Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

У лютому 2010 року Закрите акціонерне товариство Народна фінансово-страхова компанія Добробут (далі ЗАТ НФСК Добробут) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 17 вересня 2008 року між ним та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 30/005813, за яким останній застрахував майнові інтереси, що повязанні з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до довідки ВДАІ з обслуговування Святошинського району м. Києва від 20 січня 2009 року № 7745 у місті Києві 30 листопада 2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Акура, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], якого постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2008 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 24 листопада 2008 року страхувальник [PERSON] звернувся до ЗАТ НФСК Добробут із заявою про виплату страхового відшкодування в рахунок погашення кредиту. Згідно із Звітом про оцінку автомобіля № 1248/11/08 від 28 листопада 2008 року, проведеним Товариством з обмеженою відповідальністю Сател Груп, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження під час ДТП складає 6660 грн. 28 коп. Вартість проведення автотоварознавчого дослідження становить 398 грн. 40 коп. Страхувальником [PERSON] до ЗАТ НФСК Добробут було надано рахунок-фактуру від 28 листопада 2008 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту вказаного вище автомобіля складає 5877 грн. 00 коп. Також ЗАТ НФСК Добробут понесло витрати щодо надання інформаційно-консультаційних послуг клієнтам по оформленню матеріалів співробітниками ДАІ в розмірі 85 грн. 27 березня 2009 року ЗАТ НФСК Добробут прийнято рішення про виплату страхового відшкодування по випадку пошкодження автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], про що складено страховий акт № 1080. 22 квітня 2009 року ЗАТ НФСК Добробут здійснило виплату страхового відшкодування готівкою в розмірі 5877 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1392 від 22 квітня 2009 року. Загальна сума витрат становить 6360 грн. 40 коп. Відповідно до ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги, яке особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, у звязку із виплатою страхового відшкодування ЗАТ НФСК Добробут набуло право вимоги до [PERSON] як особи винної у заподіянні шкоди. Просило стягнути на користь ЗАТ НФСК Добробут із [PERSON] майнову шкоду в порядку регресу в розмірі 6360 грн. 40 коп. Судом до участі у справі як співвідповідача було залучено Акціонерне страхове товариство Вексель (далі АСТ Вексель), оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у цьому товаристві. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив стягнути з [PERSON] на користь ЗАТ НФСК Добробут суму виплаченої страхувальнику франшизи в розмірі 510 грн. та із АСТ Вексель на користь ЗАТ НФСК Добробут стягнути в порядку регресу майнову шкоду в розмірі 5850 грн. 40 коп. Ухвалою суду від 30 червня 2010 року судом прийнято відмову ЗАТ НФСК Добробут від позову до [PERSON] в частині стягнення з нього франшизи в розмірі 510 грн., оскільки останній добровільно сплатив на користь позивача дану суму збитків. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав, просив стягнути на користь ЗАТ НФСК Добробут із АСТ Вексель суму майнової шкоди в розмірі 5850 грн. 40 коп. Відповідач АСТ Вексель у судове засідання не зявилося, про час і місце судового розгляду повідомлялося належним чином, про причини неявки суд не повідомило. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. 17 вересня 2008 року ЗАТ НФСК Добробут та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № 30/005813, відповідно до якого від пошкоджень було застраховано автомобіль ВАЗ-217030, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору з 18 вересня 2008 року по 17 вересня 2009 року. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2008 року встановлено, що 23 листопада 2008 року о 09 год. 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Акура, реєстраційний номер [NUMBER], у місті Києві на вулиці Підлісній не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, від якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у цій дорожньо-транспортній пригоді судом визнано [PERSON], який порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із звітом № 1248/11/08 про оцінку автомобіля ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER], складеного 28 листопада 2008 року субєктом оціночної діяльності ТОВ Сател Груп, розмір матеріального збитку, завданого власникові даного автомобіля внаслідок його пошкодження під час ДТП, без урахування величини втрати товарної вартості складає 6660 грн. 28 коп., у тому числі ПДВ 1110 грн. 05 коп. За проведення цієї оцінки ЗАТ НФСК Добробут перерахувало ТОВ Сател Груп 398 грн. 40 коп. що підтверджується платіжним дорученням № 3823 від 12 грудня 2008 року. Відповідно до рахунку-фактури, складеного 28 листопада 2008 року субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], складає 5877 грн. 00 коп. Згідно із страховим актом № 1080 від 27 березня 2009 року сума страхового відшкодування становить 5877 грн. 00 коп. Вказану суму коштів 22 квітня 2009 року платіжним дорученням № 1392 позивач ЗАТ НФСК Добробут перерахувало страхувальникові [PERSON] У ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У п. 22.1 ч. 1 ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 29 зазначеного Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. З полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС 0488185 видно, що відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у АСТ Вексель, забезпечений транспортний засіб автомобіль марки Акура, реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії цього полісу з 05 червня 2008 року по 04 червня 2009 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 25500 грн., франшиза 510 грн. Згідно із квитанцією від 29 червня 2010 року [PERSON] сплатив на рахунок ЗАТ НФСК Добробут кошти у сумі 510 грн. Доказів того, що позивач ЗАТ НФСК Добробут понесло витрати за надання інформаційно-консультаційних послуг їхнім клієнтам, які потрапили в ДТП, у розмірі 85 грн., судом не здобуто та позивачем суду не надано. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач АСТ Вексель як страховик цивільно-правової відповідальності [PERSON] зобовязане відшкодувати позивачу ЗАТ НФСК Добробут майнову шкоду в порядку регресу в розмірі 5765 грн. 40 коп. (5877,00 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) + 398,40 грн. (витрати на оцінку матеріального збитку) 510 грн. (сума коштів, сплачених [PERSON]А.). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки судом позовні вимоги ЗАТ НФСК Добробут задоволено частково, на його користь з АСТ Вексель підлягають стягненню судові витрати в розмірі 177 грн. 65 коп.: судовий збір у сумі 57 грн. 65 коп. (1 % від суми задоволених позовних вимог) та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування, ст. ст. 15, 22, 29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,

Outcome: partial