Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

18 жовтня 2006 року позивач звернувся\~ до суду\~ з позовною заявою до відповідачів про виселення з гуртожитку. В позовній заяві позивач вказує, що 01 грудня 1995 року відповідачка [PERSON] була прийнята на роботу до МДПУ на посаду асистента кафедри педагогіки. За клопотанням [PERSON] від 04 вересня 1996 р., ректором МДПУ [PERSON] та членам її сімї адміністрацією університету було дозволено рпроживати в гуртожитку по [ADDRESS] . З 01 вересня 2002 року у зв`язку з реорганізацією кафедри педагогіки вона працювала на посаді асистента кафедри педагогічної майстерності. Позивач зазначає, що відповідачка наказом № 10-04 від 07 лютого 2005 року була звільнена з вказаної посади за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Після цього [PERSON] звернулась до суду з позовом про поновлення на роботі, але їй було відмовлено в задоволенні позову. Крім того, станом на 01 вересня 2006 року відповідачі мають заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 7982,00 грн. Позивач вказує, що [PERSON] зі своєю сім`єю займає дві кімнати № 101 та 102 в студентському гуртожитку, але ордер на проживання в гуртожитку вона не отримувала, тому є підстави вважати, що її заселення було самовільним. Також договору про найм житла із відповідачами не укладався. Тому позивач просить суд виселити відповідачів з гуртожитку по [ADDRESS] з кімнат № 101-102 на підставі ч. 2 ст. 132 ЖК України без надання іншого житла. В судове засідання з`явився представник позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги позивача не визнала в повному обсязі та у заяві зазначила, що позивач неправдиво інформував суд про самовільне вселення її родини в гуртожиток. Всі ланки структурних підрозділів адміністрації МДПУ були своєчасно проінформовані про факт законного вселення відповідачки та членів її сім`ї в гуртожиток за ордером, ні у кого цей факт сумнівив не викликав на протязі більш 10 років. Крім того, чоловік відповідачки є учасником бойових дій, на теперішній час за віком є пенсіонер Міністерства оборони, зарахований на спецслужбу до складу офіцерського резерву В\\ч [NUMBER] , тобто відповідачу [PERSON] надано статус ветерана війни, і згідно до вимог ст. 125, ч. 3 ст. 132 ЖК України відповідачі не можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення. [PERSON] також зазначає, що її було звільнено 07 лютого 2005 року, але 27 січня 2005 року за станом здоров`я їй була призначена група інвалідності. Тому відповідачі не можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення. [PERSON] вважає, що її сім`я на законних підставах отримала кімнати в гуртожитку і позивач не надає іншого житлового приміщення, тому позов є необгрунтованим і задоволенню не підлягає. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, заперечення [PERSON] на позов підтримують в повному обсязі, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимогах позивача в повному обсязі. Представник позивача просить суд винести заочне рішення на наявних у справі доказах. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-227 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги позивача у повному обсязі та суду пояснив, що ______. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Згідно повідомлення з КП «ММБТІ» № 106/2000 від 12.05.2009 року будівля [ADDRESS] є гуртожитком. Згідно з рішенням виконкому Мелітопольської міської ради депутатів трудящих від 31.07.1991 року № 180 будівля гуртожитку передана на баланс державного педагогічного інституту. \\т. 1 а.с.175, 15\\. 01 грудня 1995 року\~ [PERSON] була прийнята на роботу в\~ Мелітопольський державний педагогічний університет на посаду асистента кафедри педагогіки, а\~ 07 лютого 2005 року звільнена\~ з займаної посади на підставі ст. 40 п.4 КЗпП України\~ за\~ систематичні порушення трудовий дисципліна, прогули. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20 квітня 2006 року в задоволенні заяви [PERSON] про поновлення на роботі, стягненні середнього заробітку за час змушеного прогулу, моральної шкоди,\~ відмовлено цілком. Рішення суду набрало законної сили. /т. 1 а.с. 5-12/. 04 вересня 1996 року [PERSON] написала заяву на ім`я Ректора МДПІ [PERSON] про отримання дозволу на надання їй кімнати в гуртожитку інститута. На заяві стоїть резолюція про задоволення прохання. \\т. 1 а.с. 201\\ [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , має двох\~ синів [PERSON] , 1981 року народження, і [PERSON] , 1982 року народження /т. 1 а.с.67,66/. З\~ пояснень представника позивача, довідки позивача випливає, що\~ [PERSON] з родиною проживає\~ з 1995 року в гуртожитку Мелітопольського державного педагогічного університету, розташованому в [ADDRESS] , має\~ заборгованість по оплаті за проживання\~ в гуртожитку в сумі 33493 грн., за станом на 01 листопада 2009 року /т. 1 а.с. 16, 174, 244/. Згідно до вимог ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер на вселення до студентського гуртожитку № 2 [PERSON] не видавався, єдиною підставою для заселення в гуртожиток була заява відповідачки на ім`я ректора з резолюцією проректора «прошу задовільнити прохання», що підтверджується довідкою МДПУ № 06/754 від 11.05.2009 року та копією заяви [PERSON] від 05.09.1996 року \\том 1, а.с.174, 201\\. Відповідно до ч.2 ст.132 ЖК України, інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. В статті 125 ЖК України вказаний вичерпаний перелік осіб, яких не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення. Згідно довідки командира військової частини [NUMBER] № 229 від 29.04.2009 року, [PERSON] звільнений з військової служби у запас наказом Міністра оборони України № 01871 від 04.08.1994 року та наказу командира в/ч [NUMBER] № 167 від 30.08.1994 року. На даний час [PERSON] \~ пенсіонер Міністерства оборони \\том 1, а.с.199\\. На військовому обліку Мелітопольсько-Веселівському ОРВК [PERSON] , 1958 року народження, не перебуває, що підтверджується довідкою Мелітопольсько-Веселівського ОРВК № 1303К/1569 від 19.05.2009 року \\том 1, а.с.190\\. Крім того, [PERSON] на обліку в УПФУ в м. Мелітополі та УПФУ в Мелітопольському районі, як отримувач пенсійних виплат, не знаходиться \\т. 1, а.с.189; т. 2, а.с.11\\. Таким чином, відповідач [PERSON] не є військовослужбовцем, а є пенсіонером. Діти [PERSON] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на даний момент є повнолітніми, що підтверджується свідоцтвами про народження \\том 1, а.с.67\\. За [PERSON] зареєстровано право власності у цілому на житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П. від 11.10.1995 року за р.№ 83, що підтверджується довідкою КП «ММБТІ» № 106/2000 від 12.05.2009 року \\том 1, а.с.175\\.\~ До того ж, відповідно довідок СГІРФО Мелітопольського МВ УМВС України в Запорізькій області від 29.04.2009 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з 01.09.2005 року вибув до м.Київ. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в м.Мелітополі та Мелітопольському районі не значиться \\том 1, а.с.170-173\\. Крім того, [PERSON] працювала в МДПУ менш ніж 10 років, а саме з 01.12.1995 року по 07.02.2005 року, та була звільнена з роботи за порушення трудової дисципліни. Відповідно до розрахунку заборгованості за проживання [PERSON] за період з 01.09.2004 року по 01.11.2009 року, заборгованість відповідачів складає 33493 гривень, відповідачі не сплачують за проживання у гуртожитку \\том 1, а.с.244-245\\. Відповідно до ст. 125 ЖК України, не можуть бути виселені з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення інваліди праці першої та другої груп, інваліди першої і другої груп з числа військовослужбовців і прирівняних до них осіб. [PERSON] є інвалідом третьої групи, причина інвалідності загальна, що підтверджується довідкою МСЕК \\том 1, а.с.24\\.\~ Судом встановлено, що\~\~ [PERSON] не є військовослужбовцем, а є пенсіонером, діти [PERSON] є повнолітніми, сама [PERSON] звільнена з МДПУ за порушення трудової дисципліни, відповідачка працювала на підприємстві менше ніж 10 років, є інвалідом третьої групи загального захворювання. Таким чином, відповідачі не є особами, які, відповідно до вимог ст. 125 ЖК України, не можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 08 грн. 50 коп. \\т. 1 а.с. 3\\ та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 07 грн. 50 коп. \\т.1 а.с. 4\\ Тому ці суми підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява позивача про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення законна, обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved