Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» 06.09.2010 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7006 гривень 52 копійок. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказала, що 15.07.2008 року ВАТ «VAB [PERSON]» уклав з [PERSON] кредитний договір № 222Б - 80, згідно якого банк надав в користування відповідачу [PERSON] кредит в сумі 5000,00 гри. строком користування до 14.07.20011 року, зі сплатою за користування кредитом 24 % річних. Банком обов'язок щодо видачі кредиту виконано. Відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання щомісячно кожного місяця, здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за його користування згідно з графіком платежів, але за час користування кредитом відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання. Станом на 01.07.2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 7006 грн. 52 кон., з них: -заборгованість за тілом кредиту - 4536 гривень 04 коп.; -заборгованість по сплаті відсотків - 1775 гривень 93 коп; -заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 694гривень 55 коп.. Представник позивача Валешинська НІ в судове засідання не з'явилася, надійшла заява, якою просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю і з тих же підстав, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 7006 грн. 52 коп., а також стягнути держмито в сумі 70 грн. 07 коп. та 120 грн. інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.15.07.2008 року позивачем ВАТ «VAB [PERSON]» було укладено з [PERSON] кредитний договір № 222Б 80, згідно якого банк надав в користування відповідачу [PERSON] кредит в сумі 5000,00 грн. строком користування до 14.07.2011 року, зі сплатою за користування кредитом 24 % річних. Банком обовязок щодо видачі кредиту виконано. Відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання щомісячно кожного місяця, здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за його користування згідно з графіком платежів, але за час користування кредитом відповідач неналежним чином виконувала свої зобовязання. Відповідно до ст.ст. 526, 533 ч.1 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Станом на 01.07.2010 року заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 7006 грн. 52 коп.. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (креднтодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. На підставі викладено,

Outcome: approved