Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

25 серпня 2010 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.07.2010 року близько 16год. 30хв. біля шлюзу по вул. Незалежності в м. Корюківці Корюківського району Чернігівської області, відповідач [PERSON] безпричинно чіплявся до нього та вдарив його кулаком по обличчю в область лівої скроневої ділянки, в результаті чого він змушений був звернутись до Корюківської ЦРЛ, де йому надали медичну допомогу та призначили амбулаторне лікування. По даному факту 04.08.2010 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, у звязку з відсутністю складу злочину. Постановою Корюківського райсуду Чернігівської області від 19.08.2010 року відповідача [PERSON] по даному факту було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України і було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня на користь держави. Але відповідач на цьому не заспокоївся і 18.08.2010 року зателефонував йому по телефону, слухавку підняла його дружина [PERSON], яку він облаяв нецензурною лайкою, а також висловлював в їх бік погрози. По даному факту погроз працівниками міліції проводиться перевірка. Таким чином, в результаті неправомірних дій відповідача йому була спричинена майнова та моральна шкода. Майнова шкода полягає у його витратах на медичне лікування, оскільки він лікувався амбулаторно і для проведення амбулаторного лікування ним купувались ліки на загальну суму 55,60 гривень, що підтверджується чеками аптеки. Моральна шкода полягає в наступному: відносно нього відповідач вчинив насильницькі дії, він був побитий відповідачем ні за що, в присутності сторонніх осіб, його честь та гідність постраждала від побиття, від нанесеного удару він відчув сильний фізичний біль, йому були спричинені тілесні ушкодження - синець під оком, він лікувався амбулаторно в Корюківській ЦРЛ Чернігівської області; після побиття у нього погіршився стан здоровя, деякий час він не міг займатись господарством, вимушений був звертатись в лікарню для амбулаторного лікування, витрачав свій час на лікування, лікувався два тижні, і зараз, не дивлячись на амбулаторне лікування, відчуває дискомфорт після побиття, в нього погане самопочуття, виникають болі в голові, він вимушений звертатись до лікарів для обстежень талікування; у звязку з нанесеними відповідачем тілесними ушкодженнями, у нього виникли певні незручності, а саме: на обличчі біля лівого ока у нього виник синець, всі звертали на нього увагу, знайомі, сусіди розпитували звідки він взявся, з таким синцем він не міг зявлятись в громадських місцях; відповідач не бажає добровільно відшкодувати, заподіяну шкоду, не бажає вибачитись, своєї вини не визнає, продовжує погрожувати йому, тому він змушений ходити до міліції, до юристів, вимушений звертатись до суду та переживати судову тяганину, витрачати свій час. Так як відповідач добровільно не відшкодовує заподіяну шкоду, він змушений звернутись до суду з цим позовом і просить стягнути з відповідача на його користь 55,60 грн. у відшкодування майнової шкоди, 3000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, 1200,00 грн. за надання юридичної допомоги, згідно квитанцій. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник-адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просять їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнав і просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Свідок [PERSON] показала, що 30.07.2010 року близько 16.30 год. вона була на полі, де паслись її гуси, що поблизу вул. Незалежності в м. Корюківка. Вона бачила на відстані близько 25 - 50 метрів, що один чоловік, вусатий, вдарив рукою по обличчю іншого один раз і це було біля шлюзу на дорозі. Потім через два дні бачила [PERSON] у нього був синець під оком, і вона спитала у нього про синець, на що останній сказав, що це його вдарив два дні назадв [PERSON]В біля шлюзу, на що вна йому сказала, що цей випадок бачила, але не знала хто там був. В суді показала, що вдарив тоді [PERSON], якого зараз впізнала. Свідок [PERSON] показала, що вона є дружиною позивача. 30.07.2010 року близько 16.30 год. прийшов додому чоловік і у нього піл лівим оком була гематома і вона спита в нього про її, на що останній розповів, що біля шлюзу на дорозі біля вул.. Незалежності в м. Корюківка його безпричинно вдарив [PERSON] з яки давно в неприязних стосунках. Після цього вони звернулись з заявою до міліції і в лікарню. У її чоловіка був струс головного мозку та забиття мяких тканин обличчя. Чоловік близько двох неділь себе почував не комфортно і жалівся на головну біль, нудоту. Свідок [PERSON] показав, що 30.07.2010 року він біля шлюзу що поблизу вул. Незалежності в м. Корюківка близько 16.30 год. бачив позивача і відповідача, які стояли і розмовляли, але того, як вдарив [PERSON] [PERSON] він не бачив і цього не стверджує. Свідок [PERSON] показала, що 30.07.2010 року близько 16.30 год. вона була вдома і нічого не бачила про побиття [PERSON]. Як встановлено судом, 30.07.2010 року близько 16год. 30хв. біля шлюзу по вул. Незалежності в м. Корюківці Корюківського району Чернігівської області між сторонами на грунті неприязних відносин виникла сварка, в ході якої відповідач вдарив позивача кулаком по обличчю в область лівої скроневої ділянки, в результаті чого, згідно повідомлення Корюківської ЦРЛ Чернігівської області №968 від 24.09.2010 року, позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканей лівої скроневої ділянки, струс головного мозку, від лікування в ЦРЛ відмовився. По даному факту 04.08.2010 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, у звязку з відсутністю складу злочину. Постановою Корюківського райсуду Чернігівської області від 19.08.2010року відповідача [PERSON] по даному факту було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України і було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня на користь держави. Згідно даної постанови суду встановлено, «30 липня, близько 16-ї години 30 хв. За місцем свого проживання в [INFO], [PERSON] вчинив сварку з гр.. [PERSON]. висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, вдарив в обличчя. Своїми діями [PERSON] порушував громадський порядок та спокі громадян, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП», відповідач вину свою визнав повністю, факт вчинення вищезгаданого правопорушення підтвердив, розкаявся у скоєному. Відповідачем не було оскаржено, як постанову про відмову у порушенні кримінальної справи №265 так і постанову суду від 18.08.2010 року №3- 969/2010. Так як відповідач добровільно не відшкодовує заподіяну шкоду, позивач звернувся до суду з цим позовом і просить стягнути з відповідача на його користь 55,60 грн. у відшкодування майнової шкоди, 3000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та витрат за надання юридичної допомоги в сумі 1200 грн. і не вимагає притягнення відповідача до кримінальної відповідальності. Відповідач позов не визнав, просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки як він вказує не бив позивача. Вина відповідача підтверджується відмовним матеріалом, складеним дільничним інспектором Корюківського РВ УМВС України в Чернігівській області [PERSON], постановою Корюківського РВ УМВС України в Чернігівській області від 04.08.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи, постановою Корюківського райсуду Чернігівської області від 18.08.2010 року про притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України, яка набрала чинності і не була оскаржена. Відповідно до чинного цивільного законодавства України фізична особа має право на життя, право на охорону здоровя, право на безпечне для життя і здоровя довкілля, право на свободу та особисту недоторканість, право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Враховуючи вищевказане, відшкодування майнової шкоди, в ході судового розгляду, знайшло своє підтвердження у повному обсязі, а саме: витрати, затрачені позивачем на придбання ліків, на лікування від нанесених відповідачем тілесних ушкоджень згідно з чеком аптеки, що становлять 55,60 грн.. Відшкодування моральної шкоди, в ході судового розгляду, знайшло своє часткове підтвердження, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача у відшкодуванні моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з принципів розумності і справедливості та враховуючи моральні і фізичні страждання і негативні явища, заподіяні позивачу незаконними діями відповідача. Оскільки позивачем було заявлено вимогу про стягнення 3000 грн. моральної шкоди з відповідача, тому слід стягнути з відповідача тільки 1500 грн. моральної шкоди, виходячи з того, що відповідач відносно позивача вчинив протиправні насильницькі дії, позивач відчував відповідну фізичну біль на протязі деякого часу, він незаконного побиття відповідачем були легкі тілесні ушкодження відповідно медичного дослідження, у вигляді гематоми та забиття мяких тканин обличчя у позивача, позивач змушений був витрачати свій час на лікування і звертатись за медичною допомогою. На протязі тривалого часу у позивача мався синець під оком і він мав незручності у спілкуванні з громадянами і близькими родичами та сусідами і пояснювати, що його побив відповідач та соромився з»являтись в громадських місцях, що принижувало його честь і гідність. За таких обставин позов є законним, обгрунтованим і підлягає такому частковому задоволенню: відшкодування майнової шкоди повністю, відшкодування витрат, понесених позивачем на юридичну допомогу повністю, оскільки позивач вимушений був звертатись до суду через юристів і захищати свої інтереси в суді за допомогою адвоката та витрачати кошти на дану допомогу, що підтверджено відповідними квитанціями, а відшкодування моральної шкоди знайшло своє підтвердження частково, що вже вказано вище. Так як позов задовольняється на користь позивача, то з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати на інформаційно-технічного забезпечення, а від сплати державного мита на користь держави сторони слід звільнити, оскільки вони є постраждалими від аварії на ЧАЕС.

Outcome: partial