Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в інтересах [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що відповідачка являється матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проте ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Позивач зазначає, що діти мешкали в умовах які загрожували їхньому життю та здоров'ю, мати їх вихованням та утриманням не займається. Розпорядженням Ізмаїльського міського голови від 22 лютого 2010 року дітей було відібрано із сім'ї, [PERSON], [INFO] було влаштовано до дитячого відділення Ізмаїльської міської дитячої лікарні, та [PERSON], [INFO] - до Ізмаїльського міського притулку для дітей, за час перебування дітей в державних закладах мати жодного разу їх не відвідала та не цікавилась станом їх здоров'я, в зв'язку з чим, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відносно її дітей сина [PERSON] та сина [PERSON], просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON] та [PERSON] та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача декілька раз змінювала позовні вимоги в частині розміру стягнення аліментів, остаточно просила суд стягнути аліменти в розмірі 200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, обставини позову визнала в повному обсязі, пояснювала, що дійсно не займається вихованням та утриманням дітей в повному обсязі так як багато часу проводить на роботі, просила суд не задовольняти позов, так як вона змінить своє ставлення до дітей. Прокурор в судовому засіданні позов органу опіки та піклування підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтв про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). Відповідачка [PERSON] вихованням та утриманням дітей не займається, працює вантажником на міському ринку. Постійно залишає сина [PERSON] голодного в будинку, а саме в зачиненій кімнаті без догляду, в якій відсутні умови для проживання дітей, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] 23 лютого 2010 року [PERSON] притягували до адміністративної відповідальності за скоєння економічного насилля в сім'ї у відношенні двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], що було підтверджено протоколом серії ОД №016803 від 23.02. 2010 року, а також поясненнями свідка - [PERSON], а також пояснення самої відповідачки. Постановою начальника Ізмаїльського РВ ГУМВС України в Одеській області від 09 вересня 2010 року встановлено, що [PERSON], який є чоловіком [PERSON] разом зі своєю дружиною ведуть антисоціальний образ життя, зловживають спиртними напоями. Як вбачається з відповіді на запит Ізмаїльської станції швидкої та не відкладної допомоги №139 від 15 червня 2010 року діагноз [PERSON] хронічний алкоголізм. Відповідно до розпорядження Ізмаїльського міського голови від 22 лютого 2010 року [PERSON] та [PERSON] відібрано із сім'ї та влаштовано до державних закладів. [PERSON] влаштовано до дитячого відділення Ізмаїльської міської дитячої лікарні та [PERSON] до Ізмаїльського міського притулку для дітей. За час перебування дітей в державних закладах мати їх відвідувала не завжди в тверезому стані, та не приймала дій для повернення дітей додому, що підтверджується актами соціального інспектування сім'ї [PERSON], а також свідченнями юрисконсульта Ізмаїльського міського притулку для дітей - [PERSON], а також свідченнями лікаря будинку дитини - [PERSON] Як вбачається з доповідної записки лікаря-педіатра діти поступили в державні заклади в брудних речах в занедбаному стані, ослаблені, хворі на педикульоз. В судовому засіданні свідки [PERSON] - психолог Ізмаїльського міського притулку для дітей та [PERSON] - лікар будинку дитини підтвердили стан в якому діти поступили до державних закладів. Відповідно висновку органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради від 09.04.2010 року № 01/21-693 [PERSON] визнано за доцільне та відповідаючим інтересам дітей позбавити батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Відповідно до пояснень [PERSON], [INFO] в нього стосунки з батьками нормальні, однак йому більше подобається проживати в притулку так як там його краще годують та кращі умови для проживання. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не здійснює за ними належний догляд та контроль, не піклується про їх духовний та фізичний розвиток, не цікавиться їх здоров'ям, не проявляє до них батьківську увагу та турботу. Беручи до уваги час, протягом якого відповідачка не цікавилася фізичним та духовним розвитком дітей, не приймала участі в їх матеріальному утриманні, тобто ухилялася від виконання свого юридичного обов'язку по утриманню та вихованню дітей, матеріальне становище відповідачки, суд вважає, що така поведінка відповідачки протягом цього часу є свідомою та винною, оскільки вона мала реальну можливість виконати свій батьківський обов'язок, але не вчинила жодних відповідних дій. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. П.п. 2,3 ч. 1, ч. 2 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з пояснень відповідачки вона працює не офіційно, вантажником на міському ринку, заробіток не стабільний, приблизно 800 грн. на місяць. Відповідно до 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в інтересах [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити, так як позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей є доцільним та відповідає найвищим інтересам дітей та особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

Outcome: approved