Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

ВАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» звернувся до суду з позовною заявою , в якій просив стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 19475,00 гр. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 28.08.2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Сузуки», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ-2108», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Сузуки», державний номерний знак [NUMBER]. Відповідача [PERSON] визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді. 09.11.2007 року між ВАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №69855-20-02. На підставі зазначеного договору страхування, рахунків- фактури №00176 від 09.09.2008 року,№00182 від 12.09.2008 року ФОП [PERSON] [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 19475,00 гр.. Позивач вважає, що завдану йому шкоду повинен відшкодувати у солідарному порядку власник джерела підвищеної небезпеки [PERSON] та особа, яка завдала матеріальної шкоди- Яровий О.В.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 жовтня 2008 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 гр.. З постанови суду вбачається, що 28.08.2008 року о 19.45 г. на вул.. Сумській в м.Харкові, [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», державний номер [NUMBER], невірно вибрав швидкість руху та дистанцію, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Сузуки», державний номер [NUMBER], порушивши п.13.1 Правил дорожнього руху України ( а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № 69855-20-02 від 09.11.2007 року, який укладено між Відкритим акціонерним товариством Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON], ВАТ СК ВУСО» здійснила страхування майнового інтересу [PERSON], повязаного з володінням, розпорядженням та користуванням транспортним засобом - автомобілем «Сузуки», державний номер [NUMBER]. Відповідно до договору страховик взяв на себе зобовязання при настанні страхового випадку, такого, як ДТП, вирішити питання щодо виплати страхувальнику страхового відшкодування/ а.с.9-10/. Як вбачається з довідки ВДАІ з обслуговування м.Харкова та АТІ № 6790 від 02.09.2008 року 28 серпня 2008 року мало місце зіткнення двох автотранспортних засобів - автомобіля «ВАЗ-2108», номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Сузуки», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень/ а.с.7/. Згідно з рахунком-фактурою №00176 від 9.09.2008 року та рахунком-фактурою №00182 від 12.09.2008 року ФОП [PERSON] матеріальна шкода, завдана [PERSON] складає 19475,00 гр. / а.с.11-12/. У звязку з вищезазначеною подією був складений страховий акт № 6345-02 від 22.09.2008 р. до договору добровільного страхування наземного транспорту № 69855-20-02 від 09.11.2007 року про настання страхового випадку, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 19475 гр. / а.с.15-20/. За заявою [PERSON] страховик - ЗАТ СК ВУСО платіжним дорученням № 15547 від 22.09.2008 року сплатила 19475,00 гр. / а.с.21,22/. Як вбачається зі змісту статті 993 Цивільного Кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначено право також передбачено ст.1191 ЦК України. Відповідно до договору уступки права вимоги від 23.12.2009 року ЗАТ СК «ВУСО» уступила право вимоги відповідно до страхового акту від 22.09.2008 року ВАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» / а.с.24-27/. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем «ВАЗ-2108», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 18.06.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. Цією довіреністю [PERSON] надано право керувати, експлуатувати, розпоряджатися вищезазначеним автомобілем та інше. Виходячи з приписів ст.. 1187 ЦК України, [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди був володільцем джерела підвищеної небезпеки. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь позивача ВАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» 19475,00 гр., а в частині стягнення суми з [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позовні вимоги в цій частині не ґрунтуються на законі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial