Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

02.09.2010 р. позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Вознесенської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] р. помер чоловік [PERSON] та батько її дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді ЛА частини закусочної, розташованої по [ADDRESS] Миколаївської області, яку він збудував на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №127 від 30.09.2003 р. на земельній ділянці, що належала йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 23.05.2003 р. Вознесенською міською радою Миколаївської області. Рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області №154 від 26.11.2003 р. затверджено акт прийомки в експлуатацію вищевказаної закусочної, але свідоцтво про право власності видане не було. Позивачі, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], отримали в усній формі відмову у зв'язку із тим, що право власності на спадкове майно в державному реєстрі прав власності не зареєстровано, тому вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача - Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що чоловік позивачки [PERSON] (копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 02.04.1977 р. Вознесенським міським відділом ЗАГСу Миколаївської області) і батько позивачів [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.05.1981 р. Корабельним районним відділом ЗАГСу м. Миколаїва) та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.04.1985 р. Вознесенським міським відділом ЗАГСу Миколаївської області) [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER], виданого 20.05.2008 р. відділом РАЦСу по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини закусочної «[INFO]», розташованої по [ADDRESS] Миколаївської області, яку він збудував на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №127 від 30.09.2003 р. на земельній ділянці, що належала йому на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 23.05.2003 р. Вознесенською міською радою Миколаївської області, що підтверджується копіями вказаних документів. Рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області №154 від 26.11.2003 р. затверджено акт державної технічної комісії про прийняття об'єкту закусочної «[INFO]» до експлуатації та КП «Міжміське бюро технічної інвентаризації» зобов'язано зареєструвати вищевказаний об'єкт та видати на нього свідоцтво. Згідно копії акту державної технічної комісії від 04.11.2003 р. закусочна «[INFO]», належна приватному підприємцю [PERSON], готова до введення в експлуатацію, однак право власності на вказану нерухомість зареєстроване не було, що підтверджується копією довідки КП «Вознесенське МБТІ» №442 від 18.02.2010 р. Відповідно до ч.З ст.368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 70 ч.1 СК України, у разі поділу майна, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором. Отже, оскільки закусочна «[INFO]» була збудована померлим [PERSON] під нас перебування у шлюбі з позивачкою [PERSON], їй на праві спільної сумісної власності належить частина закусочної, а також 1/6 частина, належна їй в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. По 1/6 частині даної закусочної в порядку спадкування за законом після смерті батька належить позивачам [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) Ьід фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця [PERSON] та діти - [PERSON], [PERSON], які вступили в управління спадковим майном проживаючи в спадковому будинку та подавши до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк відповідні зазви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу Укра ни, Цивільний Кодекс України застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У відповідності із п. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадко: им майном. Оскільки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] фактично вступили у володіння спадковим майном, згідно ст. 549 ЦК України (1963 р.) вони вважається такими, що дій ;но прийняли спадщину після смерті [INFO] р. [PERSON] Таким чином, за вказаних обставин за [PERSON] необхідно визнати право власнс на 2/3 частини закусочної «[INFO]», розташованої по [ADDRESS] а за [PERSON] та [PERSON] - по 1/6 частині зазначеної закусочної за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved