Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 42570,07 гривень в порядку регресу, вказавши, що 22.08.2009 року о 20-30 год. на 474 км автодорозі Н-08 «Бориспіль Дніпропетровськ Запоріжжя» трапилась дорожньо-транспортна пригода. За участю автомобілів [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом на правах «генеральне доручення», видане власником транспортного засобу [PERSON], тобто автомобіль перебував у його оперативному управлінні, та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], що керував транспортним засобом на підставі наказу власника ТЗ-ПП НПКО «ТАТА». Винним у даному ДТП був визнаний [PERSON], що підтверджується постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.09.2009 року, на якого на [PERSON], за ст.. 124 КпАП України був накладений штраф у розмірі 340 гривень. і за ст. 130 ч.1 КпАП України був накладений штраф у розмірі 2550 гривень. На час ДТП автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON],був застрахований в ВАП «СК «Оранта Січ», відповідно до умов договору страхування транспортних засобів № 7-06-09\\38ТР від 19.05.2009 р. Внаслідок ДТП застрахований автомобіль отримав значні пошкодження та страхувальнику було заподіяно матеріальну шкоду в сумі 42570 грн. 07 коп.. яку заявник відшкодував страхувальнику в повному обсязі, факт сплати відшкодування підтверджується платіжним дорученнями № 18 від 14.01.2010 р., № 20 від 18.01.2010 р. та № 25 від 20.10.2010 р. Згідно вимогами закону, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Заборгованість перед страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат та перехід права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки виникла після повної сплати страхувальникові повної суми страхування, а саме 20.01.2010 р.(платіжне доручення № 25 від 20.01.2010 р.) Про обставини виникнення зазначеної заборгованості відповідача було повідомлено телеграмою 27.08.2009 р. З 17.09.2009р., в винесення постанови суду про винні дії відповідача, у позивача виникли всі підстави для отримання від винної особи, а у відповідача - боргові зобовязання перед страховиком, щодо її погашення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування -42570,07 гривень, індекс інфляції - 2879,79 гривень, три відсотки річних від простроченої суми на цей час становить 909 гривень, а всього загальна сума заборгованості на 31.05.2010 р. становить 46358 грн. 86 гривень, і цю суму позивач просить стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача судові витрати. Відповідач позов не визнав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що 22.08.2009 року о 20-30 год. на 474 км автодорозі Н-08 «Бориспіль Дніпропетровськ Запоріжжя» трапилась дорожньо-транспортна пригода. За участю автомобілів [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом на правах «генеральне доручення», видане власником транспортного засобу [PERSON], тобто автомобіль перебував у його оперативному управлінні, та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], що керував транспортним засобом на підставі наказу власника ТЗ-ПП НПКО «ТАТА». Винним у даному ДТП був визнаний [PERSON], що підтверджується постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.09.2009 року, на якого на [PERSON], за ст. 124 КпАП України був накладений штраф у розмірі 340 гривень. і за ст. 130 ч.1 КпАП України був накладений штраф у розмірі 2550 гривень. На час ДТП автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON],був застрахований в ВАП «СК «Оранта Січ», відповідно до умов договору страхування транспортних засобів № 7-06-09\\38ТР від 19.05.2009 р. Внаслідок ДТП застрахований автомобіль отримав значні пошкодження та страхувальнику було заподіяно матеріальну шкоду в сумі 42570 грн. 07 коп.. яку заявник відшкодував страхувальнику в повному обсязі, факт сплати відшкодування підтверджується платіжним дорученнями № 18 від 14.01.2010 р., № 20 від 18.01.2010 р. та № 25 від 20.10.2010 р. Заборгованість перед страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат та перехід права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки виникла після повної сплати страхувальникові повної суми страхування, а саме 20.01.2010 р.(платіжне доручення № 25 від 20.01.2010 р.) Про обставини виникнення зазначеної заборгованості відповідача було повідомлено телеграмою 27.08.2009 р. З 17.09.2009р., в винесення постанови суду про винні дії відповідача, у позивача виникли всі підстави для отримання від винної особи, а у відповідача - боргові зобовязання перед страховиком, щодо її погашення. На підставі ст. 1050 та в порядку ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача суму страхового відшкодування - 42570,07 гривень та три відсотки річних від простроченої суми на цей час становить 909 гривень, а всього загальна сума заборгованості на 31.05.2010 р. становить 43479 грн. 07 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення індексу інфляції в сумі 2879,79 гривень, то в цій частці позов слід задовольнити, оскільки позивач не надав суду офіційним документ показника інфляції на 17.09.2009 р. Суд вважає, що на відповідача слід покласти судові витрати, які поніс позивач по справі: судовий сбір в сумі 434 грн. 79 коп, та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 гривень, а всього 554 грн. 79 коп., загальна сума стягнення з відповідача складає 44033,86 грн. (43479,07 грн.+ 554,79 грн = 44033 грн. 86 коп.)

Outcome: partial