Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 131\~665,57 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01.02.2008 року між ПАТ «Прокредит Банк» і [PERSON] було укладено рамкову угоду № 832, на підставі рамкової угоди був кладений договір про надання траншу №5.16212/832 від 01.02.2008 року, що є невідємною частиною рамкової угоди № 832, відповідно до умов якого йому був наданий кредит у сумі 17 000 доларів США, на строк користування 30 місяців, зі сплатою 18% річних. На забезпечення виконання зобов'язань 01.02.2008 року були укладені договори поруки, відповідно до яких поручителями [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також договір застави рухомого майна: транспортний засіб - вантажний бортовий тентований, марка Mersedes Benz, модель 2543, випуску 1999 року, колір сірий, шасі (кузов, рама) № WDB9500361 К402933, реєстраційний № [NUMBER], та транспортний засіб - причіп бортовий тентований, марка CARLUX, випуску 1999 року, колір червоний, шасі (кузов, рама) № ZА9202А82ТАЕ84188, реєстраційний № [NUMBER], які належить [PERSON] на праві власності. Вказуючи на те, що відповідачі не виконують свої зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні на позові наполягала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, хоча булі повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 01.02.2008 року між ПАТ «Прокредит Банк» і [PERSON] було укладено рамкову угоду № 832(а.с. 6-8), на підставі рамкової угоди був кладений договір про надання траншу №5.16212/832 від 01.02.2008 року, відповідно до умов якого йому був наданий кредит у сумі 17 000 доларів США, на строк користування 30 місяців, зі сплатою 18% річних (а.с. 9). Пунктом 8.2 рамкової угоди передбачено право банку у разі порушення позичальником прав цього договору достроково стягнути кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті. Однак у встановлений кредитним договором термін відповідачі свої зобов'язання не виконали, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості у сумі 131 665,57 грн., в тому числі: -заборгованість за кредитом в сумі - 69 064,94 грн.; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі - 11 506,37 грн.; -пеня 51 094,26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по договіру про надання траншу №5.16212/832 від 01.02.2008 року (а.с. 31). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про заставу" у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, та підлягають судовому захисту.

Outcome: approved