Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська 03 червня 2008 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON]. Позивач в своєму позові, а його представник в ході судового засідання посилався на те, що [PERSON] в 2006 році звернулася до Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська з питанням працевлаштування, їй було надано статус безробітної, а в березня 2007 року відповідач згідно її заяви отримала в Жовтневому районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська одноразову допомогу по безробіттю для організації своєї підприємницької діяльності 4048 грн. 43 коп. Але підприємницьку діяльність відповідач не здійснила, отримана сума грошей використана не за призначенням і підлягає поверненню державі в особі Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська. В добровільному порядку відповідач вказану суму не повертає. Виник спір. Просив позивач стягнути з відповідача на користь Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська кошти, виплачені відповідачу як допомога по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності, задовольнивши позов в повному обсязі. Представник Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги прокурора і викладені в ньому обставини і просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що допомогу дійсно було отримано, але підприємницька діяльність не велась через обєктивні причини, звіти були належні, права позивача і закон не порушував відповідач. Вважають позовні вимоги безпідставними і просив в їх задоволенні відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача і зацікавленої особи, представника відповідача, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовну заяву не обґрунтованою та не підлягаючою задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська звертаєтеся з позовом в інтересах держави в особі Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках визначених законом. Відповідно до ст. 361 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних дій спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках передбачених законом. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № З/рп/99 прокурори і їх заступники у кожному випадку самостійно визначають в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган повноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. В судовому засіданні встановлено. що 28 липня 2006 року до Жовтневого районного центру зайнятості звернулася відповідач [PERSON] з питанням працевлаштування. 04 серпня 2006 року наказом № НТ 060804 Жовтневого районного центру зайнятості [PERSON] був наданий статус безробітної відповідно до п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та розпочата виплата допомоги по безробіттю» з 29 серпня 2006 року. [PERSON] надала до центру зайнятості заяву про виплату їй одноразово для організації підприємницької діяльності допомоги по безробіттю (або її залишок) та свій бізнес - план. 16 березня 2007 року засіданням комісії центру зайнятості з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності було рекомендовано безробітній [PERSON] одноразово виплатити допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності з коштів Фонду загальнообов'язкового державного страхування на випадок безробіття у сумі, яка розраховується згідно з чинним законодавством. 16 березня 2007 року директором Жовтневого центру зайнятості було прийняте рішення (наказ № 24) про надання одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності [PERSON], остання під підпис попереджена про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю одноразово для організації безробітним підприємницької діяльності, у разі не провадження такої діяльності протягом шести календарних місяців з дня отримання допомоги. Фактично [PERSON] отримала одноразово допомогу по безробіттю через установу банка у встановленому порядку у сумі 4048 грн. 43 коп.(чотири тисячі сорок вісім грн. 43 коп.), відповідно до п. 7 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом № 307 міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28 листопада 2007 року, ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття» доповнена абзацом третім такого змісту: «Якщо застрахована особа не здійснювала підприємницьку діяльність протягом шести календарних місяців з дня отримання допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності (за винятком обставин, що унеможливлюють провадження підприємницької діяльності), виплачена сума коштів вважається використаною нею не за призначенням та підлягає поверненню в порядку, установленому спеціально уповноваженими центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики за погодженням з правлінням Фонду». Згідно п. 2.1 Порядку обміну інформацією стосовно фізичних осіб-підприємців, яким виплачена допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності, що затверджений спільним наказом міністерства праці та соціальної політики України та державної податкової адміністрації України від 21 листопада 2006 року № 426/699, за запитом Жовтневого центру зайнятості від 12 березня 2007 року № 294, державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська надала дані про відсутність здійснення підприємницької діяльності [PERSON] На підставі відомостей податкової інспекції, що підтверджує факт не провадження підприємницької діяльності комісією з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності Жовтневого районного центру зайнятості 15 квітня 2008 року проведено засідання з розгляду питання повернення коштів [PERSON] Перед цим 03 квітня 2008 року [PERSON] було направлено лист вих. № 572 від 03 квітня 2008 року з повідомленням про запрошення на засідання комісії, але на засідання вона не з'явилась. 16 квітня 2008 року було видано наказ № 23 про прийняте рішення щодо повернення коштів, який надіслано [PERSON] Але в добровільному порядку вказана сума відповідачкою не повернута. Жовтневий центр зайнятості є державною установою та кошти виплачені як допомога по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності виплачується за рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, кошти відповідачкою використані не за призначенням, підприємницької діяльності вона не веде, а отримання допомоги по безробіттю одноразово [PERSON] у сумі 4048 грн. 43 коп. завдало істотної шкоди державі, Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…» Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При таких обставинах суд вважає, що позивачем було доведено, та надано докази, які б свідчили про обґрунтованість вимог. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які інші домовленості і зобовязання стосовно відповідача по оформленню та видачі коштів, відмові в їх поверненні, а відповідач цього (правомірності не повернення коштів) не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобовязань, відсутність можливості повернення коштів та ін. є припущенням. Не може суд прийняти до уваги позицію відповідача стосовно не визнання позову, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, слід стягнути з [PERSON] на користь Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська 4048 грн. 43 коп., а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 51 грн. і витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу 30 грн., а всього 81 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved