Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про перерахунок та стягнення пенсії дитині війни, посилаючись те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року їй повинна виплачуватися щомісячна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Протягом 2008-2010 років їй виплачувалась не в повному обсязі, а лише 10% мінімальної пенсії за віком, а у 2006-2007 роках вона взагалі не виплачувалась. Просила суд визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії з 09.07.2007 року. Написала у позові, що просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно. Направили суду письмову заяву в якій просять справу розглядати у відсутність їх представника, проти позову заперечує. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Проведення попереднього судового засідання визнане недоцільним. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] встановлено, що позивачка є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», так як народилася 13.06.1936 року. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачі мають право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 p. № 2195-IV, набрав чинності 01.01.2006 р.) Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Конституційного [PERSON] України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 12 ст. 71 «Про Державний бюджет на 2007 рік». Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним [PERSON] 6 України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного [PERSON] України від І 09.07.2007 року зворотньої дії в часі не має, відтак на період до 09 липня 2007 року не поширюється. Тому задоволенню підлягають вимоги позивачки з 9 липня 2007 року ( дати, І зазначеної у позові) по 31 грудня 2007 року. Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй в 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі к вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального: пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної дон виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що ві замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із: Рішенням Конституційного [PERSON] України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року, v' конституційними поданнями Верховного [PERSON] України щодо відповідності Конституції (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення: деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо віл Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100) Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення: деяких законодавчих актів України". Рішення Конституційного [PERSON] України у цій справі має преюдиціальне знач судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Конституційного [PERSON] України,є обов'язковим до виконання на території України, остаточним може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення [PERSON] України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд висновку, що з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним України рішення щодо неконституційності пп.41 розділу 2 Закону України „Про Де бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав, відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей і нараховувати та здійснювати позивачці доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної віком. Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Консти [PERSON] України, відповідач, здійснюючи позивачам доплати, передбачені ст.6 України „Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням її розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до її законодавчих актів України", діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальних за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають. Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок -20 страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які працездатність. При цьому, ч. З ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії: встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної і віком, та зважаючи на позицію Європейського [PERSON] з прав людини, відповідно до якої j може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання міс законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. He (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Рішенням Конституційного [PERSON] України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного [PERSON] України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту З розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положені п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін деяких законодавчих актів України". Рішення Конституційного [PERSON] України у цій справі має преюдиціальне значення j судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виконували внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного [PERSON] України, є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційне [PERSON] України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дій висновку, що з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним судом України рішення щодо неконституційності пп.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяла відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей віг нараховувати та здійснювати позивачці доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенси віком. Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним [PERSON] України, відповідач, здійснюючи позивачам доплати, передбачені ст.6 України „Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до законодавчих актів України", діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають. Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які працездатність. При цьому, ч. З ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної віком, та зважаючи на позицію Європейського [PERSON] з прав людини, відповідно до якої може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Hr (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії,а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії,передбаченої Законом України «Про соціальним захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком. що на думку суду суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України», здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається відповідними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонд\ України за місцем проживання позивача є управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області належним відповідачем по даній справі. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , і починаючи з 22.05.2008 року з підвищенням пенсії на 30 % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проводити відповідні виплати. Суд вважає за необхідне припинити знущання з дитини війни і провадження даних виплат провадити на весь період дії цього закону, що відповідає вимогам закону і є обов'язком суду. Позивачка не наполягає на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial