Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

13.08.2010 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому прохає поновити їй пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів за період з липня 2007 по липень 2010 року включно, зобовязати відповідача зарахувати та виплатити їй недоплачену щомісячну надбавку до пенсії, як дитині війни за '.007 рік в сумі 735 гривень 30 копійок, за 2008 рік в сумі 1170 гривень 06 копійок, за 2009 рік у сумі 1837 гривень 80 копійок, за 2010 рік в сумі 1473 гривні 60 копійок, усього 5216 гривні 76 копійок, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 п.2 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відноситься до категорії дітей війни. Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни вона має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак у порушення вимог зазначеного Закону України відповідач нарахування підвищення до пенсії, яку вона отримує, не провів та не здійснив виплату належних сум. В судове засідання позивач надала письмову заяву в якій прохає справу розглядати ;з її участі, оскільки зявитись не може через свій похилий вік та стан здоровя. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі його представника у звязку з неможливістю направити останнього з урахуванням наданих ними письмових заперечень проти заявлених вимог. За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач віднесена до категорії дітей війни, відповідно до пункті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІУ від 18 листопада 04 року, що підтверджено копією паспорта позивача, де зазначено, що [PERSON] народилася 23 липня 1936 року та є громадянкою України. Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що сплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування» від 09 липня 2003 року дорівнює прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч.І ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007рік від 19.12.2006 року, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність затверджено: з січня -380 гривень, з квітня - 406 грн., з 01 жовтня -411 грн. Частиною 3 цієї ж норми у редакції Закону України від 15.03.2007 року № 749-У встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який визначений абзацом пятим частини другої зазначеної статті, збільшений на 1%. Тобто розрахунковий мінімальний розмір пенсії за віком складає: -з 1 квітня 2007 року-410, 06 грн. ( 406 грн.х1%); -з 1 жовтня 2007 року-415,11 грн. (411 грн.х1%). При цьому, пунктом 12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік буде зупинено з урахуванням ст. 111 того ж Закону, якою обмежено коло субєктів підвищенні пенсії, а також встановлені інші його розміри. Однак Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-рп/2007 від 09 липня 200 року визнав положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік (п. II ст. 71), яким призупинено дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни такими, що не відповідають Конституції України. Також рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10 рп/2008 визнанні неконституційними норми Закону України від 28.12.2007 року № 107-1У «Про Державний бюджет України на 2008 рік про внесення змін, зокрема до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Оскільки дія Закону про Бюджет на 2007 рік та 2008 рік закінчується 31 грудня відповідного року, то й перерахунок повинен вчиняти ся до цієї дати. Суд критично відноситься до заперечень представника відповідача, щодо розроблення механізму реалізації ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни шляхом виплати дітям війни підвищення до пенсії у розмірах з 22 травня - 48,1 гривні, з 01 липня - 48,2 гривні та з 01 жовтня - 49,8 гривні, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яка діє з 22.05.2008 року, оскільки частиною 2 статті 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами. А тому суд дійшов висновку, що положення постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року не можуть бути застосовані при вирішенні цього спору. З таких підстав суд дійшов висновку про те, що положення Закону Про Державний бюджет України на 2007 рік та положення Закону Про Державний бюджет України на 2008 рік не можуть бути застосовані, оскільки вони суперечать нормам Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів (ст. 22 ч. З Конституції України). Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином відповідач повинен був нарахувати та провести виплату позивачеві встановлену законом надбавку до отримуваної пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року. Вимоги позивача про нарахування йому та виплату підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком, пенсії, яку він отримує за 2009 рік та за 2010 рік підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Аналогічна норма прийнята ст.70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Таким чином, названі норми передбачають встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно їх дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 та 2010 роках дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». !5 Відповідно до статті 257 Цивільного Кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю в три роки., перебіг якої відповідно до ст.261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що посилання позивача на те, що його права були обмежені шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів, про які він дізнався з публікацій у пресі, а тому пропустив встановлений законом строк звернення до суду, заслуговують на увагу. Відповідно до ч.І ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем та підтверджені документально в розмірі 171 гривні необхідно стягнути з відповідача. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial