overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач ЗАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості в позовній заяві вказавши, що відповідно до укладеного договору № 46560 Cred від 05.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок відкритий ПАТ КБ «Приватбанк» згідно договору № 14944- Card із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.01.2009 року. Проте відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за вищевказаним договором. Станом на 19.10.2009 року відповідач має заборгованість по договору у розмірі 2018,49 доларів США, що складається з заборгованості по кредиту 1675,02 долари США; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 343,43 долари США. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] позовні вимоги зменшив та просить суд стягнути з відповідачів лише понесені позивачам судові витрати по справі. Причиною такого зменшення позовних вимог представник позивача вказав те, що відповідач добровільно погасив суму заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] в судове засідання прибули, проти стягнення з нього сум понесених позивачем при подачі позовної заяви не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до укладеного договору № 46560 Cred від 05.09.2008 року укладеного між «Кредитором» - ВАТ КБ «ПриватБанк» з однієї сторони та «Позичальником» - [PERSON] з другої. Згідно умов даного договору [PERSON] зобовязується надати Позичальнику кредитні кошти , шляхом надання готівки через касу на строк до 19.01.2009 року у розмірі 2500 доларів. Підчас розгляду справи представник позивача відмовився від частини предявленого позову у звязку з задоволенням позовних вимог відповідачами, та просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України. якщо позивач не підтримує своїх вимог у наслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що відповідачка 15 серпня 2008 року взяла у нього в борг 2 500 доларів СІЛА, про що надала йому відповідну розписку та зобов'язалася повернути борг до 21 грудня 2009 року, але у вказаний строк вона повернула тільки 300 доларів СІЛА, іншу частину боргу не повернула. Позивач просив суд стягнути з відповідачки 1 934,99 доларів США з врахуванням тих коштів, які відповідачка йому вже сплатила. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка позов визнала повністю. Третя особа підтримала позовні вимоги. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 15 квітня 2009 року [PERSON] 15 серпня 2008 року взяла в борг у [PERSON] дві тисячі п'ятсот доларів СЛІА, які він отримав по споживчому кредиту (а.с.60-61). [PERSON] зобов'язалася повернути борг до 21 грудня 2009 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою про отримання грошових коштів (а.с.18). У встановлений строк, відповідачка не повернула борг. У зв'язку з цим виникла заборгованість по споживчому кредиту, укладеному між ЗАТ «Альфа-Банком» та [PERSON], про що позивачу неодноразово надсилалися претензії щодо сплати заборгованості по споживчому кредиту (а.с.46-50). До відносин за договором позики застосовуються положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання позикодавцю визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

10.06.2010 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не зявилась, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтв про шлюб та про народження вбачається, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З копії довідки КП „ЖЕК-10 від 20.07.2010 вбачається, що дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. За таких обставин суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

21.06.2010 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не зявилась, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтв про розірвання шлюбу та про народження вбачається, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З копії довідки вуличного комітету № 17 від 20.06.2010 вбачається, що дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. За таких обставин суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

17.09.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договорами банківських вкладів в розмірі 9039 грн 46 коп. та 4265 доларів 98 центів США. В обґрунтування позову послалася на невиконання відповідачем умов договорів банківських вкладів в частині повернення вкладів і нарахованих відсотків. Сторони у судове засідання не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. У запереченнях на позов відповідач підтвердив, що його заборгованість по вкладу «Весняний +» перед позивачкою складає 9039 грн 46 коп., а по вкладу «Накопичувальний» - в розмірі 4265 доларів 98 центів США. Крім того повідомив суд, що невиконання умов договорів банківських вкладів відбулося внаслідок економічної кризи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.07.2009 року сторони уклали Договір банківського вкладу «Весняний +» за № 280709/06-04 відповідно до якого відповідач прийняв у позивачці грошові кошти в сумі 7952 грн 23 коп., строком до 27.01.2010 року, зі сплатою 26 процентів річних (далі по тексту - Договір 1). 17.11.2009 року сторони уклали договір банківського вкладу «Накопичувальний» за № 171109/02-07, відповідно до якого відповідач прийняв у позивачці грошові кошти в сумі 4111 доларів США, строком до 16.02.2010 року, зі сплатою 15.1 процентів річних (далі по тексту - Договір 2). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови Договору 1 та Договору 2 не виконав, і по закінченню строку їхньої дії не повернув позивачці суму вкладів і нараховані відсотки. Наданими відповідачем виписками по рахункам підтверджується, що сума заборгованості за Договором 1 складає 9039 грн 46 коп., а за Договором 2 - 4268 доларів 98 центів США. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з цим, суд не приймає до уваги посилання відповідача на економічну кризу, як на підставу невиконання ним своїх договірних зобов'язань, що є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

ЗАТ „УМЗ звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги мобільного звязку в сумі 102,06 грн., пені за прострочення сплати за надані послуги в сумі 1,60 грн., договірної санкції в сумі 687,74 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 26.06.2008 було укладено договір № 4310318 про надання послуг мобільного звязку та Додаткову угоду до основного договору. Відповідно до вказаного договору відповідач користувався послугами мобільного звязку та зобовязувався регулярно оплачувати їх. Відповідно до п.1.3. Додаткової угоди, коли дія основного договору припиняється в звязку із несплатою наданих Абоненту послуг звязку, абонент сплачує договірну санкцію в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості за послуги мобільного звязку становить 102,06 грн., сума договірної санкції становить 687,74 грн., пеня за прострочення сплати за надані послуги становить 1,60 грн. Оскільки відповідачем порушені зобовязання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих телекомунікаційних послуг, сума боргу та пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Договірна санкція за додатковою угодою є неустойкою в сенсі ст.549 ЦК України. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що має істотне значення. Враховуючи відсутність доказів заподіяння збитків, а також те, що розмір договірної санкції значно перевищує розмір заборгованості за послуги мобільного звязку, суд приходить до висновку, що розмір неустойки має бути зменшений до 102,06 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

ЗАТ „УМЗ звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги мобільного звязку в сумі 106,39 грн., пені за прострочення сплати за надані послуги в сумі 1,87 грн., договірної санкції в сумі 931,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 17.11.2008 було укладено договір № 4498396 про надання послуг мобільного звязку та Додаткову угоду до основного договору. Відповідно до вказаного договору відповідач користувався послугами мобільного звязку та зобовязувався регулярно оплачувати їх. Відповідно до п.1.3. Додаткової угоди, коли дія основного договору припиняється в звязку із несплатою наданих Абоненту послуг звязку, абонент сплачує договірну санкцію в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості за послуги мобільного звязку становить 106,39 грн., сума договірної санкції становить 931,60 грн., пеня за прострочення сплати за надані послуги становить 1,87 грн. Оскільки відповідачем порушені зобовязання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих телекомунікаційних послуг, сума боргу та пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Договірна санкція за додатковою угодою є неустойкою в сенсі ст.549 ЦК України. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що має істотне значення. Враховуючи відсутність доказів заподіяння збитків, а також те, що розмір договірної санкції значно перевищує розмір заборгованості за послуги мобільного звязку, суд приходить до висновку, що розмір неустойки має бути зменшений до 106,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

18.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22322 грн. 66 коп. і судових витрат. До початку розгляду справи по суті представник через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися завчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦГЖ України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між Чернігівською Міською Кредитною Спілкою «Народна Воля» та [PERSON] 13.08.2008 року був укладений кредитний договір № 184/1 відповідно до якого відповідач отримав кредит на суму 16500 грн. 00 коп. строком на 24 місяців під 42 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. В забезпечення зобовязання за кредитним договором 13.08.2008 року між Чернігівською Міською Кредитною Спілкою «Народна Воля» та [PERSON] був укладений договір поруки № 184/1 відповідно до якого поручитель [PERSON] зобовязується перед Кредитором (ЧМКС «Народна Воля») відповідати за виконання [PERSON] своїх зобовязань по договору кредиту в обсязі основного боргу та процентів. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка становить 22322 грн. 66 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 15810 грн. 00 коп. та суми несплачених відсотків - 3438 грн. 07 коп., пені - 3074 грр: 59 коп. що підтверджується розрахунком (а.с. 10). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачів заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

31.05.2010 позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2900 грн. на місяць на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що сама не працює, дитина відвідує різні кружки і секції, на що витрачаються чималі кошти. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що і так постійно забезпечує дочку, витрачаючи на це близько 5000 грн. на місяць. Не бажає давати гроші позивачці, оскільки не знає, на що вони витрачатимуться. Також пояснив, що є підприємцем з нерегулярним доходом. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтв про розірвання шлюбу та про народження вбачається, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно довідки копії довідки ОЖБК м.Чернігова від 17.05.2010 дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Сторонами не подано доказів, що свідчили б про рівень їх доходів, потреби дитини, та дійсні витрати відповідача на утримання дитини. Пояснення сторін узгоджуються лише в частині, яка свідчить про те, що відповідач не надає позивачці коштів на утримання дитини в достатньому розмірі. Оскільки позивачкою не подано жодних доказів в обґрунтування суми аліментів, яку вона просить стягнути, суд, виходячи з звичайних потреб дитини, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. на місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

15 вересня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачкою у шлюбі з 1995 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання сповіщалася у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. м. Чернігів Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 29.07.1995 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

13 вересня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу має неповнолітнього сина Дмитра, [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в звязку з чим просила стягнути аліменти в розмірі ? частини. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов визнав частково, а саме в суму 20 % від заробітної плати. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтва про народження (а.с.3), вбачається, що сторони від шлюбу мають сина Дмитра, [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитини до досягнення ним повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини : сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень щомісяця, у звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити, вказала, що відповідач не цікавиться долею дитини, не надає матеріальної допомоги на її виховання, пояснила, що дитина часто хворіє. Відповідач згідно заяви позов визнав частково, просить справу розглянути за його відсутності, вказав, що надавав добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини шляхом перерахування на особовий рахунок позивачки 500 гривень щомісяця, також надавав продукти харчування та одяг для дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи зі наступного. З свідоцтва про народження вбачається, що відповідач є батьком дитини сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується поясненнями позивачки та письмовими поясненнями відповідача. Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, у звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Аліменти, починаючи з 3 серпня 2010 року і до повноліття дитини, слід стягнути в розмірі 500 гривень щомісяця на утримання дитини, враховуючи стан здоровя дитини, ту обставину, що відповідач згідно його заяви вже добровільно перераховує на особовий рахунок позивачки 500 гривень щомісяця на утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved