Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саймонс» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, виплати середнього заробітку за весь час затримки та моральної шкоди. В позовній заяві зазначає, що з 1 серпня 2007 року працював в ТОВ «Саймонс» на посаді водія автотранспортних засобів. 30 червня 2009 року на підставі власноручно поданої заяви був звільнений з роботи за власним бажанням. При звільненні з ним не проведено остаточний розрахунок по заробітний плат внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 3963 грн. 36 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить суд стягнути на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 3963,36 грн., 393,50 грн. компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з несвоєчасною їх виплатою та 5680 грн.. 82 коп. середнього заробітку за час затримки заробітної плати по день подання позову. Окрім того вважає, що несвоєчасна виплата заробітної плати призвела до моральних страждань, внаслідок чого у позивача погіршився загальний стан його здоровя, він втратив сон. психологічну рівновагу а тому просить стягнути моральну шкоду у розмірі 1700 грн.. Представник відповідача в судове засідання не прибув однак подав письмові заперечення, де зазначив, що заборгованість виникла у звязку з тяжким матеріальним становищем ТзОВ «Саймонс». Суд, заслухавши пояснення позивача, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено і сторонами не оспорюються, що позивач працював на посаді водія автотранспортних засобів ТзОВ «Саймонс» з 1 серпня 2007 року по 30 червня 2009 року. Як вбачається з довідки бухгалтерії, та платіжної відомості №39 заборгованість по заробітній платі позивача становить 2753,68 грн. та 684,20 грн. відпускних. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. У випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», розмір компесації на час звернення до суду у позивача становить 393 грн. 50 коп. Згідно ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сумм, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до розрахунків, які проведені на підставі постанови Кабінету міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньо місячна зарплата позивача становить 660 грн. 56 коп. З моменту звільнення з роботи по день звернення до суду затримка розрахунку при звільненні з роботи становить 258 дні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог цивільного законодавства наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві у чому полягають моральні втрати, чим обгрунтовано розмір їх відшкодувань. Як зазначає в своїй позовній заяві позивач, йому були завдані душевні страждання, втрачено нормальні життєві звязки, погіршився стан здоров'я. Однак при цьому, позивачем не надано суду, жодної медичної довідки з приводу розладу здоровя, а саме встановлених наслідків психічних переживань і хвилювань які він переніс у такий то період. Враховуючи викладене, суд вважає, що невиплата заробітної плати позивачу мала місце достатньо тривалий час. Такі дії відповідача є порушенням його законних прав, що призвело до моральних страждань і вимагає від позивача часткового відшукання додаткових зусиль для організації свого життя. Суд також вважає, що наявна сума заборгованості не могла вплинути на значну втрату нормальних життєвих звязків позивача, а тому на підставі ст. 237-1 КЗпП України вимоги у частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково, на суму 500 гривень. На підставі ст.ст. 96, 97, 116, 117, КЗпП України, п. 9 Постанови ПВСУ від 06.11.1992 року,

Outcome: approved