,що відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України не є підставою для поновлення на роботі. Враховуючи викладене,оскільки Позивач був звільнений за ч.2 ст.40 КЗпП України/за станом здоров»я/,беручи до уваги те,що звільнення за цією статтею не потребує попередження працівника про звільнення,вважають,що і попередження,передбаченого ст..33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не є обов»язковим.Окрім того на їх думку вказане попередження носить декларативний характер і ніяким чином не впливає на процедуру звільнення працівника. Вважають,що Позивач звільнений з роботи на законній підставі,тому просять у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позашкільного навчального закладу «Першотравенська дитячо-юнацька спортивна школа «Шахтар» просить вирішити спір згідно вимог закону. Треті особи у справі виконавчий комітет Першотравенської міської Ради та міський голова вважають позов [PERSON] необґрунтованим з тих же підстав ,що і відповідач-міський відділ з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської ради. Вислухавши пояснення сторін ,вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими слідуючи обставини та відповідні їм правовідносини: З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається,що [PERSON] був прийнятий на посаду директора дитячо-юнацької спортивної школи «Шахтар» з 01 вересня 2007 року наказом № 103 к від 03 вересня 2007 року по відділу освіти Першотравенського міськвиконкому на підставі його заяви від 30 серпня 2007 року. /а.с.______/ На підставі заяви [PERSON] від 03 січня 2008 року його було прийнято на посаду директора дитячо-юнацької спортивної школи «Шахтар» міського відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської Ради по переводу з 03 січня 2008 року на підставі рішення міської Ради від 30 березня 2007 року № 93-14/У».»Про прийняття в комунальну власність майна спорткомплексу/будівлі А,Б/у зв»язку зміни повноважень головного розпорядника коштів місцевого бюджету з 01 січня 2008 року. /а.с.___________/ Згідно наказу № 4 від 05 січня 2009 року міського відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської ради «Про сумісництво» дозволено розробляти 0,5 ставки інструктора з фізичного виховання директору ДЮСШ «Шахтар» [PERSON] за сумісництвом /а.с.____________/,що підтверджується також письмовими запереченнями відповідача в цій частині та довідкою міського відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської ради про середньомісячну заробітну плату [PERSON] як по основній посаді так і по сумісництву та про сплату страхових внесків з вказаних виплат заробітної плати/а.с.___________/. Наказом № 16-к від 10 листопада 2009 року начальника відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської Ради [PERSON] звільнено з посади директора дитячо-юнацької спортивної школи «Шахтар» за станом здоров»я з 10 листопада 2009 року на підставі п.2 ст.40 КЗпП України. /а.с.___________/ З цієї ж дати [PERSON] фактично відсторонено від посади за сумісництвом,що підтверджено запереченнями відповідача в цій частині,оскільки вони взагалі вважають що [PERSON] не працював за сумісництвом ,а йому лише дозволено розроблення 0,5 ставки інструктора з фізичного виховання,що спростовується вказаними вище наданими письмовими доказами у справі. Перевіряючи законність звільнення позивача з посади суд приходить до наступного: Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України трудовий договір,укладений на невизначений строк,а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров»я,яке перешкоджає продовженню даної роботи. Із витребуваних судом довідок міжрайонної психіатричної МСЕК Дніпропетровського обласного центру МСЕ вбачається,що [PERSON]: - згідно первинного висновку Дніпропетровської міжрайпсихіатричної МСЕК від 21 травня 2004 року встановлено 2 групу інвалідності від загального захворювання з переоглядом 21 травня 2005 року з висновком про неможливість пристосування ні до яких видів праці. -згідно повторного висновку міжрайпсихіатричної МСЕК від 03 червня 2005 року встановлено 2 групу інвалідності від того ж загального захворювання з переоглядом 20 травня 2007 року з висновком про умови праці-працепристосування/а.с.________/; - згідно повторного висновку тієї ж МСЕК від 04 червня 2007 року позивачу встановлено знову 2 групу інвалідності з того ж загального захворювання з переоглядом 20 травня 2009 року з висновками про умови та характер праці-працепристосування; -згідно висновку тієї є МСЕК від 17 квітня 2009 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності з того загального захворювання з переоглядом 10 травня 2011 року з висновками про умови та характер праці-протипоказані всі види праці. -згідно наданого позивачем в судовому засіданні 07 вересня 2010 року висновку МСЕК від 25 серпня 2010 року йому встановлено 3 групу інвалідності з висновками про умови та характер праці-може виконувати легку адміністративно-господарську працю. Оскільки згідно висновку МСЕК починаючи з 17 квітня 2009 року та на день звільнення позивачу були протипоказані всі види праці,його звільнення з посади могло відповідати вимогам закону,оскільки встановлення 2 групи інвалідності та висновку про протипоказання позивачу всіх видів праці є підставою для його звільнення з посади на підставі п.2 ст.40 КЗпП України в результаті виявленої невідповідності працівника займаній посаді внаслідок стану здоров»я,який перешкоджає позивачу продовженню даної роботи. Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року з послідуючими змінами та доповненнями-при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі,якщо встановить,що воно проведено на підставі фактичних даних,які підтверджують,що внаслідок стану здоров»я/стійкого зниження працездатності/ працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов»язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров»я. Оскільки за висновком психіатричної МСЕК від 17 квітня 2010 року [PERSON]на день звільнення за станом здоров»я було протипоказано всі види праці,що могло бути підставою для звільнення його за п.2 ст.40 КЗпП України. Перевіряючи доводи позивача про порушення відповідачем порядку його звільнення з посади суд приходить до наступного: Згідно ст..43-1 КЗпП України розірвання трудового договору за ініціативою власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації/профспілкового представника/ допускається у випадках: -звільнення працівника,який не є членом первинної профспілкової організації,що діє на підприємстві,в установі,організації; - звільнення керівника підприємства,установи,організації/філіалу,представництва ,відділення та іншого відокремленого підрозділу/,його заступників,головного бухгалтера підприємстваЮустанови ,організаціїї,його заступників,а також службових осіб митних органів,державних податкових інспекцій,яким присвоєно персональні звання,і службових осіб державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами;керівних працівників,які обираються,затверджуються або призначаються на посади державними органами,органами місцевого та регіонального самоврядування,а також громадськими організаціями та іншими об»єданнями громадян. Згідно п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року з послідуючими змінами та доповненнями -за змістом ст..43-1 КЗпП України керівником належить вважати особу,яка очолює підприємство,установу,організацію або відокремлений підрозділ/філія,представництво,відділення тощо/.При цьому йдеться не про будь-який структурний підрозділ/цех,управління,службу,ферму тощо/,а саме про відокремлений підрозділ,який утворюється у спеціально передбаченому порядку,наприклад зазначеному в ст..7 Закону України «Про підприємства в Україні». Оскільки наданими відповідачем документами підтверджено,що ДЮСШ «Шахтар»/Статутами ,свідоцтвами про державну реєстрацію ДЮСШ зі змінами в її назві ,зокрема з 30 листопада 2007 року до 15 січня 2010 року зареєстровано згідно Свідоцтва про державну реєстрацію серії АОО № 577151 як [PERSON] позашкільний навчальний заклад «Першотравенська дитячо-юнацька спортивна школа» Шахтар»,повідомленнями про взяття на облік як юридичної особи/відокремленого підрозділу/ вбачається,що [PERSON] позашкільний навчальний заклад «Першотравенська дитячо-юнацька спортивна школа «Шахтар» на момент звільнення позивача була і є юридичною особою/відокремленим підрозділом,а позивач являвся її керівником,тому згода на його звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу виборного органу первинної профспілкової організації/профспілкового представника/ законом не вимагається. /а.с.______________________/ Крім того,в судовому засіданні встановлено,що в ДЮСШ «Шахтар» немає первинної профспілкової організації,а [PERSON] не є членом первинної профспілкової організації ДЮСШ,оскільки [PERSON] є членом ПРУП шахти «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля» куди за його заявою утримувалися та перераховувалися внески із його заробітної плати. /а.с.________________/ Оскільки позивач був керівником юридичної особи/відокремленого підрозділу, в ДЮСШ «Шахтар» немає первинної профспілкової організації,та він не є її членом,згода виборного органу первинної профспілкової організації/профспілкового представника не потрібна. Оскільки законодавчо не встановлено форму узгодження звільнення позивача з міським головою міста Першотравенська,суд вважає таке узгодження фактично здійснено,що підтверджено матеріалами справи та поясненнями відповідача та третіх осіб у справі. Разом з тим,поясненнями сторін,матеріалами справи підтверджено,що [PERSON]обраний депутататом Першотравенської міської ради Дніпропетровської області У скликання з 14 квітня 2006 року по теперішній час,що достовірно відомо органу,який звільнив позивача без належного попередження депутата та без належного письмового повідомлення про таке попередження відповідну місцеву раду. Згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради може бути звільнений з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу від займаної посади,виключений з навчального закладу за умови його попередження в порядку,встановленому законом.Про таке попередження відповідний власник або уповноважений ним орган письмово повідомляє не менш ніж з 15 днів відповідну місцеву раду. Вказані вимоги закону відповідачем при звільненні позивача не дотримані,що є порушенням гарантії депутатської діяльності депутата Першотравенської міської ради [PERSON] та порушення порядку його звільнення,що за змістом закону свідчить про звільнення [PERSON] без законної підстави. Згідно вимог закону сумісники можуть бути звільнені при наявності загальних підстав,передбачених для всіх категорій працівників, та крім того сумісник може бути звільнений у зв»язку з прийняттям на роботу іншого працівника,який не є сумісником,а також у зв»язку з порушенням обмежень на робот у за сумісництвом. Зважаючи на вищевикладене суд вважає,що позивач звільнений з посади,як з основної так і за сумісництвом з порушенням закону ,тобто без законних підстав. Тому суд вважає,що позовні вимоги про поновлення на посаді підлягають задоволенню. У зв»язку з цим на користь позивача підлягає стягненню з відповідача- Міського відділу з питань молоді та спорту виконавчого комітету Першотравенської міської ради,наказом начальника якого згідно Статуту звільнений позивач та який є головним розпорядником бюджетних коштів відносно комунального позашкільного навчального закладу «Першотравенська дитячо-юнацька спортивна школа «Шахтар», -середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 листопада 2009 року по 07 вересня 2010 року в розмірі 18644 гривні 89 коп із такого розрахунку: Згідно довідки відповідача заробітна плата позивача за два календарних місяці до звільнення як за основною посадою так і за сумісництвом становить 1605,75грн/а.с.________/. Його середньоденний заробіток при п»ятиденному робочому тижні ,вирахуваний згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року становить 89,21грн/1605,75грн:18 робочих днів/. Кількість пропущених робочих днів з 11 листопада 2009 року по 07 вересня 2010 року становить 209 днів. Тому до стягнення становить середній заробіток за час вимушеного прогулу 18644,89грн/89,21грнх209 днів/ Згідно з абзацом п»ятим п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,задовольняючи вимоги про оплату праці,суд має навести в рішенні розрахунки,з яких він виходив під час визначення сум,що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з громадян,є відповідно обов»язком роботодавця та працівника,суд визначає цю суму без утримання податку й інших обов»язкових платежів,про що зазначає в резолютивній частині рішення. Вирішуючи позовні вимоги позивачки в частині відшкодуванні їй спричиненої моральної шкоди суд виходить з того,що згідно ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі,якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вищевказані порушення законних прав позивача при звільненні призвели до моральних страждань,втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 500 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved