Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 37а по вул.Жовтневій с.Бабиничі Народицького району та земельну ділянку для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,80 га., мотивуючи тим, що все перераховане належить його батьку [PERSON], який помер 10.11.2009 року. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до ДНК, але оформити її не може, оскільки [PERSON] не виготовив свідоцтво про право власності на будинок та державний акт на землю, а без зазначених документів нотаріус спадщину не оформляє. Сторони в судове засідання не з»явилися, просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Власником житлового будинку № 37а по вул. Жовтневій с.Бабиничі Народицького району Житомирської області та земельної ділянки для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,80 га. в с.Бабиничі Народицького району Житомирської області є [PERSON], що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Закусилівської сільської ради № 335 від 18.08.2010 року та архівним витягом з рішення дев»ятої сесії 22 скликання Закусилівської сільської ради від 04.11.1997 року. Згідно архівної довідки архівного відділу Народицької районної державної адміністрації, [PERSON] згідно рішення дев»ятої сесії двадцять другого скликання Закусилівської сільської ради Народицького району житомирської області від 04.11.1997 року «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» було передано у приватну власність присадибну ділянку в с.Бабиничі Народицького району Житомирської області, розміром 0,80 га, в тому числі 0,25 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель й 0,55га. для ведення особистого підсобного господарства. [PERSON], помер 10.11.2009 року, що підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 124908 від 12.11.2009 року. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ №169265 від 21.08.1968 року та спадкоємцем, належного на день смерті майна померлого, згідно копії заповіту від 03.11.2008 року. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до ДНК не звертались, що підтверджується довідкою Народицької ДНК № 156 від 26.08.2010 року. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Статтею 1299 ЦК України визначено, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Ч.1 ст.1225 ЦК визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.12 Закону України Про власність від 7.02.91 підставою виникнення права приватної власності є майно, одержане внаслідок успадкування. [PERSON] свідоцтво про право власності на домоволодіння та державний акт на земельну ділянку при житті не виготовив, а тому позивач не може оформити спадщину, маючи на це право. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Сторони звільнено від сплати судового збору: позивача - згідно ст.4, відповідача - ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито та рішення сесії Народицької селищної ради від 22.01.2010 року № 3.

Outcome: approved