Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, третьої особи [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво, мотивуючи свої вимоги тим, що вона разом з сімєю проживає в будинку за адресою м. Борислав, вул. Дрогобицька, 89 \\ 2. Зазначене будинковолодіння належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], та [PERSON] по 1\\2 ідеальній частці та розташоване на земельній ділянці площею 1089 кв. м., яка виділена для його обслуговування згідно рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів від 25 вересня 1980 року за № 294. Рішенням [PERSON] міського народного суду Львівської області від квітня 1989 року було проведено реальний розподіл даного будинковолодіння та встановлено порядок користування земельною ділянкою. Згідно судового рішення її чоловіку, [PERSON], в будинку для користування було виділено приміщення під літерами: 2-1, 2-2,2-3,2-4 та горищні приміщення, які знаходяться над вищевказаними приміщеннями першого поверху у звязку з чим склався певний порядок користування, згідно якого її сім»я на мансарді користується приміщеннями під літерами: 2-6 площею 16.2 кв.м., 2-5 площею 17.2 кв.м., та горищем. Земельну ділянку поділено згідно проведеної експертизи та виділено [PERSON] в користування земельну ділянку площею 544 кв.м. Право спільної часткової власності в даному будинковолодінні позивача підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 04 вересня 2006 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі за № 1289) і складається з 1\\2 ідеальної частини деревяного житлового будинку А-1» з відповідною частиною господарських будівель. Даний будинок в цілому складається з шести житлових кімнат, житловою площею 91.2 кв. м. та трьох кухонь. Загальна площа становить 150.7 кв. м. До будинку відносяться господарські будівлі : цегляні вбиральня «Е» і літня кухня -сарай «Д», бетонний колодязь «К», якими фактично користується сім»я [PERSON], оскільки розташовані на її земельній ділянці, вбиральня «В» і сарай «Б», перебувають у користуванні [PERSON], так як знаходяться на її земельній ділянці, та відповідно металева огорожа «1-3» і асфальтне замощення «І». На земельній ділянці, цільовим призначенням ( використання) якої є обслуговування її частини житлового будинку [PERSON] самочинно було збудовано гараж, збільшенні розміри веранди та в мансардному поверсі нежитлове приміщення переобладнано під житлові кімнати. Відповідно витягу протоколу міжвідомчої комісії виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 15 березня 2010 рогу за № 2 вбачається, що самочинно збільшені розміри веранди до 2,98 м. х 5.80 м. замість 1.50 м. х 4.50 м. та збудований гараж розміром 5.38 м. х 8.82 м., а в мансардному поверсі нежитлове приміщення переобладнано під житлові кімнати на вул. Дрогобицькій, 89 у м. Бориславі, відповідають державним, будівельним, протипожежним та санітарним нормам. Ухвалою суду в якості третьої особи було залучено інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала та додатково пояснила, що ні в які органи та організації з питання узаконення самочинного будівництва вона не зверталась, офіційної відмови у неї не має, проекту на будівництво вона не виробляла, дозволу на добудову ніде не брала, акту приймальної комісії вводу в експлуатацію будинку у неї не має. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що на даний час жодного спору між сторонами не існує, оскільки [PERSON] у [PERSON] міську раду з питання узаконення самочинного будівництва не зверталась. Крім цього позивачем самовільно збільшені розміри веранди, збудовано гараж з порушенням рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 21 вересня 1989 року. У позові просить відмовити. Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачка до інспекції не зверталась за дозволом на проведення добудови, акту про ввід будинку в експлуатацію не має, а тому, право власності на нерухоме майно може виникати з моменту прийняття в експлуатацію будинку державною комісією. У задоволенні позовних вимог просить відмовити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вважає, що визнання права власності на самочинне будівництво позивача не буде порушувати її прав. Заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, ознайомившись та дослідивши обєктивні докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.376 ч.1 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як встановлено судом, позивачка є власником будинку адресою м. Борислав, вул. Дрогобицька, 89 \\ 2. Зазначене будинковолодіння належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], та [PERSON] по 1\\2 ідеальній частці та розташоване на земельній ділянці площею 1089 кв. м., яка виділена для його обслуговування згідно рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів від 25 вересня 1980 року за № 294. Як вбачається з показів позивачки у звязку з незадовільними житловими умовами було вирішено збільшити розміри веранди до 2,98 м. х 5.80 м. замість 1.50 м. х 4.50 м., збудувати гараж розміром 5.38 м. х 8.82 м., а в мансардному поверсі нежитлове приміщення переобладнати під житлові кімнати. В результаті реконструкції, яка була проведена до березня 2002 року , без відповідного дозволу і погодження. Відповідно витягу протоколу міжвідомчої комісії виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 15 березня 2010 року за № 2 вбачається, що самочинно збільшені розміри веранди до 2,98 м. х 5.80 м. замість 1.50 м. х 4.50 м. та збудований гараж розміром 5.38 м. х 8.82 м., а в мансардному поверсі нежитлове приміщення переобладнано під житлові кімнати на вул. Дрогобицькій, 89 у м. Бориславі, відповідають державним, будівельним, протипожежним та санітарним нормам. Як вбачається з показів представника третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області позивачка не зверталась до інспекції про дачу дозволу на будівництва, будинок не прийнято в експлуатацію, оскільки відсутній акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього обєкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію. Відповідно до статті 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як вбачається з показів сторін, що позивач [PERSON] у [PERSON] міську раду з питання узаконення самочинного будівництва не зверталась. Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦК України, ст..3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише вразі його порушення. У судовому засіданні безспірно встановлено, що позивачка ні до відповідача, ні до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області не зверталась з питання узаконення самочинного будівництва, рішення яких чи їх відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. У матеріалах справи відсутні висновки відповідних державних установ (відділу архітектури та будівництва, пожежного та санітарного нагляду тощо) про дотримання будівельних норм і правил при проведенні позивачем самочинного будівництва, відповідно у суду відсутні правові підстави, передбачені ст.. 376 ЦК України, для визнання права власності на самочинне будівництво. За даних обставин, у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed