Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 27.02.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит», реорганізованого у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №009/07-ФЛ/04, згідно якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 71000 доларів США з оплатою процентів по ставці 11,5% річних строком до 10.02.2022 року. В якості забезпечення по кредитному договору між банком, [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу від 09.06.2007 року змінила прізвище на [PERSON] було укладено договір поруки №009/07/02/04 від 27.02.2007 року. Згідно зазначеного договору поруки відповідачка [PERSON] поручилась відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань по кредитному договору. В разі невиконання зобовязань по кредитному договору відповідачі відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обємі, що і боржник. 27.02.2007 року банк на рахунок відповідача [PERSON] перерахував кредитні ресурси в сумі, передбаченій кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки. За умовами п.3.2 кредитного договору останній зобовязався повернути кредитні ресурси в строк до 10.02.2022 року, а також щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитним ресурсам в розмірі 831,16 доларів США. За прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, комісійної винагороди [PERSON] повинен виплачувати банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочки. Однак відповідачем систематично не виконувались взяті на себе зобовязання за кредитним договором: несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювались погашення заборгованості, за що п.3.4 кредитного договору передбачено право банку вимагати довгострокового повернення кредитних процентів та неустойки. 19.11.2008 року відповідачу [PERSON] вручено лист №17-024/224 з вимогою достроково повернути кредит, про що свідчить власноручний підпис на цьому листі. 19.11.2008 року відповідачці [PERSON] вручено лист №17-024/225 з вимогою достроково повернути кредит, про що свідчить власноручний підпис на цьому листі. Умови кредитного договору на момент направлення позовної заяви відповідачем [PERSON] не виконані і станом на 05.03.2010 року борг по кредитному договору складає: заборгованість по кредиту 67105,79 доларів США; заборгованість по відсотках 0,00 доларів США; заборгованість по сплаті комісії 1416 грн. 30 коп.; заборгованість по сплаті пені 10694 грн. 45 коп. З урахуванням цього позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили. Про день та час слухання справи судом повідомлялись належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, судом було ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.02.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №009/07-ФЛ/04, згідно з умовами п.п.2.1,3.2 якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 71000 доларів США з оплатою процентів по ставці 11,5% річних строком до 10.02.2022 року (а.с.2-10). В якості забезпечення по кредитному договору між банком, [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу від 09.06.2007 року змінила прізвище на [PERSON] було укладено договір поруки №009/07/02/04 від 27.02.2007 року, відповідно до п.п.1.1,2.1,2.2 якого [PERSON] поручилась відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору. У разі невиконання зобовязань по кредитному договору відповідачі зобовязувались відповідати перед банком як солідарні боржники, а поручитель відповідати в тому ж обємі, що і боржник (а.с.24-25). Згідно заяви на видачу готівки №15 від 27.02.2007 року відповідачем [PERSON] була отримана обумовлена кредитним договором сума в розмірі 71000 доларів США (а.с.20). За умовами п.3.2 кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязувався повернути кредитні ресурси в строк до 10.02.2022 року, а також щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитним ресурсам в розмірі 831,16 доларів США. Згідно п.6.1 кредитного договору за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, комісійної винагороди [PERSON] повинен виплачувати банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочки. З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що умови кредитного договору на момент направлення позовної заяви відповідачем [PERSON] не виконуються належним чином та станом на 05.03.2010 року борг останнього по кредитному договору складає: заборгованість по кредиту 67105,79 доларів США; заборгованість по відсотках 0,00 доларів США; заборгованість по сплаті комісії 1416 грн. 30 коп.; заборгованість по сплаті пені 10694 грн. 45 коп. (а.с.12-19). З доданих до позовної заяви документів вбачається, що 19.11.2008 року відповідачу [PERSON] вручено лист №17-024/224 з вимогою достроково повернути кредит, про що свідчить власноручний підпис на цьому листі. 19.11.2008 року відповідачці [PERSON] вручено лист №17-024/225 з вимогою достроково повернути кредит, про що свідчить власноручний підпис на цьому листі (а.с.21-23). Однак вказані вимоги відповідачами не виконані та на теперішній час борг не погашено. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.533 ЦПК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону та умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачів на користь позивача слід стягнути в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №009/07-ФЛ/04 від 27 лютого 2007 року в сумі 547896 грн. 80 коп., з яких 67105,79 доларів США, що еквівалентно 535786 грн. 05 коп. заборгованість за кредитом, 1416 грн. 30 коп. заборгованість по сплаті комісії, 10694 грн. 45 коп. заборгованість по сплаті пені. При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. В матеріалах справи відсутня довідка про курс гривні до долара США, встановлений НБУ станом на 05 березня 2010 року (день проведення розрахунку). Однак, суд вважає за можливе визнати цей факт загальновідомим та, відповідно, таким, що не підлягає доказуванню згідно ч.2 ст.61 ЦК України, оскільки щоденно курс НБУ транслюється по телебаченню до доступний в мережі «Інтернет» на офіційному сайті Національного банку України. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню в солідарному порядку сплачені останнім при подані позовної заяви судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120 гривень, а всього 1820 грн. судових витрат.

Outcome: approved