Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначає, що з 1998р. до 2009р. вони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні. З серпня місяця 2009р. їх сім'я розпалась і вони проживають окремо один від одного. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2009р. їх шлюб розірвано. Після розпаду сім'ї відповідачка добровільно ніякої допомоги на утримання дочки не надає, в зв'язку з чим він звертається з даним позовом до суду. Він просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дочки в розмірі % частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, також просить стягнути з відповідача судові витрати. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав свій позов, пояснив, що не відмовляється від нього, просить задовольнити, витрати на юридичну допомогу адвоката він просить з відповідача не стягувати, а стягнути лише судові витрати у вигляді державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач суду пояснила, що позов вона визнає, не заперечує проти його задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права та інтереси, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність законних підстав для прийняття визнання позову відповідачем і для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають значення для розгляду справи. Відповідач не заперечує проти стягнення з неї аліментів в зазначеному позивачкою розмірі. Крім того, позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи, а саме : копією свідоцтва про народження дочки (а.с.З), копією рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2009р. по розірвання шлюбу між сторонами (а.с.4). Позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, більш того, відповідачем позовні вимоги визнано, що також є підставою для задоволення позову. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з ст.191 Сімейного кодексу України аліменти стягуються з моменту звернення з позовом до суду. Згідно з цивільно-процесуальним законодавством (ст.88 ЦПК України) з відповідача підлягають до стягнення судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 51.00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120.00 грн. Позовну вимогу щодо стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних з відшкодуванням витрат по оплаті правової допомоги адвоката, позивач в судовому засіданні не підтримав. Згідно ст.367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved