Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], Відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області про визнання права власності на майно - автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2003 року випуску, державний номер [NUMBER], та виключення його з переліку заарештованого майна. Ухвалою суду від 07.07.2010 року до участі у справі у якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги залучені [PERSON], Публічне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль». В судовому засіданні представник позивачки, який діє на підставі доручення заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві. Представник відповідача відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області позовні вимоги не визнав на підставах, викладених в запереченнях на позов (а.с.29-30). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції „Райффайзен Банк Аваль" в судове засідання, на якому постановлено рішення не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просив виключити банк зі складу учасників процесу, посилаючись на те, що в даний час у відповідача [PERSON] перед банком відсутні кредитні зобов'язання (а.с.56). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги [PERSON] в судове засідання на якому постановлено рішення не з'явився, однак надав до суду заяву в якій просив в задоволенні позову відмовити, а також розглядати справу у його відсутності (а.с.58). Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого МРЕВ-1 ДАІГУУМВС України в Одеській області 11 листопада 2003 року належить автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2003 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.8). 13.07.2008 року відповідач [PERSON] видав на ім'я позивача [PERSON] довіреність, якою надав їй право від його імені бути представником в органах ДАІ та всіх інших установах з питань, пов'язаних з вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу належного йому автомобілю марки «HYUNDAI ELANTRA», 2003 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.11). Як зазначається в позовній заяві, в той же день, 13.07.2008 року між [PERSON]. та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, предметом якого є автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2003 року випуску, сірого кольору, об'єм двигуна-1598 куб см, кузов [NUMBER], державний номер [NUMBER]. При цьому, позивачем вимоги про визнання вказаного договору дійсним заявлені не були. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Із тексту вказаного договору від 13.07.2008 року (а.с.9) вбачається, що продавець - [PERSON] свідчить про те, що від покупця не скриті обставини, які можуть мати суттєве значення (п. 1.4.2), автомобіль під арештом та в заставі, а також в податковій заставі не знаходиться (п. 1.4.4), обмежень, г також інших прав у третіх осіб у відношенні автомобіля немає (п. 1.4.10). Також, згідно умов договору (п.3.1) [PERSON] повинна провести державну реєстрацій: автомобіля в органах ДАІ м. Одеси. Для проведення такої реєстрації [PERSON] видає [PERSON] генеральну довіреність на керування зазначеним автомобілем, а також інші дії, визначені законодавством. Відповідно до ч.3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. З положень ЦК України (2004 року) вбачається, що [PERSON] видав на ім'я [PERSON] довіреність з метою подальшого продажу належного йому автомобілю третій особі, а не самій [PERSON] При цьому, суд виходить з того, що наданий договір від 13.07.2008 року частково заповнений печатним текстом, а частково ручкою, в тому числі дата договору, крім того, відповідач в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим зробити однозначний висновок про час підписання даного договору не надається можливим. Надана представником копія довіреності від 20.10.2007 року на ім'я [PERSON], [PERSON], як доказ того, що відповідач [PERSON] ще раніше мав намір продати позивачці автомобіль оцінюється судом критично, оскільки згідно з нею [PERSON], [PERSON] мають право представляти інтереси відповідача лише з питань, що стосуються експлуатації (керування) належним йому автомобілем «HYUNDAI ELANTRA», державний номер [NUMBER]. Також в тексті договору немає посилань на те, що на момент його підписання сторонами [PERSON] не мав кредитних зобов'язань перед АКБ «РайффайзенБанк Україна», про що зроблена відмітка в технічному паспорті на автомобіль (а.с.8). Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. До суду не надано доказів того, що [PERSON] зверталась до органів ДАІ з питання реєстрації права власності на автомобіль на своє ім'я та їй було відмовлено в цьому. Крім того, суд приймає до уваги те, що висновок по оцінці транспортного засобу для його відчуження зроблений станом на 24.04.2010 року, коли автомобіль вже знаходився під арештом (а.с.13). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у [PERSON] не виникло право власності на автомобіль «HYUNDAI ELANTRA», державний номер [NUMBER]. Відповідно до копій постанов ВДВС Комінтернівського району РУЮ в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.09.2008 року, від 14.04.2009 року (а.с.17-18) автомобіль «HYUNDAI ELANTRA», державний номер [NUMBER] включений до переліку заарештованого майна, що належить [PERSON] До суду надана копія постанови №ДВ-9/160 від 20.10.2009 року, якою постанова від 14.04.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження скасована та знята заборона відчуження майна боржника. Також відносно [PERSON] відкрито зведене виконавче провадження до складу якого входять: -виконавче провадження № 385 відкрите 15.05.2009 року на виконання наказу Господарського суду Одеської області № 6/37-09-1222 від 06.05.2009 року щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь Відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» в сумі - 173095,44.грн.; -виконавче провадження № 370 відкрите 03.02.2010 року на виконання виконавчого листа Комінтернівського районного суду № 2-3344/08 від 14.01.2009 року щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] у сумі - 220200 грн.; -виконавче провадження № 369 відкрите 03.02.2010 року на виконання виконавчого листа Комінтернівського районного суду № 2-3344/08 від 14.01.2009 року щодо стягнення з [PERSON] і боргу на користь [PERSON] у сумі - 81 грн. -виконавче провадження № 367 відкрите 03.02.2010 року на виконання виконавчого листа Комінтернівського районного суду № 2-3344/08 від 14.01.2009 року щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] у сумі - 4500 грн. -виконавче провадження № 368 відкрите 03.02.2010 року на виконання виконавчого листа Комінтернівського районного суду № 2-3344/08 від 14.01.2009 року щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] у сумі - 1687,50 грн. Всього на загальну суму - 399563,94 грн. У зв'язку з тим, що арешт на все майно [PERSON] накладався постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2010 та був прийнятий для виконання реєструючими органами, постанова про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони його відчуження державним виконавцем не виносилась, акт опису та арешту майна на момент надходження позовної заяви [PERSON] не складався, майно, а саме автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», державний номер [NUMBER] у боржника не вилучався, в розшук не оголошувався, при цьому жодних заяв від [PERSON] чи третіх осіб щодо передачі ним права власності на вказаний автомобіль іншій особі до відділу ДВС не надходило. Таким чином, суд вважає, що на теперішній час немає законних підстав для виключення автомобілю [NUMBER] з переліку заарештованого майна, оскільки позивачкою не доведено, що на момент накладення арешту вона була його належним власником. При таких обставинах, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] є необґрунтованими, тому вони не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище, ст.ст. 182, 244, 328-334 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: dismissed