Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ сумісного майна подружжя та про визнання права власності на 1\\2 частину квартири. В позовній заяві позивачка вказує, що 05 січня 1994 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу сторони по справі мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що 10 липня 1996 року в період шлюбу на сумісні кошти сторони по справі придбали квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на імя відповідача. Позивачка вказує, що 04 серпня 2007 року вона з відповідачем припинила шлюбно-сімейні відносини. Після цього часу у відповідача по справі зявились борги перед деякими банківськими установами, і тому на квартиру був накладений арешт. Позивачка вважає, що як один з подружжя, вона по закону має право на 1\\2 частину квартири, у добровільному порядку вирішити спор про розподіл квартири не має можливості, тому вона просить суд визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], яка зареєстрована на імя відповідача. Також позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 840,81 грн. В судове засідання сторони не зявились. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Від представника третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги позивачки не визнають в повному обсязі, оскільки майно подружжя [PERSON] на даний час обтяжено іпотекою і борговими зобовязаннями, що виникли під час шлюбу позивачки і відповідача. А якщо під час шлюбу один з подружжя укладає договір, то вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Представник третьої особи вважає, що поділ майна треба проводити або після задоволення усіх вимог кредиторів, якими обтяжене це майно, або провести його з врахуванням усієї суми боргів подружжя. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст.ст. 224-227 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 05 січня 1994 року. \\а.с. 7\\ Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. \\а.с. 7\\ 10 липня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно якого [PERSON] купив 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] (р. № 2409). \\а.с. 11\\ 25 січня 2010 року державним виконавцем Відділу ДВС Мелітопольського МУЮ [PERSON] винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] до виконання погашення заборгованості [PERSON] перед ЗАТ КБ «Приват Банк». \\а.с. 10\\ У позові позивачка вказала, що вона припинила шлюбно-сімейні відносини з відповідачем 04 серпня 2010 року. 08 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 20\~000 доларів США. \\а.с. 38-39\\ 14 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 10\~000 доларів США. \\а.с. 43-44\\ 17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 50\~000 доларів США. \\а.с. 40-42\\ Згідно до вимог ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що 2-кімнатна квартира [ADDRESS] була придбана за період шлюбу сторін по справі, тому вважає необхідним визнати 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя позивача та відповідачки, визнати за позивачкою право власності на 1\\2 частину вказаного житлового будинку. Згідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини прозовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при подачі позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 721,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн. Оскільки відповідачка позовні вимоги в частині позову про визнання права власності на 1\\2 частину нежитлового приміщення залишила без розгляду, а інвентарна вартість квартири станом на 10 березня 2010 року становить 44163 грн., тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 220,81 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved