overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2005 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Подружні відносини припинили 01.03.2010 року. Спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2005 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу РАЦС м. Комсомольська Полтавської області зроблено запис за № 425. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Подружні відносини припинили 01.03.2010 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

У серпні 2010 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, вказуючи на те, що вона перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON] Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. З жовтня 2010 року відповідач з родиною не проживає, ухиляється від утримання дитини та дружини, яка перебуває в відпустці по піклуванню за дитиною до трьох років, добровільно матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн., щомісячно до повноліття дитини та на утримання дружини, що перебуває в відпустці по піклуванню за дитиною до трьох років в розмірі 350 грн. щомісячно до закінчення відпустки по піклуванню за дитиною до трьох років, 29.11.2011 року. Позивачка у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та прохала задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України з рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з копією свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Таким чином суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом 31 серпня 2010 року і до повноліття дитини, та на утримання дружини, що перебуває в відпустці по піклуванню за дитиною до трьох років в розмірі 350 грн. щомісячно до закінчення відпустки по піклуванню за дитиною до трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Заявник зверг /і я з заявою до суду в якій просить постановити рішення, яким встановити факт належності їй право; с\\ іювлюючого документу, . Свої позовні і-г-і.-. ми заявник обґрунтовує тим, що заявник народився 25 серпня 1955 року в с. Клени Новогрудського рай. н Гродненської області. З 1977 року почала працювати дояркою в колгоспі «ім.. Кірова» [PERSON] київської сільськ м ради Томаківського району Дніпропетровської області в якому була заповнена на трудова книжка 03 лис; зпада 1977 року. В серпні 2010 року заявник звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі з проханням призначі! і йому пенсію за віком. Але йому було відмовлено, так як при перегляді необхідних документів було ви;;віі .по виправлення року народження, які не завірені ні підписом, ні печаткою. Згідно паспорту -зрія АМ № 033149, виданого 20 жовтня 2000 року Томаківським РВ УМВС України в Дніпропетровській о5л- сті, дата народження записана як 25 серпня 1955 року, яка є дійсною. В зв'язку з цим в.іникла необхідність встановити в судовому порядку належність правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявник підтримав своїзаявленні вимоги. Заінтересована особа представник Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі в своїй заяві проти заявлених вимог заявника не заперечує та просить суд розглянути дану справу за його відсутності. Суд, розгляну; шт матеріали справи, заслухавши заявника, вважає, що його вимоги підлягають повному дповідно до всіх документів, які засвідчують особу заявника, які знаходяться в справі, по [INFO]. . 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності жументів особі, прізвище, ім.'я, по батькові зазначеним у свідоцтві про народження задоволенню, так ка ; рік народження праї : Відповідно де правовстановлюючи : або в паспорті. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 25 лютого 1995 року із [PERSON]М, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки відсутні почуття любові та поваги один до одного, між ними виникають постійні сварки. З січня 2010 року між ними припинені шлюбні стосунки, вони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. В судове засідання сторони не зявились. Позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу без його участі. Відповідачка надала заяву про визнання позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 25 лютого 1995 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, між ними склалися неприязні стосунки, оскільки мають різні погляди на життя. Подружжя втратило почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Спору про поділ майна немає, домовленість щодо місця мешкання дитини досягнута. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити прізвище «Семенова». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23 вересня 2006 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки відсутні почуття любові та поваги один до одного, між ними виникають постійні сварки. Між ними припинені шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу мають малолітню дитину. В судове засідання сторони не зявились. Позивач згідно клопотання в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідачка надала заяву про визнання позову, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 23 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Ангеліну, [INFO]. За час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, між ними склалися неприязні стосунки, оскільки мають різні погляди на життя. Подружжя втратило почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Спору про поділ майна немає, домовленість щодо місця мешкання дитини досягнута. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити прізвище «Ковалівська». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 15 лютого 2005 року, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки відсутнє взаєморозуміння та має місце зловживання останнім спиртними напоями. На протязі трьох місяців вони мешкають окремо, шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу малолітню дитину. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить розглянути справу без її участі. Відповідач надав заяву про визнання позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 15 лютого 2005 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, між ними склалися неприязні стосунки, оскільки мають різні погляди на життя. Подружжя втратило почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивачки. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище «Кузурман». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

28 вересня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про визнання за ним права власності на прибудову до житлового будинку зі зміною загальної площі та господарські будівлі: літню кухню літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д» та сарай літ. «Е». в домоволодінні, розташованому по вул.Ломоносова, 4 в сел.Савинці Балаклійського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог пояснює, що йому на праві власності на підставі договору № 20 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності належить домоволодіння за вказаною вище адресою. На території свого домоволодіння він протягом 1984-1990 років побудував прибудову до житлового будинку зі зміною загальної площі, а також господарські будівлі без відповідного дозволу та затвердженого проекту. В судове засідання позивач надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачу на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для індивідуального будівництва житлового будинку на праві приватної власності належить домоволодіння по вул.Ломоносова, 4 (кол. 2-А) в сел.Савинці Балаклійського району. Земельна ділянка належить позивачу на праві власності на підставі державного акту на земельну ділянку ХР № 037452 від 29 листопада 2004 року. На території цієї земельної ділянки без дозволу органів місцевого самоврядування та без оформлення належним чином технічної документації побудовано прибудову до житлового будинку літ. «а2» зі збільшення загальної площі на 12,7 кв.м, літню кухню літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д» та сарай літ. «Е». Відповідно до технічного висновку АТЗТ Прометей, самочинно побудовані будівлі та споруди придатні для подальшої експлуатації. [PERSON] власниця буд.№ 6 по вул.Ломоносова в сел.Савинці Балаклійського району не заперечує проти порушення протипожежних розривів та санітарних норм щодо її будівель. Відповідно до п.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ;ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

20.09.2010 р. позивач звернувся з позовом у суд до відповідача про стягнення боргу по з/пласті, у сумі 7733 грн. 75 коп., середнього заробітку за час затримки, моральної шкоди у сумі 2500 грн. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. За заявою позивача позовні вимоги у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ухвалою суду були залишені без розгляду. Представник відповідача визнала вимоги в частині необхідності сплати на користь позивача заборгованості по заробітній плат. В іншій частині позовні вимоги не визнала та подала до суду письмові заперечення які повністю підтримала в судовому засіданні. Прохала врахувати матеріальний стан самого підприємства, яке на даний час перебуває в скрутному матеріальному становищі. Суд уважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Установлено, що [PERSON] починаючи з 23.02.1976 р. по 2.04.2010 р. працював на різних посадах у ВАТ „Нафтопроммаш. На підставі наказу № 708-К він був звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України. У звязку із скороченням. Заборгованість по заробітній платі з урахуванням не виплаченої допомоги по безробіттю становить 7733 грн. 75 коп. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, установлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно зі ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звуків, і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У судовому засіданні встановлено наявність факту порушення з боку підприємства законного права працівника на своєчасне отримання заробітної плати. Суд також погоджується із правом позивача на стягнення на його користь заробітної плати. При визначенні розміру заборгованості суд приймає до уваги надану відповідачем довідку, з якою згоден сам колишній працівник [PERSON] Суд уважає доведеним факт наявності в позивача моральних страждань із приводу не виплати йому належних сум заробітної плати. Разом із тим, суд дійшов до висновку про те, що заявлений позивачем розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди є завищений. При цьому суд також ураховує матеріальне становище самого підприємства, наявність заборгованості по виплаті заробітної плати перед іншими працівниками. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 700 грн. На підставі викладеного, ст. 94, 115, 116, 2371 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду,повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін,на що може бути витрачений значний час,суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 12 жовтня 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю та по аналогічних мотивах. Просять позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, 22 травня 1982 року померла матір позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Набережна, 21 в с.Берестовець Костопільського району. Згідно ч.І ст.529 ЦК УРСР 1963 р. ( ст.1261 ЦК України ) позивач та його брат [PERSON] мають право на спадкове майно як спадкоємці першої черги за законом після смерті матері. Оскільки позивач був невірно проінформований про наявність документів на спадщину, тому пропустив шестимісячний термін звернення із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, він має право звернутися до суду з позовом про додатковий строк хтя прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому е всі підстави дія його продовження. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину. Позивач пояснила, що 5 грудня 2000 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла своєму внуку [PERSON] сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ХР №0204934 який був виданий їй на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 09.09.1997 року за №489. Згідно вищевказаного сертифікату площа земельної частки /паю/ становить 5,53 умовних кадастрових гектарів на території Старовірівської сільської ради з земель, що перебувають в колективній власності бувшого КСП «Маяк». Згідно довідки відділу держкомзему у Нововодолазькому районі вартість земельної частки становить 50108,01 грн. Позивач не звернулася у встановлений законом термін для прийняття спадщини до нотаріальної контори у зв'язку з своєю юридичною необізнаністю. Представник Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги [PERSON] 1.1, визнав, та не заперечує проти задоволення позову, як обґрунтованого і просить суд справу розглянути у його відсутності. Суд, вислухав пояснення позивача, перевірив матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою, та підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про смерть № 124 від 06.12.2000 року виданого Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, [PERSON] померла 5 грудня 2000 року. Відповідно заповіту складеного 11.01.2000 року [PERSON] заповіла сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ХР №0204934 який був виданий їй на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 09.09.1997 року за №489 своєму внуку [PERSON], заповіт посвідчено 1 1 січня 2000 року секретарем Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та зареєстровано в реєстрі за №5. На даний час заповіт не змінено і не скасовано. Оскільки ці правовідносини регулюються Цивільним кодексом України в редакції 1963 року, то згідно зі ст.549, 550 вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В даному випадку причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною тому позивачу слід визначити додатковий строк достатній для подання нею заяви з урахуванням позовних вимог.

Outcome: approved