overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що 18 травня 2001 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частки квартири [ADDRESS]. В строк не звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в наслідок своєї юридичної неграмотності. Просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини та розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову і призначення додаткового строку для прийняття спадщини. Не заперечує проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 травня 2001 року померла [PERSON] /а.с.6/. Після її смерті залишилось спадкове майно. [PERSON] Вказує, що є дочкою померлої [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] має право на спадкування за законом у першу чергу. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може, тому що пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини в наслідок своєї юридичної неграмотності. Тому суд вважає, що причина пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] є поважною. В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

в заяві позивачка вказує,що з відповідачем перебувала в незареєстрованому шлюбі з листопада 2002 року,який згодом зареєстрували 26 жовтня 2004 року в Мар'янівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області,запис акту № 3. Від спільного проживання є донька Ірина, [INFO],відносно якої відповідач визнав своє батьківство і в свідоцтві про народження вказаний батьком. Шлюбні відносини сторони припинили у серпні 2007 року,через те,що відповідач зловживав спиртними напоями,на цьому грунті виникали сварки та непорозуміння,внаслідок чого втрачено подружні почуття взаємоповаги та любові, в звязку з чим позивачка просить суд шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася,але в справі є заява згідно якої вона просить суд справу розглянути за її відсутності,позов підтримує. Відповідач проти позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна,відповідач не прийняв мір для збереження сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Спору про поділ майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

[PERSON] в березні 2010р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO], батько дитину не утримує, тому слід стягнути з нього аліменти на утримання дитини про ? частини його доходів. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд заслухавши дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БВ №264556 від 27.02.1995р.), однак батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 182, 183, 191, СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

АК «Харквобленерго» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача 1734,91 гривні за період 11.11.2009р. по 22.05.2010р., заборгованості за спожиту електричну енергію. Свої позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, абонентом АК „Харківобленерго. Особовий рахунок № 1635074 за адресою: м. Харків, вул. Броневая, 6.28, відкритий на імя [PERSON] Згідно довідки- розрахунку станом на 22.05.2010р. заборгованість за спожиту електроенергію складає 1734,91 гривні, яка до теперішнього часу не сплачена. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В разі неявки відповідача просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання неодноразово не зявлявся, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач і відповідач перебувають у договірних відносинах по наданню-споживанню електроенергії, особовий рахунок № 1635074, за адресою: м. Харків, вул. Броневая, б. 28 відкритий на імя [PERSON] Відповідно до довідки за адресою: м. Харків, вул. Броневая, б. 28, зареєстрований та проживає відповідач [PERSON] Згідно довідки-розрахунку станом на 22.05.2010р. заборгованість за спожиту електроенергію складає 1734,91 гривні, яка до теперішнього часу не сплачена. Згідно п.п. 19,20,42,48 «Правил користування електричною енергією для населення затвердженою постановою КМУ від 26.07.1999р. №1357, споживачі зобовязані сплачувати електричну енергію, яку спожили у встановлений строк (не пізніше 10 числа поточного місяця, якщо договором не встановлено іншого строку). Беручи до уваги вищевикладене, ст.ст.: 11, 15, 509, 714 ЦК України, п.п. 19,20,42,48 «Правил користування електричною енергією для населення від 26.07.1999р. №1357,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

АК «Харквобленерго» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача 551,11 гривню за період 22.11.2008р. по 26.01.2010р., за період з 26.01.2010р. по 21.03.2010р. в сумі 92,26 гривні, що разом складає 643,99 грн. Свої позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, абонентом АК „Харківобленерго. Особовий рахунок № 4422318 за адресою: [ADDRESS], відкритий на імя [PERSON] Згідно довідки-розрахунку станом на 21.03.2010р. заборгованість за спожиту електроенергію складає 643,99 гривні, яка до теперішнього часу не сплачена. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в разі неявки відповідача просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання неодноразово не зявлявся, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач і відповідач перебувають у договірних відносинах по наданню-споживанню електроенергії, особовий рахунок № 4422318, за адресою: [ADDRESS] відкритий на імя [PERSON]. Відповідно до довідки за адресою: [ADDRESS], зареєстрований та проживає відповідач [PERSON] Згідно довідки-розрахунку станом на 21.03.2010р. заборгованість за спожиту електроенергію складає 643,99 гривні, яка до теперішнього часу не сплачена. Згідно п.п. 19,20,42,48 «Правил користування електричною енергією для населення затвердженою постановою КМУ від 26.07.1999р. №1357, споживачі зобовязані сплачувати електричну енергію, яку спожили у встановлений строк (не пізніше 10 числа поточного місяця, якщо договором не встановлено іншого строку). Беручи до уваги вищевикладене, ст.ст.: 11, 15, 509, 714 ЦК України, п.п. 19,20,42,48 «Правил користування електричною енергією для населення від 26.07.1999р. №1357,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Концерн Міські теплові мережі в особі філії Концерну МТМ Ленінського району звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 5133 грн. 54 коп., вказавши в заяві, що з 01.01.2009 р. забезпечував подачу відповідачам гарячої води та централізованого опалення в квартиру [ADDRESS]. На підставі п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення…», плата за дані послуги вноситься щомісячно. Свої зобов'язання за договором вони виконують вчасно і у повному обсязі. Відповідачі належним чином не оплачують надані їм послуги з теплопостачання в квартиру, в результаті чого за період з січня 2009 р. по 01.06.2010 р. у них утворилась заборгованість в сумі 5133 грн. 54 коп. Просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.01.2009 р. по 01.06.2010р. в сумі 5133 грн. 54 коп. Відповідач [PERSON] позов визнав, суду пояснив, що в них дійсно мається вказана заборгованість, яка утворилась внаслідок тяжкого матеріального стану. Не заперечує проти стягнення вказаної заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлені. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.01.2009 р. позивач надавав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. На підставі п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення…» відповідачі зобовязані здійснювати оплату за надані послуги щомісячно. Відповідачі отримували вказані послуги за зазначеною вище адресою, однак з січня 2009 р. відповідачі не сплачували надані їм послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в повному обсязі. За період з січня 2009 р. по 01.06.2010 р. у відповідачів утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 5133 грн. 54 коп., що підтверджено розрахунком суми заборгованості. Відповідач [PERSON] не оспорює ці обставини. Згідно ст. 64 ЖК України, відповідачі несуть солідарну відповідальність по зобовязанням. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином та відповідно до умов договору чи закону. Оскільки відповідачі допустили однобічну відмову від виконання своїх зобов'язань по оплаті за надані послуги, то з них в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за надані позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.01.2009 р. по 01.06.2010 р. в сумі 5133 грн. 54 коп., а також витрати на та інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню в доход держави держмито в сумі 51 грн. 33 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В позові зазначила, що 25.01.1997 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка на теперішній час знаходиться на утримання позивачки, оскільки відповідач матеріальною допомогою доньку не забезпечує, що змушує її звернутися із позовом до суду. Відповідач позов визнав частково, заперечує в частині розміру аліментів, суду пояснив, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2009 року він вже сплачує аліменти на користь своєї колишньої дружини на утримання їхнього сина [PERSON] у розмірі 30 % прожиткового мінімуму, у звязку з чим просить суд зменшити суму, яку вимагає у своєму позові позивач. Вислухавши пояснення учасників процесу, а також дослідив матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 січня 1997 року сторони уклали шлюб, в якому 02 травня 1997 року народилася донька [PERSON]. На сьогоднішній день донька знаходиться на повному утриманні позивачки, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів, на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи стягнення із дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в розмірі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, вимоги якого уточнила і просила зобовязати відповідача розірвати з нею трудовий договір з 19 квітня 2010 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, та здійснити про це запис у трудовій книжці. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що з 31.01.2006 року вона стала працювати у приватного підприємця [PERSON] провізором в його аптеці, про що між ними укладено трудовий договір. 14 квітня 2010 року діяльність аптеки фактично припинилась, однак відповідач не провів належним чином її звільнення з роботи, не видав для неї трудової книжки, тому вона змушена звернутись з цього приводу до суду. В судовому засіданні позивачка такі свої вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач фактично позов визнав частково, пояснив, що дійсно після припинення не з його волі роботи аптеки він не провів звільнення з роботи [PERSON], не видав для неї трудової книжки, яка була разом з іншими його документами викрадена. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що між позивачкою та відповідачем 31.01.2006 року було укладено трудовий договір, за яким [PERSON] прийнята на посаду провізора аптеки, належної на той час для [PERSON] 14 квітня 2010 року робота аптеки припинена, а 19 квітня цього ж року позивачка подала для відповідача заяву про припинення трудового договору за згодою сторін. Фактично не заперечуючи проти такого звільнення, [PERSON] провів звільнення [PERSON], та не видав їй належно оформлену трудову книжку. Згідно з частиною 1 пункту 1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін. Відповідно до ст. 47 КЗпП власник, або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Таким чином, оскільки позивачка просила звільнити її з роботи за згодою сторін, а відповідач не вчинив будь-яких дій які би свідчили про його не згоду провести розірвання трудового договору саме з цієї підстави, не заперечує він про це також в судовому засіданні, тому суд вважає законними вимоги [PERSON] щодо покладення обовязку на [PERSON] здійснити звільнення її з роботи на підставі ч.1 п.1 ст. 36 КЗпП України, та видати їй трудову книжку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

18 серпня 2010 року Полонське підприємство теплових мереж звернулося з позовом до відповідача [PERSON], в якому вказує, що за період з 01 січня по 15 квітня 2007 року Полонським підприємством теплових мереж відповідачеві було надано послуги у вигляді надання теплової енергії до житла на сум)' 1400 грн. Добровільно борг відповідач не платить, том)' просить стягнути з відповідачки на користь підприємства суму боргу. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримує частково - у звязку з тим, що [PERSON] частково сплатила борг, зменшує позовні вимоги і просить стягнути 1180,70 грн. Відповідач з позовом погоджується. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що Полонське підприємство теплових мереж надало відповідачеві з 01 січня 2007 року по 14 квітня 2007 року теплову енергію для обігріву її житла на суму 1400 грн. Згідно п.Ю договору між сторонами [PERSON] повинна оплачувати надані послуги щомісячно до 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Добровільно відповідач частково сплатила борг , а частин)' у сумі 1180,70 грн. не сплатила. Дані обставини підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами - договором та розрахунком боргу, сторонами не спростовуються і не оспорюються. Згідно ст.5 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач наданих йому комунальних послуг зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату не пізніше ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Тому при таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Сторони одружені з 26.08.1978 р., шлюб зареєстрований у Запорізькому міському відділу реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 2184. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їхня сім'я фактично розпалася з червня 2004р. через відсутність взаєморозуміння і поваги в сім'ї, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення і подальше збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи булла повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи, на підстави матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася з 2004р., вони спільного господарства не ведуть, в сім'ї постійні сварки, скандали, шлюбних відносин сторони не підтримують. Оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 березня 2010 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в с. Ставчани по вул. Черемшини, 2, Кіцманського району Чернівецької області та права власності на майновий пай згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЧВ № 6/1-5 001431 в СВК «Зоря» в с. Ставчани Кіцманського району Чернівецької області, в розмірі 739 грн.. Вказує на те, що він є спадкоємцем майна за законом, що залишилося після смерті [PERSON]. Окрім нього спадкоємцями по закону являються відповідачі по справі, які не претендують на дане спадкове майно. Посилається на те, що він своєчасно вступив в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво на спадщину, так як в господарстві є самочинно побудовані сараї літ. Д, Е, вартістю 27247 грн.. Зазначає, що на даний час він бажає узаконити дані самочинні будівлі, які зведені на земельній ділянці, що закріплена за господарством, вони не порушують інтереси інших осіб, не псує архітектурну забудову села, сільська рада не заперечує проти її узаконення, будівля зведена без порушень вимог протипожежної безпеки та санітарних норм, тому просив позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача посилаючись на те, що 2 травня 2008 року вони уклали шлюб, від подружнього життя спільних дітей не мають. Шлюбні стосинки припинено більше місяця назад, просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем. В судове засідання позивачка позов підтримала в повному обсязі, пославшись на матеріали позовної заяви. Відповідач в судовому засідання позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив слідуючі обставини справи і визначив відповідні до них правовідносини. 2 травня 2008 року відповідач по справі уклав шлюб з [PERSON] - позивачкою по справі, шлюб зареєстровано у Олександрійській сільській раді актовий запис № 02.Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивачки/Фесянова/ змінено на Гавриш що підтверджується відомостями свідоцтва про одруження (а.с. 6). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Шлюб розпався, сторони припинили сімейні стосунки місяць назад, позивачка вважає подальше сумісне проживання неможливим. Примирення між сторонами неможливе. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 56 ч. З СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Тому, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Приймаючи до уваги, що позивачкою сплачено судові витрати по розгляду справи (а.с. 2, 3), з відповідача підлягає стягненню в дохід держави державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу.

Outcome: approved