overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, просив суд розірвати шлюб, укладений в 2000 році в Жовтневому відділі ЗАГСу м. Кривий Ріг, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сімю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб. У судове засідання відповідач не з′явилась, попередньо подавши до суду заяви про розгляд справи у її відсутністьодночасно не заперечувала проти розірвання шлюбу. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 19 серпня 2000 року у відділі РАГСу виконкому Жовтневої районної ради м. Кривий Ріг, про що здійснено відповідний актовий запис № 424. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з лютого 2009 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, просив суд розірвати шлюб, укладений в 2006 році в Жовтневому відділі РАЦСу КМУЮ, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сімю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 16 грудня 2006 року у Жовтневому відділі РАЦСу Криворізького міського управління юстиції, про що здійснено відповідний актовий запис № 1224. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують на теперішній час, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що в 2009 році припинила шлюбні стосунки з [PERSON], проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примиритись не бажають. Вона створила нову сім'ю та має намір укласти шлюб з чоловіком, з яким перебуває в фактичних шлюбних відносинах. Сторони в судове засідання не зявилися, про час та день слухання справи повідомлені належним чином. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.10.1987 року Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з відповідачем. З 2009 року позивачка та відповідач припинили подружні стосунки, проживають окремо, примиритись не бажають, [PERSON] створила іншу сім'ю, має на меті узаконити свої відносини з іншим чоловіком. Відповідно до вимог ст. 105 ч.З СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, тому такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про визнання за ним права власності на гараж, посилаючись на те, що в 2008 році він за власні кошти побудував гараж за адресою: м. Полтава, вул. Щорса, 10. Просив суд визнати за ним право власності на побудований гараж розміром 5,04х6,7м, розташований в м. Полтаві по вул. Щорса, 10, а також зобовязати КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» зареєструвати на його імя вищезазначений гараж. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, просить їх задовольнити. Представники виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради та Полтавського БТІ КП «Інвентаризатор» в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви, де просять розглядати справу без їх участі. При винесені рішення виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради покладається на розсуд суду. Представники Управління містобудування та архітектури Полтавської міської ради, Міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Полтавській області будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не зявилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та обовязки сторін, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не зявились. Суд, заслухавши пояснення сторін, що зявились, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2008 році позивач за власні кошти побудував гараж на земельній ділянці за адресою: м. Полтава, вул. Щорса, 10. Відповідно до технічного висновку Полтавської філії ДП «НДІ проектреконструкція» (ліцензія АВ № 195136) будівля гаража знаходиться в доброму стані. Пошкоджень і деформацій немає. Будівля капітальна та надійна. Застосовані типові елементи. Будівля відповідає своєму призначенню. За вимогами ст.376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно рішення Полтавської міської ради від 30.05.2006 року вирішення питань надання, передачі, припинення права користування та вилучення земельних ділянок для індивідуального гаражного будівництва належить до повноважень районних рад у м. Полтаві. Оскільки виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради не заперечує проти визнання за позивачем права власності на зазначену будівлю як гараж, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей : дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини йото заробітку , щомісячно , але не менше 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на кожну дитину , починаючи з дня подачі заяви до повноліття дітей. При цьому посилалась на те, що 20 листопада 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилися троє дітей , від утримання яких відповідач ухиляється , добровільної матеріальної допомоги не надає , пиячить , скандалить , б'ється, вигнав її з будинку. Фактично сім»я розпалася, а тому просить позов задовольнити. На примирення не згодна , оскільки вона не має наміру більше з ним жиги однією сім'єю. В судовому засідання позивачка вимоги позову підтримала та настоювала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю , згоден па розлучення, вважає , що необхідності надання терміну для примирення не має, сплачувати аліменти буде , з судовими витратами згоден. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, оскільки обґрунтований доказами, зокрема : свідоцтвом про одруження серії САМ № 043031 від 20.11.1999 року , довідкою Піщанської сільської ради про те, що діти знаходяться на утримання позивачки [PERSON], актовими записами про народження дітей .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення боргу в розмірі 170 000 грн, процентів в сумі 936,17 грн, судових витрат в розмірі 1829,36 грн. В суді позові позивач наполягала. Відповідач позов визнав. Суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив грошове зобов'язання повинен сплатити за час прострочення три відсотки річних із простроченої суми, а також суму боргу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

До Борівського районного суду надійшла позовна заява Борівського КВКП до [PERSON] в якій зазначається, що [PERSON] Борівським КВКП були надані послуги з водопостачання та водовідведення. Споживач, не виконуючи своїх зобов»язань , систематично не здійснює оплату послуг з водопостачання та водовідведення, чим порушує п.п. 5 п. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», п. 33 Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997року № 1497. Внаслідок цього встановлено, що заборгованість перед Борівським КВКП по оплаті за водопостачання та водовідведення станом на 01.08.2010року становить 6196,59грн. В добровільному порядку відповідач заборгованості не погашає, що свідчить про відсутність бажання провести розрахунок за водопостачання та водовідведення. Непогашення заборгованості за водопостачання та водовідведення ставить Борівське КВКП в скрутне фінансове становище не дає можливості надавати послуги населенню по якісному та своєчасному забезпеченню водопостачання та водовідведення . В судовому засіданні представник позивача підтвердив вищевикладене, підтримав позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 6196 грн. 59 коп., витрат за інформаційно технічне забезпечення на користь Борівського КВКП, та судовий збір на користь держави. Відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства... Оскільки, згідно ст. 1166 ЦК України "майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала". З урахуванням вини відповідача в невиконанні зобовязання по сплаті за водопостачання та водовідведення заборгованість в сумі 6196 грн. 59 коп., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 3-4), судовий збір та витрати на інформаційно технічне забеспечення, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Семенівського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача, [PERSON], у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 10 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 58». В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві [PERSON] зазначила про те, що з відповідачем [PERSON] вона вступила до шлюбу, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області. Від шлюбу вона має дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося за несумісністю характерів. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Між ними досягнуто домовленість щодо утримання дитини, місце її проживання. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов повністю підтримала та пояснила, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося. Просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу з [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. По справі встановлено, що з відповідачем [PERSON] позивач вступила до шлюбу, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області. Від шлюбу позивач має дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося за несумісністю характерів. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Між ними досягнуто домовленість щодо утримання дитини, місце її проживання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що 20 березня 1956 р. рішенням загальних зборів членів колгоспу "Червоний Маяк" бабі позивача [PERSON] була виділена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства та будівництва житлового будинку. Протягом років батько та мати позивача збудували на даній земельній ділянці житловий будинок з господарськими будівлями. Після закінчення будівництва даний житловий будинок комісією в експлуатацію не приймався, отже свідоцтво про право власності не видавалося. Згодом домоволодіння було зареєстроване в [INFO] за особовим рахунком №441 книга №7 та значилося за батьком позивача. 2 січня 2007 р. померла мати позивача - [PERSON]. 4 грудня 2009 р. помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилося рахуватися спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: Провулок Радянський №1, с. Піски-Радьківські Борівського району Харківської області та земельна ділянка загальною площею 4,2337 га. виділена для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області. У встановлений законом термін після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори, щоб переоформити вищевказану спадщину, але йому було відмовлено, за відсутності правовстановлюючих документів та запропоновано звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтвердив вищевикладене, підтримавши позовні вимоги. Представник Піско-Радьківської сільської ради та КП «Борівське БТІ» до суду не зявилися, але надали заяви в яких просили розглянути справу без їх участі в судовому засіданні, з позовними вимогами погоджуються. Враховуючи зазначене суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги належать задоволенню, оскільки згідно ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом …». Відповідно до ст. 1261 ЦК України «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.... той з подружжя, який його пережив, та батьки...», Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорта позивача (а.с.5,6 ), свідоцтвом про смерть батька позивача (а.с.9 ), свідоцтвом про народження позивача (а.с. 8 ), довідкою про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.19 ), технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 13-17 ), державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.18), свідоцтвом про смерть безкровної М.П. (а.с. 22). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області про визначення додаткового строку , достатнього для подання заяви про прийняття спадщини , а саме : два м'ясці з дня набрання рішення чинності. В обґрунтування вимог позовної заяви позивачка вказала , що 02 серпня 2009 року в м. Вінниці померла її мати - [PERSON] . Вона є спадкоємцем за заповітом , крім неї інших спадкоємцем за заповітом, а також осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні на підставі ст. 1241 ЦК України не має. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки мати на день смерті проживала з нею в м. Вінниці, тому вважала, що спадщину прийняла згідно ст. 1268 п.3 ЦК України, не зваживши на те, що мати була зареєстрована в [INFO]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і підтвердила обставини, вказані в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений, але від представника відповідача [PERSON] сільської ради - [PERSON]Б надійшла заява, в якій він позов визнає і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 цього ж Кодексу . Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Суд вважає , що визнання позову відповідачем необхідно прийняти , оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небуть прав та інтересів . Судом встановлено, що 02 серпня 2009 року в м. Вінниці Вінницької області померла мати позивачки - [PERSON] (а.с.6). Позивачка є спадкоємцем за заповітом (а.с.8), однак в установлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини не подала до Козятинської держнотконтори заяви про прийняття спадщини. Строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, тому що була невірно проконсультована по питанню прийняття спадщини в установлений законом строк, а тому їй слід визначити додатковий строк , достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ст. 1272 ч.3 ЦК України, згідно якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити її додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду 2 червня 2010 року з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1\\4 частини доходів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вказуючи на те, що добровільно надавати допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що від шлюбу з відповідачем, який зареєстровано 27 липня 2001 року в відділі РАГСу Ленінського районного управління юстиції [PERSON], вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружжя не мешкають разом протягом останніх 8 років, син після розпаду сім"ї мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомогу, про місце його роботи їй нічого не відомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином. До суду надіслав поштову телеграму про розгляд справи без його участі, позов визнає, згоден сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Вислухавши пояснення позивача, дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 167653 [PERSON], [INFO], виданого відділом РАГСу Ленінського районного управління юстиції [PERSON], відповідач [PERSON] записаний його батьком. На підставі ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки Комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника» від 31 травня 2010 року [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір»ю та родиною за адресою м. Добропілля, вул. Луганського, 19/52. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує матеріальний стан відповідача, який є працездатним, відсутність у нього інших дітей та осіб, які знаходяться на його утриманні. Розмір аліментів становить 1\\4 частину всіх видів доходів відповідача. На підставі ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виключення відомостей про нього як батька дитини-Батенчук [PERSON], 09.02.2010 року р.н. з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову зазначає,що 01 вересня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою.09 лютого 2010 року у відповідачки народилася дитина-Батенчук [PERSON]. Після одруження він мав намір проживати з відповідачкою та виховувати дитину,старався допомогти відповідачці.Однак,зразу ж після народження дитини його та його матір до дитини не допускали.Жити з ним відповідачка не хоче і не хоче,щоб він приїжджав до відповідачки і до дитини.Відповідачка неодноразово дзвонила йому та постійно говорила,щоб він забув про неї,що дитина не його,що в неї є інший чоловік,батько дитини,з яким вона має намір проживати і вийти за нього заміж.Така поведінка відповідачки привела до того,що в нього виник сумнів щодо того,що дитина [PERSON] є його дитиною.Адже дитина народилась ще за місяць до призначеного строку і фактично раніше ніж він з від-повідачкою познайомився,а сама відповідачка постійно йому стверджує, що дитина не його.Про те,що дитина не його,він не знав до одруження і відповідачка про це йому не говорила.Незважаючи на це відповідачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з нього аліментів на дитину,хоч і надалі стверджує,що дитина не його.Просить задоволити позов. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала з тих під-став,що позивач не є батьком дитини-Батенчук [PERSON],[INFO] У відповідності до ст.174 ч.4 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову,суд, за наявності для того законних підстав,ухвалює рішення про задо-волення позову. Відповідно до ст.136 ч.1 СК України:»Особа,яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу,має право оспорити своє батьківство,пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини». Оскільки визнання позову здійснено відповідачкою особисто і з тих підстав,що позивач не є батьком дитини-Батенчук [PERSON],а також відповідачкою не подано суду доказів того,що позивач в момент реєстрації на-родження дитини знав,що він не є батьком дитини-Батенчук [PERSON] [INFO],то суд приймає визнання позову. На підставі ст. 136 ч.1 СК України,

Outcome: approved