Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом \p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\\p\до [PERSON] Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі про стягнення недоплаченої пенсії та зобовязання здійснити нарахування пенсії відповідно до чинного законодавства, посилаючись на те, що він особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії і має право на пільги і компенсації, встановлені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та перебуває на обліку в [PERSON] пенсійного фонду в Тростянецькому районі як пенсіонер. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Відповідно до ст.51 п.1 вказаного Закону йому повинна виплачуватися щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка йому фактично не виплачувалася. Вказані права позивача порушені, виплачуються кошти в заниженому розмірі. На початку липня 2010року позивач звернувся до УПФ з письмовою заявою про перегляд його пенсії та нарахування пенсії у відповідності до вимог законодавства. Його було надано відповідь, що пенсія нараховується згідно чинного законодавства та посилаються на постанову КМУ №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року, щодо встановлення розміру його пенсії на рівні 655грн. Але, рішенням КСУ №19-рп/2009 від 08.09.2009 року у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів, п.10 постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року, було визнано неконституційним та таким, який втратив чинність з моменту ухвалення рішення по цій справі. Згідно розрахунку позивача, відповідач мав сплатити кошти по теперішній час в сумі: з 01.01.2009 року згідно ст.54 ЗУПро державний бюджет 2009 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, складає на рівні грудня 2008 року 498грн.; з 01.11.09р. По 31.12.2009року складає в сумі 573 грн.: (498грн.х30%=149,40грн.х10міс.=1494грн.)+ (573грн.х30%= 171,90грн х2міс.=343,80грн.) з 01.01.10р. прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає 695грн., з 01.04.10р. - 706грн., з 01.07.10р. -709грн. Всього станом на 01.09.2010року до сплати підлягає 3101грн.40 коп. Позивачу не доплачено до пенсії за 2007 рік кошти на оздоровлення у сумі: -за 2007 рік 5 мінімальних заробітних плат х450грн.( з 01.12.2007 року ЗУПро державний бюджет на 2007 рік від 23.12.2006 року) 2250грн. -за 2008 рік 5 мінімальних заробітних плат х605грн.( з 01.12.2008 року ЗУПро державний бюджет на 2008 рік від 23.12.2007 року) 3025грн. -за 2009 рік 5 мінімальних заробітних плат х605грн.( з 01.12.2009 року ЗУПро встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20.10.2009 року №1646) 3720грн. А всього станом на 01.09.2010року у сумі 8995 грн. Позивач просить зобовязати УПФ в Тростянецькому районі нарахувати та стягнути на його користь з відповідача невиплачену щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах 30% мінімальної пенсії за віком, у період з 1 січня 2009 року по 1 вересня 2010року у сумі 3101грн. 40 коп. та стягнути невиплачену щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за один рік у сумі 8995 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги частково змінив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах 30% мінімальної пенсії за віком, у період з 1 січня 2009 року по 1 вересня 2010року у сумі 3101грн. 40 коп. та в подальшому зобовязати проводити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням ст.ст.48,49,51,67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з доплатою 30% від мінімальної пенсії за віком. Від пункту про стягнення допомги на оздоровлення відмовляється, так як буде звертатися по даному питанню до належного відповідача. Представник відповідача [PERSON] пенсійного фонду України в Тростянецькому районі в судове засідання не зявився хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, та подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначав, що позивачу призначена пенсія за віком та щомісячна додаткова пенсія, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 2 категорії згідно ст.51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 29.02.2008 року і розмір пенсії згідно ЗУПро загальнообовязкове державне пенсійне страхування станом на 01.07.2010року становить 859,64 грн., де 553грн.57 коп. - розмір пенсії за віком, обчислений із стажу та заробітку, 155,43 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (709), 44,29 грн. - доплата за понаднормований стаж, 106,35 грн. - додаткова пенсія потерпілому внаслідок ЧАЕС 2 категорії. Крім того, УПФУ в Тростянецькому районі не здійснює щорічну допомогу на оздоровлення, так як ця функція відділу праці та соціального захисту населення і тому позовні вимоги про стяггнення щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за один рік в сумі 8995 грн. є безпідставними та необгрунтованими і задоволенню не підлягають. Щодо застосування при обрахунках розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ЗУПро загальнообовязкове державне пенсійне страхування ч.1 с.28 якого зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то ч.3 цієї ж статті визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацем 1 ч.1 цієї ж статті, застосовуються виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Крім того, це є єдине нормативне визначення мінімальної пенсії за віком. Інші нормативи, акти, окрім ЗУПро загальнообовязкове державне пенсійне страхування, поняття мінімальної пенсії за віком не розкривають. Просить відмовити у задоволенні вимог за безпідставністю. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм обставини. Із копії посвідчення серії А №210833 виданого 15.12.1993 року(а.с.6), вбачається, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 2. Із наданого позивачем листа з [PERSON] пенсійного фонду в Тростянецькому районі(а.с.7) вбачається, що [PERSON] призначена пенсія за віком та щомісячна додаткова пенсія, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 2 категорії згідно ст.51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 29.02.2008 року і розмір пенсії згідно ЗУПро загальнообовязкове державне пенсійне страхування станом на 01.07.2010року становить 859,64 грн., де 553грн.57 коп. - розмір пенсії за віком, обчислений із стажу та заробітку, 155,43 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (709), 44,29 грн. - доплата за понаднормований стаж, 106,35 грн. - додаткова пенсія потерпілому внаслідок ЧАЕС 2 категорії. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права й свободи гарантуються, і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. було визнано неконституційними вищевказані положення Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України. Конституцією України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Ст. 8 Конституції України передбачає, що Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України й повинні відповідати їй. Принцип верховенства права передбачає, що всі підзаконні нормативно-правові акти мають відповідати за своїм змістом Конституції України. Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1-4, встановлюється у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ст.51 цього ж закону, особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 цього ж закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до ст.28 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при розрахунку додаткової пенсії, передбаченої ст.51 Закону України № 796 застосуванню при її обчисленні підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. У відповідності до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додатковї пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. За таких обставин суд вважає необхідним в даній частині позов задовольнити, зобовязавши відповідача УПФ в Тростянецькому районі здійснити нарахування та виплату [PERSON] додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком з 01.01.2009 року по 01.09.20010 року і до зміни чи скасування підстав для перерахунку пенсії за шкоду. В разі встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, затвердженого Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, управління Пенсійного Фонду України в Тростянецькому районі зобовязане здійснювати перерахунок розміру пенсії з дня його встановлення. Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними актами суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору підлягає застосуванню положення ст.46 Конституції України, як норми прямої дії, які мають найвищу юридичну силу: ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»; ст.5 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування»; ст.ст.7,28,42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»; ст.ст.2,4 Закону України «Про прожитковий мінімум»; ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»; ст.ст.50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а не п.1 Постанови КМУ «Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 1 серпня 1996 року, та порядок обчислення пенсій, що призначаються після 1 серпня 1996 року» від 26.07.1996 року №831 і не п.2 Постанови КМУ «Про відвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року №1, оскільки їх застосуванням [PERSON] Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області було запроваджено обмеження та зменшення розміру пенсії позивача, що призвело до звуження змісту та обсягу його права на пенсійне забезпечення, всупереч вимогам ст.64 Конституції України. Крім того, підзаконні акти, подібно законам, обов»язкові для виконання та мають необхідну юридичну силу. Але їх дія обмежена законом: вони не можуть виходити за межі законодачого регулювання, їх норми носять вторинний у порівнянні з законом характер. Підзаконні акти не можуть змінювати або скасовувати норми законів. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення ( ч.5,7 ст. 48 Закону України № 796-ХІІ). Ця виплата є компенсаційною, гарантованою державою. Виходячи з наведеного та з урахуванням вимог ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», належним відповідачем для вирішення питання про виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення є [PERSON] праці та соціального захисту населення. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з УПФУ в Тростянецькому районі доплати до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження. На підставі викладеного,

Outcome: partial