overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Писарівської сільської ради Новосанжарського району, третя особа: колективне підприємство «Архітектор» про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що вона має на праві особистої власності житловий будинок з господарськими побудовами, які розташовані по вул. Жовтневій, 33 в с.Писарівка, Новосанжарського району, Полтавської області. При реєстрації своїх прав на вищевказаний житловий будинок з господарськими побудовами в Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виявилося, що є самочинні побудови, а саме: веранда - літ «а» та ганок. В даний час вона хоче мати правовстановлюючі документи на самочинні забудови, що і вимусило її звернутися до суду з даним позовом Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її. відсутність, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є лист № 02-23/342 від 08.09.2010 року в якому Писарівська сільська рада прохає справу розглянути без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - колективне підприємство «Архітектор» в судове засідання не зявився, хоч у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Третьою особою надано висновок № 52 від 31.08. 2010 року про відповідність самочинного будівництва державним будівельним нормам і правилам та заяву про розгляд справи без у часті їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити , виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою: вул. Жовтнева, 33 в с. Писарівка, Новосанжарського району, Полтавської області власником є [PERSON] (а.с. 6-8). Згідно висновку КП „ Архітектор № 52 від 31.08..2010 р. вбачається, що самовільні побудови рекомендовано узаконити. Виходячи з наведеного та оцінивши всі обставини справи суд вважає, що можливо задовольнити вказаний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

У липні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про. стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Також просила стягнути з відповідача на її користь 150 грн. за надання юридичної допомоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання судової повістки. За таких обставин суд, приходить до висновку про заочний розгляд справи, згідно ст. 224 ЦПК України, у відсутність відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази та давши їм оцінку у їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна доказами довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як видно із матеріалів справи сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно аліменти не сплачує. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані особисто утримувати дитину до . досягнення нею повноліття . Відповідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій. грошовій сумі . Згідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде, стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не надав суду жодних доказів про надання утримання сину [PERSON] лаву. Поскільки позивач за даним позовом звільнений від сплати судових витрат, то згідно ст.. 88 ЦПК України, суд стягує їх з відповідача в сумі 51грн., та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але йому така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась, а з 1.01.2008р. по теперішній час виплачувалась в не повному розмірі. Тому просив суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за 2010р. Позивач у судове засідання не з*явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON], 26.10.1938 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно до ст.. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835 VI Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009-2010рр дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином, суд вважає за необхідне зобов*язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період з 01.01.2010р. по 30.06.2010р. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України судові компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але йому така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась, а з 1.01.2008р. по теперішній час виплачувалась в не повному розмірі. Тому просив суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за 2010р. Позивач у судове засідання не з*явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON], 26.06.1940 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно до ст.. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835 VI Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009-2010рр дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином, суд вважає за необхідне зобов*язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період з 01.01.2010р. по 30.06.2010р. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але йому така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась, а з 1.01.2008р. по теперішній час виплачувалась в не повному розмірі. Тому просив суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за 2010р. Позивач у судове засідання не з*явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON], 1.02.1935 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно до ст.. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835 VI Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009-2010рр дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином, суд вважає за необхідне зобов*язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період з 01.01.2010р. по 30.06.2010р. Позивач під час подачі позовної заяви сплатила судовий збір у сумі 8,50грн., які підлягають стягненню на її користь з коштів Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але йому така надбавка у 2007р.р. не виплачувалась, а з 1.01.2008р. по теперішній час виплачувалась в не повному розмірі. Тому просив суд зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за 2010р. Позивач у судове засідання не з*явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON], 18.01.1942 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно до ст.. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835 VI Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009-2010рр дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином, суд вважає за необхідне зобов*язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період з 01.01.2010р. по 30.06.2010р. Позивач під час подачі позовної заяви сплатила судовий збір у сумі 8-50грн., які підлягають стягненню на її користь з коштів Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, яка складається з несплаченого кредиту, відсотків, пені в сумі 30588,82 доларів США. згідно кредитного договору № 014/0052/82/76552 від 22.01.2007 року. 30 червня 2010 року судом було ухвалено заочне рішення, яким позов Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль » задовольнено частково, стягнуто на користь позивача з відповідачів солідарно 30218,82 доларів США заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 18 серпня 2010 року заочне рішення по справі скасовано. Представник позивача [PERSON]Ю, в судовому засіданні позов підтримав частково, просив стягнути з відповідачів борг за кредитом в сумі 30218,82 доларів США з урахуванням сплачених відповідачами 370 доларів США, що становить в еквіваленті 232050 грн. 31 коп., а також судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про місце, день та час слухання справи, про що свідчать отримані судом поштові повідомлення. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] згідно кредитного договору № 014/0052/82/76552 від 22.01.2007 року отримав кредит в розмірі 30000 доларів США терміном до 17.01.2017 зі сплатою за користування кредитом 14 % річних. Зобовязання по поверненню кредиту [PERSON] не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість на час розгляду справи в суді в сумі 30218,82 доларів США. Відповідно до договору, боржник повинен кожного місяця здійснювати погашення кредиту до повного погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з договору поруки від 22.01.2007 року [PERSON], як поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника [PERSON], а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення заборгованості в солідарному порядку. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» заборгованість по сплаті кредиту в сумі 30218,82 доларів США, що становить 232050 грн. 31 коп., а також 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, за яким зазначив, що на підставі кредитного договору позивач надав відповідачу 10 000 гривень. Проте відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, через що утворилася заборгованість у розмірі 14702,22 гривень. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполіг, просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у справі. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення, дослідивши надані по справі докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 13.02.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 10000 гривень. Проте відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, через що утворилася заборгованість у розмірі 14702,22 гривень. Перелічені обставини суду підтверджені: поясненнями представника позивача, копією кредитного договору з додатком № 1, копією меморіального ордеру, розрахунком заборгованості відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, за яким зазначив, що на підставі кредитного договору позивач надав відповідачу 7500 гривень. Проте відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, через що утворилася заборгованість у розмірі 11256,78 гривень. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполіг, просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у справі, а відповідач заперечень не мав. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення, дослідивши надані по справі докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26.03.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 7500 гривень. Проте відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, через що утворилася заборгованість у розмірі 11256,78 гривень. Перелічені обставини суду підтверджені: поясненнями представника позивача, копією кредитного договору з додатком № 1, копією меморіального ордеру, розрахунком заборгованості відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, за яким зазначив, що на підставі кредитного договору позивач надав відповідачу 5 000 гривень. Проте відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, через що утворилася заборгованість у розмірі 7379,38 гривень. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполіг, просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у справі. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення, дослідивши надані по справі докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01.07.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5 000 гривень. Проте відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, через що утворилася заборгованість у розмірі 7379,38 гривень. Перелічені обставини суду підтверджені: поясненнями представника позивача, копією кредитного договору з додатком № 1, копією меморіального ордеру, розрахунком заборгованості відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що шлюб зареєстрували 08.10.2007 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON],02.09.2008р.н. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що спільне сімейне життя у сторін не склалось, між ними часто виникали сварки та різного роду конфлікти з приводу того, що відповідач зловживає спиртними напоями, не забезпечує сімю матеріально, чинить на неї фізичний та психологічний тиск. Тривалий час сторони разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що сторони з січня 2010 року разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, просив справу розглядати у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.10.2007 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON],02.09.2008р.н. Спільне життя у сторін не склалось, між ними часто виникали сварки та різного роду конфлікти. З січня 2010 року сторони разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї є неможливим, шлюб носить формальний характер. На підставі наведеного та

Outcome: approved