overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

01.04.2010 р. ВАТ звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення з неї боргу за спожиту електроенергію в сумі 1055,10 грн. В своєму позові позивач посилається на винне порушення відповідачем, що проживає в [INFO], пункту 20 „Правил користування електроенергією для населення (далі Правил КЕЕН), що виразилось в несплаті споживачем за спожиту електроенергію, яка повинна сплачуватись не пізніше 10 числа кожного місяця, що призвело до виникнення боргу на суму 1055,10 грн., у звязку з чим і заявлено позов. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявилася і про причини неявки суду не повідомила. Неявка відповідача до суду визнана без поважних причин. Представник позивача погодилася на постановлення судом заочного рішення по справі. Справа, у відповідності до вимог ст.ст.169ч.4,224 ЦПК України, розглянута у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду справи, враховуючи наявність у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є абонентом ВАТ, тобто споживає електроенергію за місцем жительства, а саме за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, с. Новоінгулка, вул. Щорса, 19.. Судом встановлено, що, станом на 30 березня 2010 р. заборгованість за спожиту електроенергію у відповідача складає 4689 кВт\\г, на суму 1055,10 грн., яка до часу розгляду справи в суді боржником не сплачена. За таких обставин, суд визнає той факт, що відповідач порушила пункт 20 „Правил КЕЕН, а саме не сплачує вчасно за спожиту електричну енергію, а тому зазначена боргова сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача судові витрати у виді сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та державне мито в сумі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і суду пояснила, що з відповідачем шлюб зареєстрували 12 лютого 1991 року в Могилів-Подільському міському відділі ЗАГСу Вінницької області, актовий запис № 36. 29 квітня 1992 року в їх сім'ї народилась дочка [PERSON], яка в даний час досягла повноліття та 25 квітня 2005 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою. Подружні відносини з відповідачем у них почали не складатись з 2005 року, а в останній час особливо ускладнились, бо відповідач почав зловживати спиртними напоями і на цьому підґрунті ображає її нецензурними словами влаштовує сварки та скандали, що унеможливлює подальше спільне проживання. Наполягає на розлученні, мотивуючи тим, що примирення між ними неможливе. Позивачка вже зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу але відмовилась від позову. Однак сім'я не поновилась. Бажає залишити прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і суду пояснив, що його дружина, позивачка по справі, з невідомих причин не бажає проживати з ним. Останнім часом перестала виконувати свої подружні обов'язки, готувати, прати з приводу чого виникають сварки. Вважає, що подальше спільне проживання не можливе, погоджується на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 1991 року в Могилів-Подільському міському відділі ЗАГСу Вінницької області, актовий запис № 36. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу 29 квітня 1992 року в їх сім'ї народилась дочка [PERSON], яка в даний час досягла повноліття та 25 квітня 2005 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою. З пояснень позивачки встановлено, що подружні відносини між сторонами почали не складатись з 2005 року, а в останній час особливо ускладнились, бо відповідач почав зловживати спиртними напоями і на цьому підґрунті ображає її нецензурними словами влаштовує сварки та скандали, що унеможливлює подальше спільне проживання. Наполягає на розлученні, мотивуючи тим, що примирення між ними неможливе. З пояснень відповідача встановлено, що його дружина з невідомих причин не бажає проживати з ним. Останнім часом перестала виконувати свої подружні обов'язки, готувати, прати з приводу чого виникають сварки. Вважає, що подальше спільне проживання не можливе, погоджується на розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що порозуміння між подружжям немає . розпалась, зберегти її неможливо і тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності на 1/5 частину будинковолодіння за адресою м. Полтава вул. Спартака, 66, а саме квартира №1, що складається: сіни І площею 4.2 кв.м., сіни ІІ, площею 3.0 кв.м., кухня 1-2, площею 6.3 кв.м., кімната 1-3, площею 10.8 кв.м., кімната 1-4, пплощею 9.4 кв.м., та господарські будівлі сарай : «Б», площею 2.3 кв.м., сарай «б» площею 1.2 кв.м., вбиральня «з», площею 1.9 кв.м. у порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги ними визнаються Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи у відсутність представника відповідача. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] 10.11.2007 року відкрилась спадщина на 1/5 частину майна, що знаходяться у [ADDRESS] та належало померлій на праві власності. Згідно заповіту [PERSON] заповідала своє майно внуку [PERSON]. Померлій на праві приватної власності належала 1/5 частина будинковолодіння за адресою м. Полтава вул. Спартака, 66, а саме квартира №1, що складається: сіни І площею 4.2 кв.м., сіни ІІ, площею 3.0 кв.м., кухня 1-2, площею 6.3 кв.м., кімната 1-3, площею 10.8 кв.м., кімната 1-4, пплощею 9.4 кв.м., та господарські будівлі сарай : «Б», площею 2.3 кв.м., сарай «б» площею 1.2 кв.м., вбиральня «з», площею 1.9 кв.м. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті, а тому суд приходить до висновку, що за позивачем необхідно визнати право власності на 1/5 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що 20 березня 2009 року померла її рідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина будинок в с. Завосипо, 44 Великоберезнянського району. Вона, як спадкоємиця за заповітом вказаного майна, має право на спадщину, однак з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, тому просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В.о. голови Малоберезнянської сільської ради подав до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглянути справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 20 березня 2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина будинок в с. Завосино, 44 Великоберезнянського району. Позивачка являється спадкоємицею за заповітом вказаного майна, однак пропустила визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини через те, що в цей період вона багато хворіла та відчувала певне душевне спустошення у зв'язку зі смертю близької людини,- а також не знала про наявність заповіту, так як проживала окремо від сестри. За таких обставин суд визнає вказану причину пропуску строку поважною. Правовідносини між сторонами врегульовані ч.3 ст.1272 ЦК України, згідно якої, за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

ГКП «ЖЕО» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, централізованого постачання холодної води і водовідведення у розмірі 827,29 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач по справі проживає в [INFO], проте у встановлені строки плату за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, централізованого постачання холодної води і водовідведення не сплачує, станом на 1 квітня 2010 року загальна сума заборгованості відповідача становить 827,29 грн., які позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги і просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Подільські вісті» №172 від 12 листопада 2010 року. Повідомлення від відповідача про причини неявки до суду не надійшло, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що наймач [PERSON] проживає в [INFO]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Деражнянської міської ради від 11 жовтня 2009 року №90, тарифи на послуги, які надаються ГКП «ЖЕО» для населення за водопостачання становлять 2,80 грн. за 1 м\~3, за водовідведення 3,53 грн. за 1 м\~3. Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідач [PERSON] допустив заборгованість за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 1 січня 2008 року по 1 квітня 2010 року у розмірі 827,29 грн., що підтверджується розрахунком ГКП «ЖЕО».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 25 червня 2010 року йому виповнилося 60 років і він з метою оформлення пенсії звернувся до управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області, де він дізнався, що на дев`ятій сторінці його трудової книжки в шістнадцятому записі в четвертій колонці відсутній номер наказу від 10 жовтня 1979 року, яким його було прийнято на роботу водієм першого класу на Єсильську швейну фабрику Казахської PCP, що унеможливлює зарахування до його трудового стажу часу роботи на цьому підприємстві з 10 жовтня 1979 року по 10 липня 1986 року. В зв`язку з цим, заявник просить суд встановити факт його роботи водієм першого класу на Єсильській швейній фабриці Казахської PCP з 10 жовтня 1979 року по 10 липня 1986 року та : : Зов`язати УПФУ в Коломацькому районі Харківської області зарахувати стаж зназаної роботи до загального стажу роботи з дати призначення йому пенсії за віком. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги та наполіг на задоволенні .з :-п заяви. Заінтересована особа - представник управління Пенсійного фонду України в її: і : тадькому районі в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву №1276-07/36 s : \~ \~ \~ \~серпня 2010 року про визнання заявлених вимог та про розгляд справи за їх югунзості. 1 пслухавши пояснення заявника, врахувавши думку заінтересованої особи про а --пня заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги і*г~ псовані а заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так. в трудовій книжці [PERSON] , на дев`ятій сторінці в шістнадцятому записі і ензепнїй колонці відсутній номер наказу від 10 жовтня 1979 року, яким [PERSON] ннт: на роботу водієм першого класу на Єсильську швейну фабрику Казахської К1 з н :й же час в сімнадцятому записі на цій же сторінці трудової книжки мається з ~ і гто звільнення 10 липня 1986 року [PERSON] із вказаної вище роботи та *- \~ \~ \~ \~.- з: пзовічний відтиск печатки Єсильської швейної фабрики Казахської PCP . не десятій, одинадцятій, дванадцятій та тринадцятій сторінках трудової гедз і 3.1 маються відмітки про заохочення та нагороди [PERSON] від 06 -ї з: \~ \~ \~ \~і-і січня 1983 року. 08 червня 1984 року, 09 січня 1985 року та 04 рясу идиі відповідальною особою Єсильської швейної фабрики : : іде ез зіл -с-г лечатки вказаного підприємства. ¦ж» жшшо сю військового квитка серії [NUMBER] виданого 22 - джвовн ¦кшяш комісаріатом Тургайської області, [PERSON] по 10 червня 1986 року перебував на обліку у вказаному військкоматі (а.с. 17). За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно, з 10 жовтня 1979 року по 10 липня 1986 року працював водієм першого класу на Єсильській швейній фабриці Казахської PCP і факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення та є необхідним для реалізації його права на пенсію за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2005 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, подальше спільне життя вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2005 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, та подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. При цьому суд приходить до висновку, що витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2001 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрачу поваги один до одного, подальше спільне життя вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2001 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини не підтримують з грудня 2007 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, та подальше спільне життя з відповідачем суперечить його інтересам, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. При цьому суд приходить до висновку, що витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] пре розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2005 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, подальше спільне життя вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2005 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини не підтримують, з 2007 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, та подальше спільне життя з відповідачем суперечить його інтересам, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. При цьому суд приходить до висновку, що витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] в розмірі по 1 000 грн. щомісячно, починаючи із дня подачі заяви до суду і до його повноліття, мотивуючи тим, що він є батьком, але матеріальної допомога добровільно не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила суму позову з 1 000 грн. на 800 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON]. Суду пояснила, що сімейне життя з відповідачем не склалось і вони проживають окремо. Син [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її утриманні. їй досить важко одній утримувати дитину тому звернулась до суду для стягнення аліментів. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, бо він фізично здоровий, інших утриманців у нього немає, матеріально забезпечений, оскільки зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності і за період 2009 року його дохід склав - 98 400 грн., а за перше півріччя 2010 року - 85 000 грн., що підтверджується довідкою [PERSON] ОДПІ. Враховуючи нерегулярний, мінливі дохід відповідача, її важкий матеріальний стан, просить стягувати з відповідача суму аліментів у твердій грошовій сумі. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] змінену суму позову визнав і погодився щомісячно сплачувати аліменти в сумі по 800 грн.. Підтвердив, що займається підприємницькою діяльністю і отримує доходи вказані позивачкою. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку позов задоволити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 1991 року. В шлюбі 25 квітня 2005 року народився син [PERSON], батьком в свідоцтві про народження якого вказаний відповідач. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що сім'я сторін розпалась і сторони проживають окремо. Відповідач фізично здоровий, займається підприємницькою діяльністю і відповідно до довідки [PERSON] ОДПІ за період 2009 року його дохід склав - 98 400 грн., а за перше півріччя 2010 року - 85 000 грн. (а.с. 3), інших утриманців у нього крім малолітнього сина немає. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливі доходи, суд приходить до висновку, що він взмозі сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, крім того відповідач з цією сумою погодився. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно із ст.88, 81 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні та на користь державного бюджету м.Могилева-Подільського витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

В липні 2010 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому вказала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання 3 неповнолітніх дітей, хоча і має таку можливість оскільки їздить на заробітки, а тому просить стягнути 1/2 частину заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей сина [PERSON], 30.12.1994р.н., [PERSON], 03.06.2002р.н., дочки - Вікторії, [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач позив визнав повністю, просить задовольнити. Суд заслухавши сторін, враховуючи що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення в звязку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 180,182,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з 13.11.1993 року по 13.12.2001 рік перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 13.11.1993 року по 13.12.2001 рік сторони перебували в шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved