Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з даним позовом в якому вказала, що згідно договору дарування від 15 серпня 1992 року № 1289 вона є власницею жилого будинку № 59 розташованого по вул. Заводській в м. Яготин. З 19 грудня 2000 року і по даний час в будинку прописаний відповідач по справі, її колишній чоловік - [PERSON], з яким вони розлучилися в серпні 2009 року. На його неодноразові прохання виписатися та висилитися з будинку, який належить їй на праві приватної власності, відповідач категорично відмовляється залишити даний будинок. Крім того, відповідач по справі перешкоджає їй вільно без перешкод користуватися належним їй будинку, погрожує фізичною розправою, через що вона була змушена виїхати з даного будинку. З приводу постійних погроз їй розправою з боку відповідача вона зверталася до органів міліції. Просила визнати відповідача втратившим право користування жилим приміщенням та усунути перешкоди в користуванні її майном шляхом виселення відповідача із домоволодіння. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачці на праві власності належить житловий будинок № 59 розташований по вул. Заводській м. Яготин відповідно договору дарування від 15 серпня 1992 року № 1289 (а.с. 8, 9). Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано 18.08.2009 року (а.с. 6). Відповідач прописаний та проживає в даному будинку з 19 грудня 2000 року. З пояснень позивачки вбачається, після розлучення вона неодноразово просила відповідача звільнити її будинок. Однак, відповідач перешкоджає їй вільно користуватися її майном, погрожує фізичною розправою, через що вона вимушена була виїхати з власного будинку. Приходити в будинок вона має змогу лишу у супроводі своїх подруг чи знайомих, щоб обробляти земельну ділянку. Відповідач не пускає її до власного будинку. Пояснення позивачки у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зазначили, що неодноразово супроводжували позивачку до її будинку. Були свідками постійних сварок між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи які проживають разом з ним систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Хоча з пояснень позивачки вбачається, що вона не зверталася до місцевих органів влади з проханням застосувати засоби громадського впливу, в матеріалах справи присутні дві постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.05.2010 року та 01.04.2010 року з яких вбачається, що позивачка зверталася до правоохоронних органів з заявами про протиправну поведінку відповідача, що характеризує поведінку відповідача як систематичне порушення правил співжиття. Крім того, слід зазначити, що позивачка володіє зазначеним будинком на праві власності. Відповідач своїми діями, які виразилися у недопущенні власника будинку до свого майна, порушив її право власності. Позивачка вимушена проживати у своїх знайомих. Все це беззаперечно свідчить про порушення відповідачем правил співжиття та право власності позивачки. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на зазначене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved