Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Прокурор Герцаївського району в інтересах Головного управління Держкомзему в Чернівецькій області звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 644245 від 20 лютого 2006 року належало на праві власності земельну ділянку площею 0,65 га на території Острицької сільської ради для ведення сільськогосподарського виробництва. 22 липня 2008 року [PERSON] було отримано державний акт серії ЯД № 074129 на право власності на земельну ділянку площею 0,6506 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Острицької сільської ради Герцаївського району. Підставою отримання такого акту було розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 25 грудня 2006 року за № 462-р. В подальшому, 22 липня 2008 року [PERSON] як власник спірної земельної ділянки уклала нотаріально посвідчений договір із левчук Х.О. якій продала вказану земельну ділянку. Оскільки, за наслідками проведеною прокуратурою району перевірки встановлено, що спірне розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 25 грудня 2006 року № 462-р не стосується [PERSON], а стосується воно інтересів громадянина [PERSON], тобто цільове призначення земельної ділянки належної [PERSON] відбулося незаконно, просив суд визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,6506 га серії ЯД № 074129 виданий на її імя, та урахуванням того, що спірна земельна ділянка була продана левчук Х.О., з підстав передбачених ст.ст. 21, 210 ЗК України, також просив суд визнати недійсними договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між [PERSON] і [PERSON] від 27.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1508 та визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,6505 га серії ЯД № 074172 виданий 25 липня 2008 року на імя [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,6841 га розташованої на території Острицької сільської ради Герцаївського району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Головне управління Держкомзему в Чернівецькій області свого представника в судове засідання не направила, однак надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності так як проти задоволення позову не заперечували. Відповідачка [PERSON] проти розірвання договору купівлі-продажі земельної ділянки заперечувала, однак суд пояснила, що за наслідками праці у колишньому колгоспі «Прут» що в с. Остриця Герцаївського району, як особі яка вийшла на пенсію з даного господарства, їй була виділено земельну ділянку частку (пай) розташовану поблизу м. Чернівці. Вказану земельну ділянку до 2008 року вона разом із сімєю обробляли, а в подальшому за наслідками її було продано. Документами по оформленню продажу вказаної земельної ділянки займалися її родичі, при цьому вона нікуди не їздила крім нотаріуса, де підписувала якісь папери, як їй пояснили з приводу продажі зазначеної земельної ділянки. Розмір коштів за скільки було продано земельну ділянку їй не відомо. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомим для суду причинам, хоча про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. При таких обставинах суд згідно ст. 224 ЦПК України вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник [PERSON] райдержадміністрації - [PERSON] проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що угоду про яку просить визнати недійсною та відповідно державні акти на землю за вказаною угоду, були вчинено внаслідок протиправних дій службових осіб райдержадміністрації, які працювали на той час, а не самої адміністрації. Разом з тим, за наявними журналами реєстрації заяв громадян, журналів розпоряджень [PERSON] райдержадміністрації, будь-якої заяви [PERSON] з приводу зміни цільового призначення земельної ділянки належної їй на праві власності не значиться, а значить вказане питання не було предметом розгляду адміністрацією. Розпорядження з даного питання відносно [PERSON] в [PERSON] райдержадміністрації також не значиться. Представник третьої особи без самостійних вимог - відділу Держкомзему в [PERSON] районі - [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував та суду пояснив, що у відділ відсутні будь які документи на підтвердження зміни [PERSON] цільового призначення земельної ділянки належній їй на праві власності як земельної частки (пай). За наявними у відділі первісних записів у книгах обліку Державних актів на землю, за [PERSON] рахувалася земельна ділянка як така що отримана як земельна частка (пай). За останніми наявними даними у відділі, за [PERSON] рахувалася така земельна ділянка як така що видана для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка за договором купівлі продажу була продана [PERSON] Технічної документації щодо зміни цільового призначення земельної ділянки у відділі не має та чи було така, йому не відомо так як він виконує обовязки начальника на протязі останнього року, хоча вся документація з даних питань має зберігатися саме у відділі. Представник третьої особи без самостійних вимог - Чернівецької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» (в подальшому Центр) позов не визнав, та суд пояснив, що Центром в автоматичному режимі ведеться облік державних актів на право власності на землю починаючи з 2006 року, а тому спірні Державні акти на землю виданих на [PERSON] та левчук Х.О. за наявною інформацією у Центрі рахуються як такі, що були надані останнім для будівництва та обслуговування житлового будинку. Стверджує, що на час звернення заявниці [PERSON] до Центру, останньою було надано пакет документів по зміні цільового призначення земельної ділянки, в т.ч. розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 25 грудня 2006 року № 462-р яке стосувалося саме її. У Центрі самі розпорядження, рішення про надання земельної ділянки, зміни цільового призначення землі не зберігаються та після видачі державних актів на землю повертаються заявникам. Де ділося спірне розпорядження йому не відомо. Виходячи з межових знаків спірної земельної ділянки, яка на теперішній час рахується за [PERSON], може з точністю стверджувати, що остання першочергово належала [PERSON] як земельна ділянка частка (пай). Представник третьої особи без самостійних вимог - Острицької сільської ради Герцаївського району в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, направив суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності. Приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, будь-які пояснення по суті спору суду надано нею не було. Суд, заслухавши пояснення сторін, відповідачку та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 10.02.2006 року №52-р [PERSON] 20 лютого 2006 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,65 га на території Острицької сільської ради для ведення сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з плану зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON] вона має форму прямокутника, її межі вказані у вигляді рівних ліній. Земельна ділянка останньої від лінії «А» до «Б» межує з земельною ділянкою гр.[PERSON], від «Б» до «В» - з земельною ділянкою гр.[PERSON], від «В» до «Г» - з земельною ділянкою сільської ради - дорога, а від точки «Г» до точки «Д» - з земельною ділянкою гр.[PERSON], а від точки «Д» до «А» - з землями сільської ради - дорога. Розмір меж земельної ділянки становить 63,2 м х 102,95м.х 39,20м.х165,96мх39,21м. За наведених обставин, суд знаходить встановленим, що [PERSON] як колишньому член КСП «Прут» в установленому на той час законодавством було надано земельну ділянку частку (пай) розміром 0,65 га що обєктивно відповідає поясненню останній, представникам відділу земельних ресурсів Герцаївського району та Чернівецької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру». Разом з тим, 22 липня 2008 року, на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 25 грудня 2006 року № 462-р [PERSON] було видано державний акт серії ЯД № 074129 на право власності на земельну ділянку площею 0,6506 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Острицької сільської ради Герцаївського району. Згідно вказаного акту на право приватної власності на землю, по сусідству із земельною ділянкою [PERSON] від точки «А» до точки «Б» плану межувала земельна ділянка гр.[PERSON], від точки «Б» до точки «В» межувала земельна ділянка гр.[PERSON], від точки «В» до точки «Г» - межували землі сільської ради - дорога, від точки «Г до точки «Д» - межувала земельна ділянка гр.[PERSON] та від точки «Д» до точки «А» - землі сільської ради - дорога. Розмір меж земельної ділянки становить 63,02 м х 102,95 м х 39,20 м. х 165,96 м х 39.21 м. Виходячи з принципу оцінки доказів закріпленому у статті 60 ЦПК України, суд вважає безспірно встановленим, що земельна ділянка видана [PERSON] за державних актом № 644245 від 20 лютого 2006 року «для ведення сільськогосподарського виробництва» та земельна ділянка яка була отримання останньою за державним актом від 22 липня 2008 року «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» є одна і та сама. Таким чином, правовою підставою за якою відбулася зміна цільового призначення земельної ділянки [PERSON] з «ведення сільськогосподарського виробництва» на «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» стало розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 25 грудня 2006 року № 462-р. Статтею 20 Земельного кодексу України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Порядок зміни цільового призначення земельних ділянок з ініціативи громадян та юридичних осіб встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» ( в подальшому Порядок) від 11 квітня 2002 року. У відповідності до п.2 Порядку, зміна цільового призначення земельної ділянки проводиться на підставі заяви (клопотання) її власника до сільської, селищної, міської ради, якщо земельна ділянка розташована в межах населеного пункту, або до районної державної адміністрації, якщо земельна ділянка розташована за межами населеного пункту. Рішення сільської, селищної, міської ради або відповідного органу виконавчої влади про зміну цільового призначення земельної ділянки є підставою для оформлення громадянину або юридичній особі державного акту на право власності на земельну ділянку із зміненим цільовим призначенням (п.12 Порядку). Як вбачається зі змісту розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 25 грудня 2006 року № 462-р вона стосується інтересів [PERSON] по затвердженню проекту відведення земельної ділянки по зміні цільового призначення земельної ділянки належної йому на праві власності згідно державного акту. Будь-яких даних що вказане розпорядження якимось чином торкається також і інтересів відповідачки [PERSON] щодо зміни цільового призначення земельної ділянки належної їй, з останньої не вбачається так як про таке не зазначено у самому розпорядженні. За наслідками дослідження в судовому засіданні журналу реєстрації розпоряджень [PERSON] райдержадміністрації за 2006 рік, судом будь-якого розпорядження яке би стосувалося відповідачки [PERSON] з даних питань в т.ч. і за іншим номером чи під іншою датою не встановлено. Відсутня така заява (не зареєстрована) і у журналі реєстрації заяв та скарг громадян [PERSON] райдержадміністрації за вказаний період. Отже, оцінюючи вищенаведені докази у їх сукупності разом із поясненнями наданими суду представниками [PERSON] райдержадміністрації та відділу земельних ресурсів Герцаївського району, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] із заявою про зміну цільового призначення земельної надання належної їй на праві власності для «ведення сільськогосподарського виробництва» на «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» до цього органу виконавчої влади - [PERSON] райдержадміністрації взагалі не зверталася. Свідченням того, що спірне розпорядження № 462-р від 25 грудня 2006 року не має ніякого відношення до відповідачки [PERSON] також є наявні записи у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на постійне користування землею, договорів оренди землі по Острицькій сільській раді Герцаївського району, а саме, що за даним розпорядженням виданого на ім»я [PERSON], інтереси якого вона і стосується, державний акт на право власності на землю був зареєстрований за останнім ще 26 лютого 2006 року. Таким чином, жодних доказів на підтвердження того що відповідачка [PERSON] в установленому законодавством порядку зверталася до органу виконавчої влади із заявою щодо зміни їй цільового призначення спірної земельної ділянки та така заява була розглянута з прийняттям відповідного розпорядження судом не встановлено, у звязку з чим [PERSON] 22 липня 2008 року було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 074129 без належних на те підстав, а тому даний державний акт повинен бути скасований. Судом також встановлено, що 22 липня 2008 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] придбано у [PERSON] земельну ділянку площею 0,6506 га (кадастровий номер 7320784000:01:002:0179) за цільовим призначенням - будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані на території Острицької сільської ради Герцаївського району. На підставі вказаного договору купівлі-продажу, 25 липня 2008 року відділом земельних ресурсів у [PERSON] районі видано Державний акт про право власності на вказану земельну ділянку на ім.»я [PERSON] серія ЯД № 074172. Відповідно до вимог ч.1,2, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з вимогами ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Статтею 21 ЗК України встановлено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними угод щодо земельних ділянок. Угоди укладені із порушенням встановленого законодавством порядку купівлі-продажі, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду (ст. 210 ЗК України) Оскільки в судовому засіданні здобуто достовірні докази того що органом виконавчої влади - [PERSON] райдержадміністрацією без будь-яких на то підстав незаконно було змінено цільове призначення земельної ділянки належної відповідачці [PERSON], в звязку з чим в останньої у встановленому законом порядку не виникло право власності на земельну ділянку «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» яка відчужена нею незаконно, а тому договір купівлі-продажу земельної ділянки не може вважаться правочином. За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що договір купівлі- продажу земельної ділянки від 22 липня 2008 року якій був укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1508 в силу положень ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст. 21 ЗК України та ст. 41 Конституції України має бути визнаний недійсним як такий, що суперечить Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Крім того, відповідно до Законів України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих актів» спочатку до 01 січня 2007 року, в подальшому до 1 січня 2008 року, а на теперішній час до 1 січня 2012 року не допускається: купівля- продаж земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до Закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення)". Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази з врахуванням наведених положень законодавства, суд вважає встановленим що укладення спірного договору відбулося під час встановлення заборони на відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв). Державний акт серії ЯД № 074172 на право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території Острицької сільської ради Герцаївського району, кадастровий номер 7320784000:01:002:0179. площею 0,6506 га, виданий [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010881100426 виданий відділом земельних ресурсів у [PERSON] районі на підставі недійсного правочину, а тому не може посвідчувати право власності [PERSON] на земельну ділянку та підлягає визнанню недійсним. Приходячи до висновку про визнання недійсним вказаного акту про право власності на земельну ділянку, суд виходить із засад застосування аналогії закону та положень ЦК України про визнання правочину недійсним. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що на час укладання правочинну сторони домовилися про всі його істотні умови, обидва вони діяли без будь - якого на те примусу, правомірно та вважає їх безпідставними, такими що спростовуються статтею 216 ЦК України, згідно якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенстваправа. В силу ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Отже, прокурор, діючи у відповідності до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» на захист інтересів держави в особі Головного управління Держкомзему в Чернівецькій області на якого покладено функцію контролю за охороною та цільовим використанням земель, правомірно звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовна вимога щодо визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,6841 га, розташованої на території Острицької сільської ради Герцаївського району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не відповідає чинному законодавству і в задоволення слід відмовити. На підставі ст.ст. 8, 14 Конституції України, ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 21, 210 ЗК України,

Outcome: partial