Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

25.01.2010р. позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів( (а.с.№ 2). 14.04.2010 р. ухвалою судді Ткаченко Н.В. провадження по вищевказаній цивільній справі було зупинено до набрання чинності рішення суду по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] ( третя особа Орган опіки та піклуванння Жовтневого району м. Дніпропетровська) про визнання місця проживання дитини ( а.с.№ 18) Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07. 2010 р. ухвала судді Ткаченко Н.В. від 14.04.2010 р. скасована та справа направлена в суд першої інстанції для розгляду по суті ( а.с.№ 48-49). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 12.04.2003р. у відділі РАГС Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 30.09.2003р. народження, яка знаходиться на утриманні позивачки. Матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини у добровільному порядку відповідач не надає. З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення донькою повноліття, розглянувши справу в попередньому судовому засіданні за її відсутності з винесенням по справі рішення ( а.с.№ 52). Представник відповідача [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.08.2010р. (а.с.№ 55), у попереднє судове засідання також надала суду заяву про визнання позовних вимог позивачки в редакції від 25.01.2010р. Не заперечувала проти задоволення позову та винесення рішення в попередньому судовому засіданні за її відсутності ( а.с. № 53) Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 130, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в попередньому судовому засіданні за відсутності сторін з винесенням рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком неповнолітньої [PERSON], 30.09.2003р. народження, є відповідач (а.с. № 4). Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. З огляду на те, що представник відповідача не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе стягнути саме цей розмір аліментів, починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 25.01.2010р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved