Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

позивач та його представник уточнили позовні вимоги та просять суд зобов'язати [PERSON] провести перебудову збудованої двохповерхової споруди, що знаходиться по вул. Петровського, 19 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області відповідно до ДБН 360-92 та спорудити її на відстані згідно з протипожежними нормами не менше 6 м від мого будинку та не менше 1 м від межі моєї земельної ділянки. У разі його відмови в добровільному порядку здійснити перебудову самочинно побудованої двоповерхової споруди - примусово знести зазначену споруду за його рахунок; зобов'язати відповідача демонтувати літню кухню разом із збудованою цегляною плитою та двома димоходами, які самочинно побудовані з порушенням ДБН 360-92. У разі його відмови в добровільному порядку здійснити перебудову самочинно побудованої такої споруди - примусово знести літню кухню за його рахунок; зобов'язати відповідача демонтувати паркан. При подальшому встановленні паркану зобов'язати [PERSON] узгодити розміри такого з позивачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.09 № 1104 „Деякі питання надання дозволів на виконання підготовчих і будівельних робіт"; зобов'язати відповідача провести перебудову сараю та перемістити гноянку відповідно до ДБН 360-92 та санітарних норм. У разі його відмови в добровільному порядку здійснити перебудову сараю - примусово знести зазначену споруду та зобов'язати відповідача відповідно до ДБН 360-92 перенести загорожу із сітки для утримання тварин та птиці на відстань не менше 1 м від межі мого домоволодіння; зобов'язати [PERSON] в подальшому дотримуватись правил добросусідства, посилаючись на те, що 16.11.1989 року ним було придбано будинок, що розташований по вул. Петровського, 21 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, про що свідчить договір купівлі-продажу жилого будинку для сезонного тимчасового проживання. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 28 лютого 1990 року № 10 йому надано дозвіл на перебудову індивідуального жилого будинку для тимчасового користування з надвірними спорудами. Згідно з довідкою, виданою головою колгоспу «Дніпро», під забудову наділено земельну ділянку розміром 0,06 га. На підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 04.02.2000 року №2 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель йому передано у приватну власність земельну ділянку прощею 0,209 га. 24 квітня 2000 року на вищезазначену земельну ділянку отримано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-КВ № 011723. По сусідству з ним, у житловому будинку за адресою: вул. Петровського, 19 с. Стайки Кагарлицького району Київської області, проживає [PERSON], що є землекористувачем земельної ділянки, що межує з його земельною ділянкою. Так, у 2008 році відповідач, не маючи дозволу на виконання будівельних робіт та іншої документації самовільно почав забудову земельної ділянки. Близько 20 років тому, при забудові свого будинку, він, виконуючи архітектурно-будівельні та протипожежні норми, відступив від маленького сараю колишньої сусідки на відстань 8 м. В 2008 році [PERSON] розібрав цей сарай і почав будувати новий будинок. На його зауваження щодо дотримання архітектурно-будівельних та протипожежних норм відхилив. Такий будинок відповідачем побудовано двохповерховим та на відстані 0,65 м від мого паркану і 3 м від мого будинку. В 2009 році його сусід - [PERSON] заявив, що буде будувати поряд з його будинком маленький сарайчик для інвентарю. Незважаючи на його незгоду, відповідач знову ж, без дозволу та погодження з відповідними службами, на відстані 0,7 м від його паркану і 12 м від його будинку збудував великий сарай, в якому зараз утримує тварин та птицю. Крім того, загорожа із сітки для вигулу тварин та птиці примикає до його паркану. Від такого неналежного утримання тварин по його подвір'ї розповсюджуються неприємні запахи. Також, в минулому році, незважаючи на його категоричні заперечення, відповідач поруч з його будинком на відстані 0,4 м від його паркану і 2,2 м від його будинку побудував літню кухню з цегляною плитою та 2 димоходами, які забруднюють повітря на його подвір'ї та виходять прямо на вікна спальні його будинку. Отже, за наявності таких порушень з боку відповідача - [PERSON] він змушений дихати забрудненим повітрям із димоходів та продуктами варіння їжі для тварин з однієї сторони, а з другої сторони - неприємними запахами тварин та птиці. Крім того, незважаючи на те, що відповідач своїми незаконно побудованими спорудами затінює весь мій двір, де зараз не ростуть навіть квіти, збудував ще й суцільний, не провітрюваний паркан висотою 2,2 м, який також затінює подвір'я. Зведення такого паркану з ним погоджено не було, чим порушено вимоги п. 28 Переліку будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозволу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.09 № 1104 „Деякі питання надання дозволів на виконання підготовчих і будівельних робіт". Слід зазначити, що з часу придбання садиби, понад 20 років, у нього ні з ким із сусідів не було ніяких суперечок, поки не з'явився новий сусід - відповідач [PERSON], який ігнорує правилами добросусідства. Таким чином, між ним та відповідачем досить часто виникають спори щодо дотримання правил добросусідства. З приводу цього він неодноразово за розв'язанням спорів звертався до [PERSON] сільської ради, Кагарлицької районної державної адміністрації, Кагарлицької районної санітарно-епідеміологічної служби, Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області. Так, за одним із його звернень [PERSON] сільською радою була створена комісія у складі в.о. голови с. Стайки [PERSON], головного санітарного лікаря Кагарлицького району [PERSON], начальника служби ДПН [PERSON], головного державного інспектора інспекції ДАБК у Київській області [PERSON], яка за результатами обстеження склала акт від 10.12.2009 року. Згідно з Актом в ході перевірки встановлено, що [PERSON], не маючи державного акта на право власності на земельну ділянку, не маючи рішення виконкому [PERSON] сільської ради про надання дозволу на виконання проектних робіт, без виготовлення будівельного паспорту відділом містобудування Кагарлицької районної державної адміністрації та погодження його з пожежною та санітарною службою, без отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт, виданого інспекцією ДАБК, провів забудову садиби з порушеннями. Крім того, головним державним санітарним лікарем Кагарлицького району [PERSON] також внесено припис № 196 від 17.02.2010 року, відповідно до якого запропоновано забудову земельної ділянки проводити при наявності відповідної проектно-кошторисної документації, погодженої зі службами; паркан привести у відповідність до існуючого законодавства та узгодити з сусідом до 02.04.2010 року; літню кухню (збудовану плиту), яка знаходиться на відстані 2,5 м до житлової забудови сусіда демонтувати до 02.04.2010 року. Слід зазначити, що за його зверненням до [PERSON] сільської ради щодо перевірки виконання вищезазначених приписів [PERSON] створено комісію у складі головного бухгалтера [PERSON] сільської ради [PERSON], головного санітарного лікаря Кагарлицького району [PERSON], голови комісії по врегулюванню земельних відносин [PERSON], головного державного інспектора ДАБК у Київській області Яренка В.А., яка, відповідно до Акта від 01.06.2010 року встановила, що станом на 01.06.2010 року жодний пункт припису головного державного санітарного лікаря Кагарлицького району № 196 від 17.02.2010 року відповідачем не виконано. Припис головного державного інспектора архітектурно-будівельного контролю у Київській області № 26 від 11.12.2009 року виконаний частково в частині призупинення будівельних робіт. Таким чином, незважаючи на письмові приписи служб району відповідач [PERSON] продовжує порушувати норми чинного законодавства України, чим завдає йому великих незручностей у вигляді затінення і задимлення подвір'я, та розповсюдження неприємних запахів від утримання тварин. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (ст. 103 ЗК України). Відповідно до п. 1 ст. 96 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 95 ЗК України). Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить подача обяви в газету «Київська правда» за № 117 від 14.10.2010 року, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в особі Головний державний інспектор інспекції Державного архітектурного будівельного контролю у Київській області [PERSON] позовні вимоги позивача визнає та вважає, що вони підлягають до задоволення з наступних підстав. Він приймав участь при складанні актів від 10.12.2009 року та від 01.06.2010 року, що проводилося на підставі звернення позивача на дії сусіда [PERSON], який проживає по сусідству з позивачем, а саме: по вул.. Петровського, 21 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області. Під час перевірки було встановлено, що відповідач [PERSON], не маючи державного акта на земельну ділянку, не маючи рішення виконкому [PERSON] сільської ради про дозвіл на виконання проектних робіт, без виготовлення будівельного паспорту відділу містобудування Кагарлицької РДА та погодження його з пожежною та санітарною службою, без отримання дозволів на початок будівельних робіт, виданого інспекцією ДАБК, провів забудову садиби. Окрім того, ним було складено припис № 26 від 11.12.2009 року виданого [PERSON], де було встановлено, що останнім вчинено порушення у виді будівництва без дозволу, внаслідок чого було порушено ст.. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» та ст.. 5 Закону України «Про основи містобудування», а тому є всі підстави для задоволення уточнених позовних вимог позивача. Представник третьої особа в особі Державного закладу Кагарлицька районна санітарно епідеміологічна станція» [PERSON] позовні вимоги позивача визнає та вважає, що вони підлягають до задоволення з наступних підстав. При перевірці по скарзі [PERSON], в складі комісії якої він був 10.12.2009р. було виявлено ряд грубих порушень будівельних норм та санітарних правил, а саме: будівельні роботи на садибі відповідача [PERSON] проводяться без будь-якої проектної документації, відсутні погодження відповідних служб. І в результаті цього: господарські споруди збудовані з порушенням ДБН-360-92*4 „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських посилень", та державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів № 173; встановлення паркану гр. .[PERSON] виконано з порушеннями постанови КМ України № 1104 від 9.09.09 р. п. 28, та санітарних правил планування та забудови населення пунктів № 173 ( встановлено суцільний паркан, висотою 2 метри), що не дає можливості провітрювання та інсоляції помешкання сусіда, і встановлено без згоди сусіда. Представник третьої особа в особі Служба Державного нагляду у сфері пожежної безпеки Кагарлицького району [PERSON] позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та вважає, що він підлягає до задоволення з наступних підстав. При проведенні перевірки по заяві позивач стосовно земельної ділянки та будівель відповідача по вул.. Петровського, 21 в с. Стайки Кагарлицького району, в складі комісії якої він був, було встановлено ряд порушень, які було встановлено і викладено в акті від 10.12.2009 року. Серед порушень є збудована двохповерхова споруда без погодження з пожежною службою, а також не витримані протипожежні норми цієї споруди. Окрім того, були і інші порушення, які було виявлено при перевірці дій відповідача. Представник третьої особи в особі [PERSON] сільської ради Кагарлицького району [PERSON] позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, оскільки відповідачем не брався дозвіл на перебудову житлового будинку № 21 по вул.. Петровського в с. Стайки Кагарлицького району та на інші господарські будови. Про дані факти свідчать відсутність у сільській раді заяв від відповідача. Суд, вислухавши позивача, його представника та представників третіх осіб, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне уточнені позовні вимоги позивача задовольнити повністю. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно вимог ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема ( п. 3 ) припинення дій, які порушують право та (п. 4) відновлення становища, яке існувало до порушення. Способи захисту цивільних прав, у тому числі захисту права власності, визначені в ст. 16 ЦК України, перелік яких не є вичерпним. Відповідно до положень норм ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. 16.11.1989 року позивачем [PERSON] було придбано будинок, що розташований по вул. Петровського, 21 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, про що свідчить договір купівлі-продажу жилого будинку, що був укладений між виконкомом [PERSON] сільської ради Кагарлицького району та позивачем [PERSON] Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 28 лютого 1990 року № 10 позивачу було надано дозвіл на перебудову індивідуального жилого будинку для тимчасового користування з надвірними спорудами. Згідно з довідкою № 17 від 01 березня 1990 року, виданою головою колгоспу «Дніпро», під забудову позивачу [PERSON] наділено земельну ділянку розміром 0,06 га. На підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради Кагарлицького району Київської області №2від 04.02.2000 року позивачу було передано у приватну власність земельну ділянку прощею 0,209 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. 24 квітня 2000 року на вищезазначену земельну ділянку позивачем було отримано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-КВ № 011723. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (ст. 103 ЗК України). Відповідно до п. 1 ст. 96 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства. Згідно з пп.2, 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 7 ст. 376 ЦК України, яка застосована судом, також передбачено способи захисту порушених самочинним будівництвом прав і законних інтересів інших осіб, і не виключається пред'явлення позовних вимог особами, права яких порушені цим будівництвом, зокрема ч. 4 цієї статті. Сторони є суміжними землекористувачами. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ст.376 Цивільного кодексу України). Статтею 24 Закону України "Про планування і забудову територій" передбачено, що фізичні чи юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єкта містобудування зобов'язані отримати дозвіл від виконавчого комітету ради. Перебудову спірного об'єкту, а саме будинковолодіння № 19 по вул.. Петровського в с. Стайки Кагарлицького району, який належить відповідачу на підставі договору купівлі продажу від 10.06.2008 року, було розпочато відповідачем [PERSON] без отримання дозволу виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Кагарлицького району Київської області та при відсутності відповідних документів на право власності чи оренду земельної ділянки. Проте і наявність такого дозволу на будівництво об'єкта містобудування не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, без розробленої та затвердженої належним чином проектно-кошторисної документації. Згідно ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, та докази його державної реєстрації відсутні, а тому дане будівництво підпадає під ознаки самочинного будівництва передбачені ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Так, Законом України "Про планування і забудову територій" від 20 квітня 2000 р. № 1699-ІП (далі - Закон № 1699-ІП), яким визначено основні вимоги і правила щодо організації планування територій на загальнодержавному і регіональному рівнях, процедуру затвердження генерального плану населеного пункту та детального плану території, проекту забудови території, встановлення режиму забудови та іншого використання земель, визначених для містобудівних потреб; нормативне регулювання планування, забудови та іншого використання території, розроблення регіональних і місцевих правил забудови, порядку одержання дозволу на будівництво, порядку одержання вихідних даних на проектування об'єкта будівництва та здійснення проектно-вишукувальних робіт, одержання проектної документації на будівництво об'єкта містобудування та дозволу на виконання будівельних робіт, порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Частиною 9 ст. ЗО цього Закону визначено, що здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством. Цим законом передбачено як одержання суб'єктом забудови дозволу на будівництво, так і одержання дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно ч.ч. 1, 4 і 5 ст. 24 Закону № 1699-ІП фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування. У разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта. Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному законом. Після одержання забудовником вихідних даних на проектування об'єкта містобудування і здійснення проектно-вишукувальних робіт, будівельного паспорта і проектної документації на будівництво об'єкта містобудування, у нього виникає право на отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється приймальними комісіями. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.ч. 1 і 2 ст. 29 Закону № 1699-ІП дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земельних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. На виконання ст. 21 цього Закону наказом Держбуду України від 10.12.2001 р. № 219 затверджено Типові регіональні правила забудови. Згідно п. 3.7 зазначених правил забезпечення індивідуальних забудовників проектами житлових будинків і генеральними правилами забудови та благоустрою присадибних ділянок здійснюється підприємствами, установами, організаціями, що надають послуги у сфері містобудування та архітектури, за угодою із забудовниками та погодженням місцевого органу містобудування та архітектури згідно з рішенням ради. На підставі акту від 10 грудня 2009 року встановлено, що на земельній ділянці, яка розташована на вул.. Петровського, 19, що в с. Стайки Кагарлицького району Київської області розташована самочинно збудовані господарські споруди, який, зокрема, складається з сараю, літньої кухні, паркану, двохповерхової споруди, що збудована з істотним порушенням державних будівельних норм, Державних санітарних правил та планування та забудови населених пунктів, протипожежних вимог, які не можуть бути усунені шляхом перебудови. Задовольняючи уточнюючі позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання [PERSON] знести самочинно побудовані споруду з метою поновлення порушених прав позивача, суд обґрунтовано виходить із доведеності порушення відповідачем права позивача у реалізації права власності на належні йому земельну ділянку та жилий будинок. Ці порушення полягають у самочинному будівництві відповідачем господарської споруди на межі земельних ділянок сторін із порушеннями будівельних, санітарних і протипожежних норм, що перешкоджає позивачу безпечно та належним чином користуватися своїм майном, а тому його права підлягають захисту шляхом знесення зазначених будівель. Дані висновки узгоджуються з матеріалами справи й вимогами закону ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Зазначені норми гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачити можливість такого порушення його права в майбутньому. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. У 2008 році [PERSON] розібрав сарай і почав будувати новий будинок. На зауваження позивача щодо дотримання архітектурно-будівельних та протипожежних норм відповідач не реагував. Такий будинок відповідачем побудовано двохповерховим та на відстані 0,65 м від мого паркану і 3 м від будинку позивача. В 2009 році сусід позивача - [PERSON] заявив, що буде будувати поряд з його будинком маленький сарайчик для інвентарю. Незважаючи на незгоду позивача, відповідач знову ж, без дозволу та погодження з відповідними службами, на відстані 0,7 м від його паркану і 12 м від його будинку збудував великий сарай, в якому зараз утримує тварин та птицю. Крім того, загорожа із сітки для вигулу тварин та птиці примикає до його паркану. Від такого неналежного утримання тварин по подвір'ї позивача розповсюджуються неприємні запахи. Також, в минулому році, незважаючи на категоричні заперечення позивача, відповідач поруч з його будинком на відстані 0,4 м від його паркану і 2,2 м від його будинку побудував літню кухню з цегляною плитою та 2 димоходами, які забруднюють повітря на його подвір'ї та виходять прямо на вікна спальні його будинку. Отже, за наявності таких порушень з боку відповідача - [PERSON] позивач змушений дихати забрудненим повітрям із димоходів та продуктами варіння їжі для тварин з однієї сторони, а з другої сторони - неприємними запахами тварин та птиці. Крім того, незважаючи на те, що відповідач своїми незаконно побудованими спорудами затінює весь двір поивача, де зараз не ростуть навіть квіти, збудував ще й суцільний, не провітрюваний паркан висотою 2,2 м, який також затінює подвір'я. Зведення такого паркану з ним погоджено не було, чим порушено вимоги п. 28 Переліку будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозволу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.09 № 1104 „Деякі питання надання дозволів на виконання підготовчих і будівельних робіт". Таким чином, між ним та відповідачем досить часто виникають спори щодо дотримання правил добросусідства. З приводу цього він неодноразово за розв'язанням спорів звертався до [PERSON] сільської ради, Кагарлицької районної державної адміністрації, Кагарлицької районної санітарно-епідеміологічної служби, Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області. Так, за одним із його звернень [PERSON] сільською радою була створена комісія у складі в.о. голови с. Стайки [PERSON], головного санітарного лікаря Кагарлицького району [PERSON], начальника служби ДПН [PERSON], головного державного інспектора інспекції ДАБК у Київській області [PERSON], яка за результатами обстеження склала акт від 10.12.2009 року. Згідно з Актом в ході перевірки встановлено, що [PERSON], не маючи державного акта на право власності на земельну ділянку, не маючи рішення виконкому [PERSON] сільської ради про надання дозволу на виконання проектних робіт, без виготовлення будівельного паспорту відділом містобудування Кагарлицької районної державної адміністрації та погодження його з пожежною та санітарною службою, без отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт, виданого інспекцією ДАБК, провів забудову садиби з порушеннями. Крім того, головним державним санітарним лікарем Кагарлицького району [PERSON] також внесено припис № 196 від 17.02.2010 року, відповідно до якого запропоновано забудову земельної ділянки проводити при наявності відповідної проектно-кошторисної документації, погодженої зі службами; паркан привести у відповідність до існуючого законодавства та узгодити з сусідом до 02.04.2010 року; літню кухню (збудовану плиту), яка знаходиться на відстані 2,5 м до житлової забудови сусіда демонтувати до 02.04.2010 року. Слід зазначити, що за його зверненням до [PERSON] сільської ради щодо перевірки виконання вищезазначених приписів [PERSON] створено комісію у складі головного бухгалтера [PERSON] сільської ради [PERSON], головного санітарного лікаря Кагарлицького району [PERSON], голови комісії по врегулюванню земельних відносин [PERSON], головного державного інспектора ДАБК у Київській області Яренка В.А., яка, відповідно до Акта від 01.06.2010 року встановила, що станом на 01.06.2010 року жодний пункт припису головного державного санітарного лікаря Кагарлицького району № 196 від 17.02.2010 року відповідачем не виконано. Припис головного державного інспектора архітектурно-будівельного контролю у Київській області № 26 від 11.12.2009 року виконаний частково в частині призупинення будівельних робіт. Таким чином, незважаючи на письмові приписи служб району відповідач [PERSON] продовжує порушувати норми чинного законодавства України, чим завдає позивачу великих незручностей у вигляді затінення і задимлення подвір'я, та розповсюдження неприємних запахів від утримання тварин. Таким чином, між позивачем та відповідачем досить часто виникають спори щодо дотримання правил добросусідства. З приводу цього позивач неодноразово за розв'язанням спорів звертався до [PERSON] сільської ради, Кагарлицької районної державної адміністрації, Кагарлицької районної санітарно-епідеміологічної служби, Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області. Так, за одним із звернень позивача [PERSON] сільською радою була створена комісія у складі в.о. голови с. Стайки [PERSON], головного санітарного лікаря Кагарлицького району [PERSON], начальника служби ДПН [PERSON], головного державного інспектора інспекції ДАБК у Київській області [PERSON], яка за результатами обстеження склала акт від 10.12.2009 року. Згідно з Актом від 10.12.2009 року в ході перевірки встановлено, що [PERSON], не маючи державного акта на право власності на земельну ділянку, не маючи рішення виконкому [PERSON] сільської ради про надання дозволу на виконання проектних робіт, без виготовлення будівельного паспорту відділом містобудування Кагарлицької районної державної адміністрації та погодження його з пожежною та санітарною службою, без отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт, виданого інспекцією ДАБК, провів забудову садиби з порушеннями. Крім того, головним державним санітарним лікарем Кагарлицького району [PERSON] також внесено припис № 196 від 17.02.2010 року, відповідно до якого запропоновано забудову земельної ділянки проводити при наявності відповідної проектно-кошторисної документації, погодженої зі службами; паркан привести у відповідність до існуючого законодавства та узгодити з сусідом до 02.04.2010 року; літню кухню (збудовану плиту), яка знаходиться на відстані 2,5 м до житлової забудови сусіда демонтувати до 02.04.2010 року. Слід зазначити, що за зверненням позивача до [PERSON] сільської ради щодо перевірки виконання вищезазначених приписів [PERSON] створено комісію у складі головного бухгалтера [PERSON] сільської ради [PERSON], головного санітарного лікаря Кагарлицького району [PERSON], голови комісії по врегулюванню земельних відносин [PERSON], головного державного інспектора ДАБК у Київській області Яренка В.А., яка, відповідно до Акта від 01.06.2010 року встановила, що станом на 01.06.2010 року жодний пункт припису головного державного санітарного лікаря Кагарлицького району № 196 від 17.02.2010 року відповідачем не виконано. Припис головного державного інспектора архітектурно-будівельного контролю у Київській області № 26 від 11.12.2009 року виконаний частково в частині призупинення будівельних робіт. Таким чином, незважаючи на письмові приписи служб району відповідач [PERSON] продовжує порушувати норми чинного законодавства України, чим завдає йому великих незручностей у вигляді затінення і задимлення подвір'я, та розповсюдження неприємних запахів від утримання тварин. Оцінюючи доводи позивача про зведення відповідачем спірних господарських будівель з порушенням будівельних, санітарних і протипожежних норм, тому суд дійшов до висновку про порушення прав позивача на безпечне й належне використання земельної ділянки й будинку та про відновлення цих прав у обраний ними спосіб. Виходячи зі змісту порушеного права, відсутності обґрунтованих належними доказами доводів відповідача про можливість усунення порушення прав позивача іншим адекватним способом і враховуючи положення ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд застосовує обраний ним спосіб, а саме: зобов'язати [PERSON] провести перебудову збудованої двохповерхової споруди, що знаходиться по вул. Петровського, 19 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області відповідно до ДБН 360-92 та спорудити її на відстані згідно з протипожежними нормами не менше 6 м від будинку [PERSON] та не менше 1 м від межі земельної ділянки [PERSON], що знаходиться по вул.. Петровського, 21 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області; зобов'язати [PERSON] демонтувати літню кухню разом із збудованою цегляною плитою та двома димоходами, що знаходиться по вул. Петровського, 19 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, які самочинно побудовані з порушенням ДБН 360-92; зобов'язати [PERSON] демонтувати паркан, що знаходиться по вул. Петровського, 19 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області. При подальшому встановленні паркану зобов'язати [PERSON] узгодити розміри такого з [PERSON], відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.09 № 1104 «Деякі питання надання дозволів на виконання підготовчих і будівельних робіт»; зобов'язати [PERSON] провести перебудову сараю та перемістити гноянку, що знаходяться по вул. Петровського, 19 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, відповідно до ДБН 360-92 та санітарних норм; зобов'язати [PERSON] відповідно до ДБН 360-92 перенести загорожу із сітки для утримання тварин та птиці, що знаходяться по вул. Петровського, 19 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, на відстань не менше 1 м від межі домоволодіння [PERSON], яке знаходиться на вул.. Петровського, 21 в с. Стайки Кагарлицького району Київської області. Проте, у випадку невиконання в добровільному порядку, то суд вважає, що необхідно застосувати знесення будівлі, зведенням якої порушені його права. Також підлягають до задоволення позовні вимоги позивача щодо добросусідства і суд зобов'язує [PERSON] в подальшому дотримуватись правил добросусідства. В частині відшкодування судових витрат, то суд вважає, що вони підлягають до задоволення, оскільки до їх складу входять - витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, які підлягають стягнення в повному обсязі, згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки вони понесені при подачі позовних заяв до суду та підтверджуються відповідними документами, а саме: платіжними дорученнями, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн. 00 коп., а тому суд стягнує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті державного мита в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн., а всього 45 грн. 50 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved