Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

В серпні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій незаконними, зобовязання здійснити нарахування та виплату недоплаченої частини підвищення до пенсії в сумі 6257,10 грн. за періоди з 01.06.2006 р. по 01.07.2010 р. включно, а також зобовязати здійснювати нарахування в розмірі, що встановлений [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" здійснити перерахунок пенсії із врахуванням 30 відсоткової надбавки до неї в подальшому, посилаючись на те, що відповідно до [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" він є дитиною війни, так як на час закінчення Другої світової війни йому не виповнилось 18 років, що згідно зі ст. 6 цього ж [PERSON] йому у вказані періоди було передбачено підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, яке відповідач, незважаючи на рішення Конституційного Суду України, не виплачує. Позивач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, направила до суду заяву в якій просить справу слухати без її участі, проти позову заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 1 [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [INFO] є громадянином України та станом на 02.09.1945 р. йому було менше 18 років, що підтверджується наявними в матеріалах справи паспортними даними позивача. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 7.09.2010 року позовні вимоги позивач в частині визнання дій неправомірними, зобовязання перерахувати, призначити та сплатити недоплачену частину підвищення до пенсії як дітям війни в частині позовних вимог за період з січня 2006 року по червень 2009 року було закрито. В силу ст. 6 [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З 1 липня 2009 року по 1 липня 2010 року будь - які зміни в ст. 6 [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" не вносились. Посилання представника відповідача на те, що управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому при нарахуванні вказаної надбавки до пенсії в 2009 році керується Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» від 15.04.2003 №544 та Постановою Кабінету Міністрів №530 від 28.05.2008 року не заслуговують на увагу, оскільки Закон України має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України. Таким чином, вимоги позивача про перерахунок та виплату йому надбавки до пенсії як дитині війни за період з 01 липня 2009 року по 1 липня 2010 року включно підлягають задоволенню. Невиконання державою (в особі Пенсійного Фонду, на який покладено обов'язок проведення виплат за аналогією з положеннями [PERSON] України "Про бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 р. за № 107-У1) своїх соціальних зобовязань щодо окремих громадян ставить їх у не рівні умови, підриває принцип довіри особи до держави і закономірно призводить до порушення принципів соціальної справедливості у правовій державі. Законами України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік" безпідставно скасовано та зменшено відповідно обсяг соціальної пільги, виплата якої передбачена іншим чинним [PERSON], а саме [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" і гарантована Конституцією України. На підставі викладеного, суд не приймає заперечення проти позову з боку відповідача, у тому числі і щодо законодавчого не врегулювання розміру мінімальної пенсії за віком, що підлягає застосуванню для обчислення розміру доплати, порядку виплат та джерел фінансування. [PERSON] України „Про соціальний захист дітей війни і обставин справи дають суду підстави до висновку, що соціальні права позивача на отримання доплати до пенсії як особі, що має статус "дитина війни" на 30 відсотків, порушені, а тому підлягають захисту в судовому порядку шляхом часткового задоволення його позову. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування до пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження. Обовязок нарахування доплати до пенсії позивачу в розмірі, передбаченому ст. 6 [PERSON] України покладено на управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому за місцем проживання позивача. Беручи до уваги, що Закон України "Про соціальний захист дітей війни" в цілому і ст. 6 не суперечить Конституції України, то в даному випадку суд вважає застосувати правила, передбачені частинами 4, 8, 9 ст. 8 ЦПК України про те, що у разі невідповідності правового акту закону України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу, а якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону). Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини. В пенсійному законодавстві про розмір мінімальної пенсії за віком передбачено в [PERSON] України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в ч. 1 ст. 28. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший, немає. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що неможливо прийняти до уваги положення ч. 3 ст. 28 зазначеного [PERSON], з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим [PERSON], оскільки, наявність такої норми та відсутність іншого визначеного на законодавчому рівні мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації визначених Конституцією гарантій, визначених у ст. 46 та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому повинно здійснити доплату до пенсії позивачам з розрахунку 30 відсотків від розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 [PERSON] України "Про загальнообовязкове пенсійне страхування". Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначено нормою [PERSON]. Питання стосунків між субєктами владних повноважень щодо механізму реалізації положень ст. 6 [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" за № 2195, отримання в повному обсязі фінансування на виконання ст. 6 названого закону, не може погіршувати соціальний захист позивача, розмір підвищення пенсії, гарантованих зазначеним [PERSON]. Що стосується позовних вимог в частині зобовязання здійснити перерахунок пенсії із врахуванням підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вимоги ст. 6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни», про право позивача на отримання підвищення до пенсі, є чинними, а тому підлягають виконанню, відповідачем право на подальше отримання цієї допомоги ще не порушено, а захист прав на майбутнє не передбачений діючим законом. \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial