overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 17654,50 грн. та 5 тис. грн. моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог, покликається, на те, що з 2001 року по 2008 рік він перебувала у трудових відносинах з відповідачем. За цей час ВАТ « НЗСМД» заборгувало йому 7240,55 грн . заробітної плати, які в квітні 2010 році були стягнуті в примусовому порядку. На даний час позивач просить стягнути з ВАТ « Новороздільський завод складних мінеральних добрив» індексацію заробітної плати і компенсацію втрати частини заробітної плати . Крім того, вважає, що внаслідок порушення його трудових прав, він зазнав моральних страждань, тому просить стягнути з відповідача 5000 грн. моральної шкоди . В судовому засіданні позивач подав уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати в сумі 4196,57 коп., індексацію заробітної плати у зв»язку із ростом споживчих цін в сумі 6016,72 грн., та моральну шкоду в сумі 5 тис. грн., а всього разом 15213,29 коп. Представник позивача [PERSON] позов визнала частково, пояснила , що з заборгованість позивачу по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 11701,77 грн. виплачена повністю. Позов визнала в частині стягнення компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, яка становить 5194,57грн. Також заперечила проти стягнення з підприємства моральної шкоди, оскільки основний борг позивачу був виплачений. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити частково.. Судом встановлено, що позивачка працювала на ВАТ « НЗСМД» з 2001 року 2008 рік, що стверджується записом у трудовій книжці [PERSON] від 14.08.1985 р. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день його звільнення . Як вбачається із ст. 34 ЗУ « Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку встановленим чинним законодавством. Як вбачається з розрахунку поданого представником відповідача , компенсація за невчасну виплату заробітної плати позивачу , становить 5194, 57 грн.. Оскільки заробітна плату з урахуванням індексу інфляції в сумі 11701,77 грн. позивачу виплачена повністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. , а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 5194,57 грн. компенсації з 2006 по 2008 роки ,за невчасну виплату заробітної плати. Щодо стягнення моральної шкоди, то позивачем не представлено, а судом не здобуто доказів, які б свідчили про заподіяння такої. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9496,56 грн. та 5 тис. грн. моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог, покликається, на те, що з 2001 року по 2008 рік він перебував у трудових відносинах з відповідачем. За цей час ВАТ « НЗСМД» заборгувало йому 6290,09грн. заробітної плати, які в квітні 2010 році були стягнуті в примусовому порядку. На даний час позивач просить стягнути з ВАТ « Новороздільський завод складних мінеральних добрив» індексацію заробітної плати і компенсацію втрати частини заробітної плати . Крім того, вважає, що внаслідок порушення його трудових прав, він зазнав моральних страждань, тому просить стягнути з відповідача 5000 грн. моральної шкоди . В судовому засіданні позивач позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав, просив такі задоволити. Представник позивача [PERSON] позов визнала частково, пояснила , що з заборгованість позивачу по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 6214,90 грн. виплачена повністю. Позов визнала в частині стягнення компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, яка становить 3018,83грн. Також заперечила проти стягнення з підприємства моральної шкоди, оскільки основний борг позивачу був виплачений. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити частково.. Судом встановлено, що позивач працював на ВАТ « НЗСМД» з 2001 року 2008 рік, що стверджується записом у трудовій книжці [PERSON] від 08.12.1986 р. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день його звільнення . Як вбачається із ст. 34 ЗУ « Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку встановленим чинним законодавством. Як вбачається з розрахунку поданого представником відповідача , компенсація за невчасну виплату заробітної плати позивачу , становить 3018,83 грн. Оскільки заробітна плату з урахуванням індексу інфляції в сумі 6214,90 грн. позивачу виплачена повністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. , а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 3018,83 грн. компенсації з 2006 по 2008 роки ,за невчасну виплату заробітної плати. Щодо стягнення моральної шкоди, то позивачем не представлено, а судом не здобуто доказів, які б свідчили про заподіяння такої. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Суховерхів Кіцманського району Чернівецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в с. Суховерхів, вул. Федьковича № 20, Кіцманського району- Чернівецької області, загальною вартістю будівель та споруд 169024 гривень, земельної ділянки площею 2,24 га нормативна грощова оцінка якої становить 23348 гривнь та компенсаційних вкладів на суму 2766,6 гривень, після смерті 22 листопада 20009 року його матері - [PERSON]. Вказує, на те, що згідно довідки Суховерхівської сільської ради Кіцманського району є спадкоємцем за законом немає, в управління та володіння спадковим майном вступив своєчасно, підтримує будівлі у належному стані, обробляє земельну ділянку, але оформити право на спадщину перешкоджає та обставина, що його мати, прийнявши спадщину, померла не оформивши своїх спадкових прав на житловий будинок, що залишився після смерті її матері [PERSON], яка померла 17 лютого 1977 року, а тому просив позов задовольнити. Позивач підтримав заявлені вимоги, відповідачі та треті особи на стороні відповідача позов визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ч.І ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з визнанням відповідачами позову, суд вважає, що позов підлягає задоволецню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст. 375, 376, 1218, 1220-1222, 1272, 1278, 1282 ЦК України, ст.ст. 61, 130, 174, 212,213,214,215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 05.09.2005 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис 1761. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, через що вони втратили взаємне почуття любові та поваги. Шлюбно - сімейних відносини припинені, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Спільного господарства не ведуть. Майновий спір відсутній. Подальше збереження сімї не можливо, тому позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив шлюб із [PERSON] розірвати. Відповідачка в судове засідання зявивлась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 05.09.2005 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис 1761. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 087386 від 20.07.2007 року [PERSON] народився 14.07.2007 року, батьками його вказано [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони на протязі тривалого часу сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, майновий спір відсутній. Дитина буде проживати з батьком. Шлюб існує формально. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, через що вони втратили взаємне почуття любові та поваги, тому суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їхньої дитини, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 квітня 2000 року він перебував у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння та поваги один до одного, різними поглядами на життя відсутністю спільних інтересів. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження сімї неможливе, проти примирення заперечує. Враховуючи вищенаведене просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд, шлюб розірвати. Вислухавши думку позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачки, згідно заявленого клопотання та на підставі наявних матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 26 квітня 2000 року було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 398, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с.10). Судом встановлено, що дітей від шлюбу сторони не мають. Судом також встановлено, що шлюб сторін існує лише формально, їх сімя розпалась і не може бути поновлена. Сторони тривалий час не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проти примирення заперечують та наполягають на розірванні шлюбу. Спору про поділ майна немає. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сімї неможливе, шлюб сторін, слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

09 червня 2010 року позивачка предявила суду позов до відповідача про розірваним шлюбу, який був зареєстрований 15 жовтня 1995 року у Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2515. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони, не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних ВІДНОСИН не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона звернувся до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення між нею та відповідачем не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін по справі, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне жпгтя збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. . Враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти па сторони в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивачка 30 червня 2010 року звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів, на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON]. [INFO] в розмірі по 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначала, що 05 серпня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якої о вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитині, в розмірі 1 000 три. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просила ПОЗОВ задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Пояснив, що погоджується платити аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі, що вимагає позивачка. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] народилася 17 серпня 2007 року , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]- сторони посправі. Відповідно до ст. 10) СК України і батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму,встановленого Кабінетом Міністрів України на 2010 рік для дітей віком до 6 років, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей. стан здоров'я дитини, стан здоров'я відповіча та інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі по1000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 30 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1995 році і мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилаючись на неможливість дальшого спільного сімейного життя з відповідачем, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. У судовому1 засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з лютого 2009 року не підтримує з відповідачем шлюбних та сімейних стосунків, проживає з іншим чоловіком в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області і має наміри зареєструвати з ним шлюб, тому за даних обставин вважає примирення неможливим, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON], який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надійшло, тому суд згідно до положень ч.і ст.224 ЦПК України і при відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходе до такого висновку. Пояснення [PERSON] вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя в лютому 2009 році остаточно припинили сімейні та подружні стосунки, позивачка проживає з іншим чоловіком і має наміри зареєструвати з ним шлюб, жоден із сторін не вживав заходів щодо примирення та збереження сім'ї, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивних наслідків не мали, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу базуються на неможливості дальшого спільного життя і збереження сім'ї. За таких обставин у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення одного з подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі ст. 110, 112, 235 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

В червні 2010 року позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 18228,49 грн., з них: заборгованість за кредитом у розмірі 10309,90 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 4018,89 грн., комісія за розрахункове обслуговування у розмірі 2128 грн., штраф за пропуск платежів у розмірі 1771,70 грн. та судові витрати по справі. Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що 13 червня 2008 року між ВАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №08/613 про отримання кредиту у розмірі 11200 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 13.06.2011 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Заборгованість в повному обсязі по кредитному договору №08/613 від 13.06.2008 року не погашена і станом на 27.05.2010 року становить 18228,49 грн., з них: заборгованість за кредитом у розмірі 10309,90 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 4018,89 грн., комісія за розрахункове обслуговування у розмірі 2128 грн., штраф за пропуск платежів у розмірі 1771,70 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив задоволити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, ідо 13 червня 2008 року між ВАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №08/613 про отримання кредиту у розмірі 11200 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 13.06.2011 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Заборгованість в повному обсязі по кредитному договору №08/613 від 13.06.2008 року не погашена і станом на 27.05.2010 року становить 18228,49 грн., з них: заборгованість за кредитом у розмірі 10309,90 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 4018,89 грн., комісія за розрахункове обслуговування у розмірі 2128 грн., штраф за пропуск платежів у розмірі 1771,70 грн. Ці обставини справи підтверджуються як поясненнями представника позивача копією кредитного договору №08/613 від 13.06.2008 року, так і іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 83843 грн. 10 коп. боргу за договором позики та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, неодноразово повідомлявся судовою повісткою за місцем реєстрації. За згодою з позивачем, суд ухвали постановити по справі заочне рішення. В судовому засіданні встановлено наступне. 28.10.2008 року між сторонами укладено договір позики грошей за умовами договору відповідач отримав від позивача 11000 доларів США строком до 28.12.2008 року. До даного часу кошти відповідачем не повернуто, що підтверджується наявністю оригіналу договору у позивача. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, відповідач має сплатити позивачу 11000 доларів США, що становить 87 120 грн. по курсу долара США до національної валюти на час розгляду справи (7 грн. 92 коп. за 1 долар США) Однак, вирішуючи спір в межах позовних вимог, до стягнення підлягає 83 843 грн. 10 коп. За таких обставин позовні вимоги в підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені витрати на ІТЗ та на користь держави судовий збір. На підставі ст. 1046 ЦК України , 88, 224-229 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved