overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона 22.10.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від сумісного проживання мають доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на протязі останніх двох років матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працевлаштований і отримує заробітну плату, тому просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини його заробітку(доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав, при цьому вказував, що сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу в розмірі ? частини свого заробітку (доходу). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3), в добровільному порядку матеріальної допомоги своїй дитині не надає, хоча зобов'язаний і має таку можливість, так як він працевлаштований і отримує заробітну плату. З вказаним позивачкою розміром аліментів відповідач згоден і такий розмір не буде порушувати права цієї дитини, а також дитини від першого шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси дітей і інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

01.02.2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю та витребування майна. В\~судовому засіданні 30 березня\~2010 року позивач відмовився від позову. Відповідачка не заперечувала проти прийняття судом відмови від позову. \~\~Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи суд приходить\~до наступного. an;tag3:12pt;">\~\~Відповідно до п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Суд вважає можливим прийняти відмову [PERSON] від позову і закрити провадження у справі, оскільки особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~\~Підстав для не прийняття відмови від позову судом не встановлено. На&nbsp;підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач в судовому засіданні підтримавши позов пояснила, що 21.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисянського районного управління юстиції Черкаської області було зареєстровано її шлюб з [PERSON], [INFO]. Після весілля на прохання матері чоловіка відповідачки [PERSON], позивачка надала їй позику з подарованих на весіллі коштів, а саме: гроші в сумі 6 тис. грн. Зважаючи на наявність родинних відносин, будь які письмові документи під час передачі грошей не укладалися. Відповідачка брала на себе зобов»язання повернути позичені гроші на протязі місяця, але свої зобов»язання не виконала. Неодноразові звернення позивачки з приводу повернення позики, позитивних результатів не принесли. У квітні 2010 року позивачка звернулася до Лисянського РВ УМВС України із заявою щодо повернення відповідачкою позичених грошей. У пояснені, які відповідачка дала працівникам міліці, вона не заперечує факт позики грошей в сумі 6 тис. грн., але посилається на неможливість своєчасного повернення відповідної суми через відсутність роботи та заробітку у неї і її чоловіка. По даній заяві позивачки було винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, так як в даних діяннях вбачаються цивільно правові відносини і їх потрібно вирішувати шляхом звернення до суду в приватному порядку. Вказані обставини спонукають позивачку звернутися до суду за захистом порушеного права, враховуючи, що вказана сума є для неї значною, а на її утриманні перебуває малолітня дитина. Відповідно до ст.. 1046 ЦКУ, за договором позики позикодавець передає позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов»язується передати таку ж суму грошей, якщо строк повернення грошей не встановлений, то позика підлягає поверненню на протязі 30 днів з дня пред»явлення вимоги. Оскільки вимоги про повернення позики відповідачем проігноровані, позика підлягає до повернення в судовому порядку. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що наміру не віддавати гроші молодому подружжю вона не має, проте на даний час вона та її чоловік являються безробітніми, і не мають можливості віддати позичені гроші саме зараз. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з слідуючих підстав. Оскільки позивачка підтримує даний позов, а відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечує, що вбачається з пояснень взятих у неї працівниками міліції, то факт позики [PERSON] [PERSON] грошові кошти в сумі 6 тис. грн. має місце. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.12.2024 року мотивуючи тим, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено повторним свідоцтвом про народження серії І-ЖД №231607 від 02.07.2010 р. Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, що не заперечується самим відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, а також враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.12.2024 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

для підготовки повного тексту рішення потрібен тривалий час у звязку із складністю справи та кількістю досліджених в судовому засіданні доказів. А тому суд приходить до висновку про доцільність проголошення вступної та резолютивної частини рішення з підготовкою повного тексту рішення на 04 жовтня 2010 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дітьми трьохрічного віку, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав, згоден виплачувати аліменти на утримання дружини. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2009 року, від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В теперішній час позивач перебуває у відпустці по догляду за дітьми, до виповнення трьох років. Відповідач на утримання дружини в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання до досягнення доньками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 22 березня 2013 року, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи стягнення з 20 липня 2010 року. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, та витрати на інформаційно - технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини, з усіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дітьми повнолітнього віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав, згоден виплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2009 року. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], котрі знаходяться на утриманні позивача. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в дуже скрутний матеріальний стан, що є для неї обтяжним. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача варто стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини, з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дітей, починаючи стягнення з 20 липня 2010 року. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір та витрати на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач пред'явив позов до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування належним йому на праві власності житловим будинком на підставі договору дарування в м. Тлумач по вул. О.Кобилянської, 20 Івано-Франківської області, в якому відповідачка [PERSON] з 27 липня 1985 року прописана і проживала по 1995 р., однак з 1995 року в даному господареві не проживає, а залишилася бути прописаною по даний час. З цього часу вона проживає у своєї матері в м. Тлумачі, по вул. Сірка, 11 і добровільно не бажає виписатись з його господарства. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надіслав суду письмову заяву в якій позов підтримує, просить справу слухати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але надіслала суду письмову заяву в якій позов визнає, просить справу слухати у її відсутності Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності житловий будинок в м. Тлумач по вул. О.Кобилянської, 20 Івано-Франківської області. Відповідачка значиться зареєстрована в цьому жилому приміщенні, але фактично в ньому не проживає з 1995 року, що підтверджується письмовими доказами по справі. Відносно відповідачки відсутні обставини, які б тягли збереження за нею жилого приміщення понад встановлений законом шестимісячний строк, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.71, 72, 163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач пред'явив позов до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування належної йому на підставі договору дарування квартири [ADDRESS], в якій відповідач прописаний, але фактично не проживає більше трьох років. На неодноразові вимоги виписатися з належної йому квартири в добровільному порядку відповідач не реагує. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надіслав суду письмову заяву в якій позов підтримує, просить справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився вдруге, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності квартира в м. Тлумач по вул. Довженка, 14/12, Івано-Франківської області на підставі договору дарування. Відповідач значиться зареєстрований в цій квартирі, але фактично в ній не проживає більше трьох років, що підтверджується письмовими доказами по справі. Відносно відповідача відсутні обставини, які б тягли збереження за ним жилого приміщення понад встановлений законом шестимісячний строк, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.71, 72, 163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

15 вересня 2010 року ВАТ „Миколаївгаз звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. Посилався на те, що [PERSON] є абонентом ВАТ „Миколаївгаз, як споживач природного газу, який є власником житлового будинку № 14, розташованого по вул. Перемоги в м. Нова Одеса Миколаївської області і користується газовою плитою та котлем для опалювання будинку. Відповідач в порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99р. № 2246 „Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання щомісячно не розраховується за спожитий газ. У період з 01.01.2008 р. по 01.08.2010 р. у відповідача існує борг по поточним платежам за спожитий газ у сумі 1166 грн 62 коп. Просили стягнути з відповідача вказану суму боргу. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач заявлені вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є абонентом ВАТ „Миколаївгаз і має в користуванні газові прилади, а саме, газову плиту та котел для опалювання будинку. Встановлено, що станом на 01.08.2010 р. у відповідача існував борг за спожитий природний газ у розмірі 1166,62 грн, який виник з 01.01.2008 р. За такого суд вбачає правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку боргової суми. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 30 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

15 вересня 2010 року ВАТ „Миколаївгаз звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. Посилався на те, що [PERSON] є абонентом ВАТ „Миколаївгаз, як споживач природного газу, який є власником квартири № 21, розташованої в житловому будинку № 51, по вул. Бузька в м. Нова Одеса Миколаївської області і користується газовою плитою. Відповідач в порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99р. № 2246 „Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання щомісячно не розраховується за спожитий газ. У період з 01.01.2006 р. по 01.08.2010 р. у відповідача існує борг по поточним платежам за спожитий газ у сумі 2231 грн 67 коп. Просили стягнути з відповідача вказану суму боргу. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач заявлені вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є абонентом ВАТ „Миколаївгаз і має в користуванні газові прилади, а саме, газову плиту. Встановлено, що станом на 01.08.2010 р. у відповідача існував борг за спожитий природний газ у розмірі 2231,67 грн, який виник з 01.08.2006 р. За такого суд вбачає правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку боргової суми. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 30 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

16.09.2010 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог вказала на те, що є громадянкою [PERSON] і до 2000 р. проживала в [INFO]. З 2001 р. приїжджала в с. Гурївку Новоодеського району Миколаївської області до рідного брата [PERSON], який помер 15 січня 2006 року. Зазначила, що [PERSON], за життя з березня 1986 року і до дня смерті постійно проживав та працював на території с. Гур`ївка, але громадянство України не отримав. Просила встановити факт постійного проживання на території України померлого [PERSON] з березня 1986 р. по листопад 1991 р., що їй потрібно для отримання громадянства України. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала. Представник відділення громадянства та реєстрації фізичних осіб Новоодеського РВ УМВС області в судовому засіданні з заявленими вимогами заявника погодився, і не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення заявника, її представника та представника заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, придатний для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За правилами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2006 року в с. Гур`ївка Новоодеського району Миколаївської області помер [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] з березня 1986 року постійно без реєстрації проживав в с. Гур`ївка Новоодеського району Миколаївської області та працював за трудовими договорами в КСП «Заповіт Ілліча», який в подальшому реорганізовано в СЗАТ «Гур`ївка» у період з 01 березня 1987 р. по 31 жовтня 1991 року. Постійна реєстрація [PERSON] за місцем проживання здійснена 01 жовтня 1997 року. Судом зясовано, що [PERSON] та померлий [PERSON] за життя між собою були братом та сестрою. За цих обставин, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав встановлення факту постійного проживання [PERSON] з 01 березня 1986 року і по 01 листопада 1991 року на території України в с. Гур`ївка Новоодеського району Миколаївської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 25.07.96. року народження, та сина [PERSON], 25.08.00. року народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, посилаючись на те, що діти знаходиться на повному її утриманні, батько у вихованні дітей та матеріальному забезпеченні участі не приймає. Сторони по справі, відповідно до ст.. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Сторони по даній справі з 1995 року перебували в фактичних шлюбних відносинах, від яких є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], 25.07.96. року народження, та [PERSON], 25.08.00. року народження. Сімейне життя між сторонами не склалося, сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують та відновлювати їх не бажають. Як свідчить довідка Білинської сільської ради Балтського району Одеської області № 490 від 19.04.10., неповнолітні діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Судовим розглядом встановлено, що відповідач неповнолітніх дітей матеріально не забезпечує, участі у їх вихованні не приймає. Обовязок батьків утримувати дітей, закріплений в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідачем проігнорований. На підставі викладеного,

Outcome: approved