Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розподіл майно подружжя. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим , що в період перебування у шлюбі, який зареєстрований 20.03.1992 року, було придбано: спірну квартира за адресою м. Херсон, Ворошилова, 27, кв.92; квартиру за адресою [ADDRESS]; автомобіль «Фольцваген Гольф» синього кольору, номерний знак [NUMBER]; автомобіль «Cadilac SRX» чорного кольору 2003 року випуску, номерний знак [NUMBER]; підземну автостоянку №66, яка розташована у м. Києві по вулиці А.Ахматової , 5а, відповідно до договору купівлі-продажу автостоянки від 09.02.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] реєстраційний напис від 17 лютого 2006 року в реєстраційній книзі №229 Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна за реєстраційним номером 44470; підземна автостоянка №57 яка розташована у м. Києві по вулиці А.Ахматової , 5а, відповідно до договору купівлі-продажу автостоянки від 09.02.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] реєстраційний напис від 17 лютого 2006 року в реєстраційній книзі №229 Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна за реєстраційним номером 44469. Крім того [PERSON] виступив засновником: приватного підприємства «Осиківське» ідентифікаційний код 20766, яке зареєстроване 30.03.2000 року Макарівською районною державною адміністрацією Київської області, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія АОО № 097911 також [PERSON] зробив внесок до статутного капіталу товариства у розмірі 100 грн.; фермерського товариства «Пролісок-Агро» ідентифікаційний код 33124617, яке зареєстроване 28.01.2005 року Володарською районною державною адміністрацією Київської області, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію 1335 108 0004 00004; Товариство з обмеженою відповідальністю «Верол-Україна» ідентифікаційний код 34531842, яку зареєстровано 20.12.2004 року Голосїївською районною у м. Києві адміністрацією, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія АОО 052573, номер запису про державну реєстрацію 10741020000019294; Товариство з обмеженою відповідальність «Консалтин-Буд» ідентифікаційний код 34531842, яке зареєстровано 31.08.2006 року Шевченківською районною у м. Києві адміністрацією, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія А00№023995, номер запису про державну реєстрацію 1 074 102 0000 019294; Товариство з обмеженою відповідальністю «Белор-Україна» ідентифікаційний код 36059551, яке зареєстровано 13.08.2008 року Голосіївською районною у м. Києві адміністрацією, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія АОО 218616, номер запису про державний реєстр 1 068 102 0000 0023220; Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтелконсалтинг» ідентифікаційний код 33403173, яке зареєстровано 21.03.2005 року Печерською районною у м. Києві адміністрацією, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія АОО 030681, номер запису про державний реєстр 1 010 102 0000 006822. В подальшому позивач уточнив заявлені позовні вимоги зменшивши обсяг спільного майна і просив суд розділити спільне майно подружжя та виділити у приватну власність відповідачу : квартиру за адресою [ADDRESS], жилою площею 39,00 кв.м.; квартиру за адресою [ADDRESS], жилою площею 80,10 кв.м.; автомобіль [PERSON]» синього кольору, номерний знак [NUMBER]; підземну автостоянку №66, яка розташована у м. Києві по вулиці А.Ахматової , 5 а ; підземну автостоянку №57 яка розташована у м. Києві по вулиці А.Ахматової , 5а; а також просив розділити як спільне майно подружжя майнові корпоративні права як засновника приватного підприємства «Осиківське»; фермерського товариства «Пролісок- Агро»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Верол-Україна»; Товариства з обмеженою відповідальність «Консалтин-Буд»; Товариство з обмеженою відповідальністю «Белор-Україна»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелконсалтинг» та виділити їх йому . В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на мотиви, викладені в заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав посилаючись на те, що позивач користувався майном на власний розсуд, не враховуючи інтереси сім»ї , поставив під загрозу майбутнє дітей, а тому незважаючи на те, що шлюб між сторонами не розірвано вважала необхідним розділити спільне майно подружжя . Представник третьої особи в судове засідання не з» явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмові пояснення по справі , в яких вважав, що даний позов є надуманим та поданий з метою передачі майна з позивача на його дружину, щоб уникнути можливості накладення на це майно арештів для задоволення вимог банку при виконанні рішення суду про стягнення з позивача на користь банку суми боргу за договором кредиту.. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.03.1992 року вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с-12). В період шлюбу сторонами було придбано наступне майно : в 29.08.2006 році квартира № 192 по вулиці А.Ахматової в будинку № 13 в м. Києві на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності виданого на імя [PERSON] Є,В.(а.с-14-15). 26.07.1996 року квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.13) 21.06.2006 року придбано автомобіль «Фольцваген Гольф» вартістю 141349,50 грн. , що підтверджується договором купівлі продажу автомобіля від 21.06.2006 року , (а.с. 16-19). 09.02.2006 року придбано підземну автостоянку № 66, яка розташована у м. Києві по вулиці А.Ахматової 5а , що підтверджується договором купівлі продажу ( а.с. 21-23) 09.02.2006 року підземну автостоянку № 57 яка розташована у м [PERSON] по вулиці А.Ахматової , 5а,що підтверджується договором купівлі продажу( а.с. 24-26) Також, позивач [PERSON] є засновником фермерського товариства «Пролісок- Агро» ідентифікаційний код 33124617, яке зареєстроване 28.01.2005 року Володарською районною державною адміністрацією Київської області, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію 1 335 108 0004 00004 є [PERSON] (а.с.27-34) Засновником приватного підприємства «Осиківське» ідентифікаційний код 120766, яке зареєстроване 30.03.2000 року Макарівською районною державною адміністрацією Київської області, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія АОО № 097911 (а.с.35-41) Одним із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Белор-Україна» ідентифікаційний код 36059551, яке зареєстровано 13.08.2008 року Голосіївською районною у м. Києві адміністрацією, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія АОО 218616, номер запису про державний реєстр 1 068 102 0000 0023220 (а.с. 43-56) Учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтин-Буд» ідентифікаційний код 34531842, яке зареєстровано 31.08.2006 року Шевченківською іонною у м. Києві адміністрацією, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія А00№023995, номер запису про державну реєстрацію 1 074 102 0000 019294 (а.с. 58-67) Учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Белор-Україна» ідентифікаційний код 36059551, яке зареєстровано 13.08.2008 року Голосіївською іонною у м. Києві адміністрацією, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія АОО 218616, номер запису про державний реєстр 1 068 102 0000 0023220 є також [PERSON] (а.с.68-79) Учасником Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтелконсалтинг» ідентифікаційний код 33403173, яке зареєстровано 21.03.2005 року Печерською районною у м. Києві адміністрацією, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія АОО 030681, номер запису про державний реєстр 1 010 102 0000 006822 є [PERSON] (а.с.81-93) Спору про обсяг спільного майна, та його вартість у сторін не має. Відповідно до ст. 368, 372 ЦК України та ст. 60, 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Згідно ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. Враховуючи, що придбані відповідачем в період шлюбу квартири , автостоянки, а також автомобіль є об'єктами спільної сумісної власності подружжя, що сторонами не оспорювалося в судовому засіданні суд вважає необхідним її поділити між сторонами в натурі, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачкою і відповідачем право власності, за кожним, на 1/2 частину квартир та ,автомобіля . А враховуючи порядок користування автостоянками, що склався між сторонами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доцільність визнання права власності на підземну автостоянку № 66 площею 14.9 кв.м. яка розташована у м. Києві по вулиці Анни Ахматової 5а за [PERSON] , а підземну автостоянку № 57 площею 14.9 кв.м яка розташована у м. Києві по вулиці Анни Ахматової 5а за [PERSON] Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» : Статтею 12 Закону України від 19 вересня 1991 p. № 1576-ХІІ «Про господарські товариства» встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи зі змісту частин 2, 3 ст. СК якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сімї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. Тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача про поділ як спільного майна подружжя майнових корпоративних прав та виділ їх йому у приватну власність необхідно - відмовити, оскільки майнові корпоративні права не є спільною сумісною власністю подружжя. Враховуючи викладене та

Outcome: partial