overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготтинського районного .управління юстиції Київської області 25.02.2009 року, актовий запис № 09. Від спільного життя мають доньку - [PERSON], 16.03.2009 року. Сімейне життя у них не склалося, сімя розпалася, вони втратили почуття кохання і поваги один до одного. Донька перебуває на обліку в дитячій поліклініці Яготинської центральної районної лікарні з діагнозом: здорова. Матеріальну допомогу на утримання доньки та позивачки відповідач не надає В даний час не працює, нерухомого майна не має. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частки заробітку та на її утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 25.02.2009 року, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Від сімейного життя мають дитину [PERSON] - [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд-постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгіїяд. Згідно до ч.2 ст. 84 СК України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.І ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що від відповідача надійшла заява з про визнання позову, рішення про задоволення позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготтинського районного управління юстиції Київської області 25.02.2009 року, актовий запис № 09. Від спільного життя мають доньку - [PERSON], 16.03.2009 року. Сімейне життя у них не склалося, сімя розпалася, вони втратили почуття кохання і поваги один до одного. На протязі останніх 4-х місяців проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, бюджети ведуть окремо. Просила розірвати шлюб без надання строку на примирення. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 25.02.2009 року, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Від сімейного життя мають дитину [PERSON] - [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи, що від відповідача надійшла заява з про визнання позову, сторони не бажають надання строку на примирення, рішення про задоволення позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14 травня 2005 року відділом РАЦС Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 123. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що примирення та збереження сімї неможливі. Позивач у попереднє судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність, ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, після розірвання шлюбу прізвище «Клеєнкова» залишити без змін. Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність, ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.ст. 130, 174 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14 травня 2005 року відділом РАЦС Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 123, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище «Колбасенко» на «Клеєнкова» (свідоцтво про шлюб серії I-BJI № 000758). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 026056) Як встановлено у ході розгляду справи, сторони тривалий час не проживають однією сімєю, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Суд зазначає про вибір прізвища після розірвання шлюбу позивачем, яка у своїй заяві просить залишити прізвище без змін - «Клеєнкова». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

20.07.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 жовтня 2006 року вони уклали перший шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних поглядів на спосіб подружнього життя та спосіб виховання дитини, сумісне господарство не підтримується, суперечок про поділ сумісного майна та про виховання дитини немає, примирення з метою збереження шлюбу не можливо, а тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, витрати покласти на неї. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі у попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] позов визнає у повному обсязі, шлюб просить розірвати. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі 14 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №493 (а.с.7), від якого мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с.9). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних поглядів на життя, зловживання відповідачем спиртними напоями та сварок на підставі цього, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Спорів майнового характеру та про виховання дитини немає. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Витрати, повязані з розірванням шлюбу слід покласти на позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

21.07.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 3 вересня 2005 року вони уклали перший шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З січня 2010 року шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних поглядів на життя, сумісне господарство не підтримується. суперечок про поділ сумісного майна та про виховання дитини немає, примирення з метою збереження шлюбу не можливо, а тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі у попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] позов визнає у повному обсязі, шлюб просить розірвати. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі 3 вересня 2005 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №384 (а.с.9), від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2010 року з причини різних поглядів на життя, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Спору майнового характеру та про виховання дитини немає. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що з відповідачем 07.03.1997 року уклала шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Взаємовідносини з відповідачем погіршилися, на протязі двох років фактично разом не проживають, не ведуть спільного господарства, відокремилися один від одного. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина щомісячно і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з того, що сторони просили розглянути справу у попередньому судовому засіданні, відповідач визнав позов повністю, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини регулюються ст..ст. 180,182,183 СК України. Судом встановлено, що Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 07 березня 1997 року, актовий запис № 383 між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.3), у якому вони перебувать на час розгляду справи. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідач у добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

КП «Водоканал» звернувся в суд з позовом до відповідачів, що проживають по вул.Руставі буд.№ 8-а кв.№ 9 про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги аналізації, указавши в заяві, що відповідачі користуються послугами КП «Водоканал». Відповідачі повинні були щомісяця провадити оплату за воду й послуги каналізації, однак оплату не зробили, у зв'язку із чим з 01.06.09р. по 28.02.2010р. утворився борг у сумі 803,96 грн. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водоотведння» збір абонентської плати з населення за водокористування і водоотведення провадиться окремо від інших комунальних послуг на розрахунковий рахунок КП «Водоканал». У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають. Представник позивача просить стягнути з відповідачів заборгованість за воду і послуги каналізації в сумі 803,96 грн. і витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30 грн.. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, у зв»язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача. Суд, вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 66 - 68 ЖК України, наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити квартирну плату й оплаті за комунальні послуги. У відповідності зі ст.64 ЖК України члени родини наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях з договору наймання житлового приміщення. Із пред'явлених суду документів установлено, що відповідачі проживають у кв.№ 9 буд.№ 8-а по вул.Руставі в м. Запоріжжя і з 01.06.09р. по 28.02.10р. у відповідачів є заборгованість по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 803,96 грн., що підтверджується копією особового рахунку, тому суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь КП «Водоканал» 803,96 грн. У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати держмита, то вона підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в сумі 51,00 грн. Також підлягають стягненню витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Сторони одружені з 12.03.2004р., шлюб зареєстрований Сонячною сільрадою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 04. До даного шлюбу народився неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їхня сімя фактично розпалася з вересня 2008р. через відсутність взаєморозуміння і поваги в сімї, часто виникаючих сварок і скандалів через зловживання відповідачем спиртними напоями. Вважаючи примирення і подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснив, що збереження сім»ї не можливо. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалася з вересня 2008р., вони спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Сторони одружені з 09.10.2004р., шлюб зареєстрований відділом РАЦС Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 567. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їхня сімя фактично розпалася з 20 червня 2009р. через відсутність взаєморозуміння і поваги в сімї, часто виникаючих сварок і скандалів, різних поглядів на життя, подружньої зради. Вважаючи примирення і подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, а також стягнути з відповідача розходи на послуги адвоката в сумі 300 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалася з 20 червня 2009р., вони спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам і негативно впливати на виховання дитини, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

12.03.2004 року сторони обрали шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в заяві, що в даний час вони з відповідачем припинили спільне проживання і ведення спільного господарства, він не надає матеріальну допомогу на утримання сина у достатньому обсязі, просить стягнути з нього аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною 18 років. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з пояснень позивачки видно, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, він перебуває на утриманні [PERSON] Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі ? частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212,213 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved