Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

15.09.2009 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому посилалась н те що 7.05.2009 між нею та Харківським акціонерним комерційним Земельним банком було рано договір строкового банківського вкладу «Різдвяний сюрприз» № 374/09-РС, згідно якого ХАКЗемельний банк прийняв від неї 48600 грн. строком на 3 місяці. Але, 10.08.2009 року, коли договір банківського вкладу сплив, вона звернулась до банку з проханням виплатити зазначену суму, їй сплатили тільки частину мого вкладу, а саме 4860 грн. На суму, яка залишилась, а саме 43740,00 грн. позивач написала заяву, щоб цю суму перевели на позабалансовий рахунок. Але вона не отримала письмову відповідь. Тому, 26 серпня 2009 року позивачвач була змушена написати другу заяву, в якій вона просила виплатити їй суму, яка лишилась, цього ж дня вона отримала письмову відповідь про те, що в зв'язку з відсутністю/недостатністю коштів на кореспондентському рахунку та в касі банку, Банк не виконав в строк мою вимогу від 26.08.2009 року про видачу коштів з поточного рахунку. Також там зазначалось, що відповідно до Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого Постановою НБУ №516 від 03 грудня 2003 року, що її вимогу виконано, а саме Банк перевів мої ти на позабалансовий рахунок. Оскільки позивач вже похила людина, то те, що вона вчасно не змогла отримати свої кошти, те що їй довелося кілька разів приїздити в банк, вистоювати в чергах, спілкуватися з людьми, які неприязно до неї ставились. Все це привело до погіршення її емоційного стану. В неї підвищився тиск, що призвело, до майже постійної головної болі, запаморочення, порушення координації рухів,почалося безсоння, в наслідок цього її і так не дуже стабільний фізичний стан ще більше погіршився. Свої моральні страждання позивач оцінює у 41598 грн. Оскільки позивач людина юридично не обізнана, вона змушена була звернутися до спеціалістів, уклавши догорів з «Адвокатською компанією «ЛЕКС ГРУП» та зазнала витрати у розмірі3500 грн. В ході розгляду справи позивач уточнювала свої позовні вимоги і остаточно просила зобов'язати Харківський акціонерний комерційний Земельний банк сплатити їй кошти згідно договором строкового банківського вкладу «Різдвяний сюрприз» № 374/09-РС, з урахуванням індексу інфляції, пені, штрафу 3% річних - а саме 47840,56 грн., моральну шкоду у сумі 41598 грн., юридичну допомогу у розмір 3500 грн., суму представницьких дій у розмір 900 грн., суму судового розмірі 120 грн. та нотаріальні послуги у розмірі 100 грн. Попередні позовні вимоги просила залишити без розгляду В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - ПАТ «Земельний банк», що є правонаступником Харківського акціонерного комерційного Земельного банку, про що надані документи, в судове засідання не зявився, надавши до суду письмові заперечення проти позовних та уточнених позовних вимог, в яких Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 7.05.2009 між позивачем та Харківським акціонерним комерціним Земельним банком було укладено договір строкового банківського вкладу «Різдвяний сюрприз» № 374/09-РС, згідно якого ХАК Земельний банк прийняв від неї 48600 грн. строком на 3 місяці Однак, після закінчення строку договору, банк свої зобов»язання не виконав, виплативши позивачу лише частину вкладу в розмірі 4860 грн. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про повернення їй коштів згідно договору, в розмірі 43740 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконанню або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Ст. 549 ЦК України зазначено , що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Таким чином, пеня за неналежне виконання зобов'язання, яке виникло з Договору строкового банківського вкладу «Рідзвяний сюрприз» № 374/09-РС від 07.05.2009 р., підлягає стягненню з відпоповідача тільки в тому разі, кола вона, як правовий наслідок порушення зобов'язання, передбачена договором строкового банківського вкладу «Різдвяний сюрприз» № 374/09-РС від 07.05.2009 р. або законом. Оскільки пеня в розмірі 3004,27 грн. не передбачена в якості правового наслідку порушення зобов'язання ані Договором строкового банківського вкладу «Рідзвяний сюрприз» № 374/09-РС від 07.05.2009 р., ані законом, зазначена пеня не підлягає стягненню з відповідача. Стягнення суми заборгованості за договором з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних, не передбачені умовами укладеного між сторонами договору, тому не підлягають стягненню з відповідача. Суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди та стягує з відповідача 1/одну /тисячу гривень, оскільки в результаті винних дій відповідача по невиконанню зобов»язань, позивач, як людина похилого віку була вимушена порушити нормальний уклад свого життя, витрачати додаткові зусилля для відновлення порушених прав. Виходячи з положень ст.. 88 ЦПК України, сторін на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Позивачем надано договір про надання їй юридичних послуг та квитанції про сплату коштів по даному договору, у зв»язку з чим суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача 3500 грн., фактично витрачених позивачем на оплату правової допомоги. Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача представницьких дій суд залишає без задоволення, виходячи з положень ст.. 85 ч.1 ЦПК України, оскільки дані витрати повинні стягуватися в разі, коли вони пов»язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла. Крім того, суд вважає, що сума зазначених нотаріальних послуг не відносяться до судових затрат в розумінні ст. 79 ЦПК України, тому також не підлягає стягненню. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судовий збір входить до складу судових витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до позовної заяви від 15.09.2009 р. позивач судовий збір не сплачував, оскільки згідно п. 37 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» звільнений від її сплати. Таким чином, згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial