Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-28 00:00:00

03.09.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни в якому просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити на її користь суму недоплаченої державної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період 2007, 2008, 2009 роки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є пенсіонеркою та має статус "дитини війни", тому у відповідності до ст. б Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та Рішення Конституційного Суду України має право на щомісячну соціальну державну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Представник відповідача - завідувач юридичного сектору управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької області [PERSON], діюча на підставі доручення, в судовому засіданні позов не визнала, і в обґрунтування своїх заперечень пояснила, що УПФУ мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпний перелік яких визначено діючим законодавством України, до яких не відносяться виплати підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши інші докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч.1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, вказані обставини підтверджуються відміткою в пенсійному посвідченні, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.6) За правилами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була призупинена п.12 ст.71 і ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо призупинення дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З позовною заявою до суду позивач звернулася 03.09.2010 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за 2007 рік відповідач зобов'язаний нарахувати позивачу недоплачену допомогу за період з 03.09.2007 року по 31.12.2007 року. За період з 09 липня 2007 року по 02.09.2007 року в позовних вимогах слід відмовити у зв'язку з пропущенням строку позовної давності. Законом України "Про Державний бюджет на 2008 рік", а саме п.2 ч.41 ст.85 було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та визначено, що на 2008 рік щомісячна соціальна допомога виплачується в розмірі надбавки встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року вищезазначені зміни визнані неконституційними та втратили чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, після прийняття вищезазначених рішень Конституційного Суду України, а також враховуючи те, що дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не зупинялася на 2009 рік чинним законодавством, відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивачу у розмірах, передбачених ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", відповідно з 03 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 рік. В решті позову про стягнення доплати до пенсії за період з 01 січня 2007 року по 02 вересня 2007 рік та з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 рік слід відмовити, як не обґрунтовані на законі. Встановлені в судовому засіданні обставини дають підставу суду зробити висновок про те, що в період з 03 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 рік право позивача на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", було обмежено відповідачем,-який незаконно не здійснив відповідний перерахунок та виплату пенсії у відповідності до зазначеної норми Закону без належних для цього правових підстав. У відповідності до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", який є спеціальним законом, підлягаючим застосуванню при розгляді справи із соціальних правовідносин, та носить публічно-правовий характер, суд визнає дії відповідача законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій - зобов'язати провести відповідне нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. У відповідності до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком визначений в розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Тому соціальна допомога має бути визначена від цієї величини. Доводи представника відповідача про відсутність відповідного фінансування не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, так як саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок виплати пенсії з відповідними підвищеннями. На підставі викладеного та

Outcome: partial