overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] 1.1, про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою було зареєстровано шлюб 15.03.2002 року, актовий запис № 368. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - Дмитра, [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Відповідачка більше року проживає окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В попередньому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, до викладених в позовній заяві пояснень доповнив, що наполягає на розірванні шлюбу, вказав, що примирення між ними не можливе. Просив витрати за розірвання шлюбу покласти на нього. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала і суду пояснила, що дійсно шлюбні відносини припинили своє існування. Проти розірвання шлюбу у попередньому судовому засіданні не заперечувала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 15.03.2002 року, Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 368. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування житлом, в якій зазначає, що він перебував у шлюбі з [PERSON]. 19 травня 2009 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Останні проживали в [INFO]. З 2008 року сторони разом не проживають, відносин не підтримують. Позивачеві вказана квартира належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом . Вказана обставина завдає позивачеві труднощі в оформленні субсидії та інших соціальних пільг. В добровільному порядку відповідачка знятися з реєстрації відмовляється . В цьому зв?язку позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки не перешкоджати у користуванні нею житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення її явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - начальник відділення громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб у по паспортній і міграційній роботі Барвінківського РВ УМВС У в Харківській області проти задоволення позову не заперечує. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що в с. Іванівка, вул.. Миру 24/4 Барвінківського району Харківської області зареєстрована [PERSON]. Згідно з довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 22 березня 2010 року, [PERSON] в с. Іванівка, вул.. Миру 24/4 Барвінківського району Харківської області з 2008 року не проживає. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, 19 травня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.06.2010 року, власником квартири 24/4 по вул.. Миру с. Іванівка Барвінківського району Харківської області є [PERSON]. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, так як позивач, будучи власником квартири, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування вказаним житлом, а відповідачка, яка тривалий час, будучи зареєстрованою, не проживає у будинку, перешкоджає [PERSON] користуватися його майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки Діани, [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття доньки. В судовому засіданні позивач наполягла на заявлених позовних вимогах, обгрунтовуючи їх тим, що вона раніше перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є малолітня донька Діана, [INFO], відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач не працює, майновий стан позивача не дає змоги для нормального матеріального утримання доньки, в звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити про проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України про визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 14.10.2008 року шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1 ЕД № 066525, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Діану, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження 1 ЕД № 072483, виданим Можняківською сільською радою Новопсковського району Луганської області.. Згідно пояснень позивача вона мешкає в с. Можняківка по вул. Леніна, 94/1 і на її утриманні знаходиться неповнолітня донька. Позивач не працює, самостійних джерел доходу не Має матеріальне становище позивача не дає змоги для утримання дитини, в звязку з чим позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання доньки між позивачем та відповідачем немає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу батька дитини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації, вказавши, що 02.03.2006 року відповідачка [PERSON] подарувала позивачу за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 414 ? частину житлового будинку літ.А з господарськими будівлями за адресою: м.Запоріжжя, вул..Яворницького, 10. Відповідачка по справі [PERSON] забрала усі свої особисті речі і виїхала з будинку у невідомому напрямку, однак, з реєстрації не знялася. У період проживання за вказаною адресою позивач провів реальний розподіл часток спірного домоволодіння і 24.12.2009 року позивач за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 11580 продав [PERSON] 6/100 частин домоволодіння № 10, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Яворницького № 10, яке складається з: частини житлового будинку літ.А з господарськими будівлями, де дотепер зареєстрована, але фактично з 1998 року не мешкає відповідачка [PERSON]. Позивачі просять суд усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації [PERSON] Відповідачка в судове засідання не з'явилася, по останньому відомому місцю помешкання не мешкає, тому суд вважає можливим розглянути позов відповідно до ст.110 п.9 ЦПК України. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, про день слухання сповіщався, заперечень на позов не надав. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що 02.03.2006 року відповідачка [PERSON] подарувала позивачу за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 414 ? частину житлового будинку літ.А з господарськими будівлями за адресою: м.Запоріжжя, вул..Яворницького, 10. Відповідачка по справі [PERSON] забрала усі свої особисті речі і виїхала з будинку у невідомому напрямку, однак, з реєстрації не знялася. У період проживання за вказаною адресою позивач провів реальний розподіл часток спірного домоволодіння і 24.12.2009 року позивач за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 11580 продав [PERSON] 6/100 частин домоволодіння № 10, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Яворницького № 10, яке складається з: частини житлового будинку літ.А з господарськими будівлями, де дотепер зареєстрована, але фактично з 1998 року не мешкає відповідачка [PERSON]. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місцем проживання їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO] з відповідачкою в с. Усатове, вул. Горького, 5 , Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що син [PERSON] проживає з відповідачкою за місцем її реєстрації за вищевказаною адресою, але зареєстрований за його місцем проживання в [INFO]. Вважає, що не зможе піклуватись, дбати про розвиток, виховувати та проживати разом з сином, а тому просить визначити місце проживання дитини за місцем реєстрації відповідачки. Позивач в судовому засіданні на позові наполягав. При цьому пояснив, що дитині буде краще з матірю, до якої син дуже прихильний, оскільки протягом 6 місяців постійно мешкає з нею, вважає, що місцем проживання дитини необхідно визначити с. Усатове, вул.. Горького, 5, тобто місце реєстрації колишньої дружини. Не заперечував, що дитина проживає разом з матірю за його згодою. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. При цьому пояснила, що дитина фактично проживає з нею за згодою позивача, з цього приводу спору між ними не виникало, але зареєстрована дитина в [ADDRESS] за місцем проживання позивача. В судове засідання представник органу опіки і піклування Усатівської сільської ради не зявився, але направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши сторони, приймаючи до уваги заяву представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач та відповідачка є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 9). Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років визначається за згодою батьків. З матеріалів справи вбачається (а.с.10-11) і не заперечується сторонами, що [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] в с. Усатове, вул.. Горького, 5, але зареєстрований в [INFO]. Відповідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що спору між ними з приводу місця проживання дитини не має, а тому відсутній предмет спору. Враховуючи викладене, законних підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], 29.01.2000р.н. та сина [PERSON],18.06.2002р.н. В обгрунтування вимог покликалась на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, але разом не проживають з жовтня місяця 2008 року. Відповідач, проживаючи окремо, зовсім не цікавиться життям дітей, участі у матеріальному забезпеченні не приймає, не піклується про їх стан здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, їй самій важко утримувати дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в заяві мотиви. Просила позов задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду у судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд визначає розмір аліментів, які можуть стягуватись в твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається із свідоцтва про народження (а.с.3,4), син [PERSON] народився 29 січня 2000 року, а син [PERSON] - 18 червня 2002 року, батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. В суді з пояснень позивачки встановлено, що діти проживають з позивачкою в с.Порічне (Грунтове) Городоцького району Львівської області і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області від 04.06.2010 року №758 (а.с.6). Відповідач батьківства не оспорює, з сімєю не проживає, ухиляється від свого обовязку щодо утримання дітей, матеріальну допомогу не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2010 рік для дітей віком до 10 років,матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоровя дітей, стан здоровя відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення. У зв»язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON]. 29.01.2000р.н. та сина [PERSON], 18.06.2002р.н. у розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суд в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач 22 липня 2010 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В заяві зазначила, що з травня 2008 року проживала з відповідачем однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Під час спільного життя народилися діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Відповідач проживаючи окремо від сімї, добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн щомісячно до їх повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, вказавши, що не зможе виплачувати таку грошову суму в якості аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з травня 2008 року проживали разом однією сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Під час спільного життя у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Зясовано, що відповідач проживає від сімї окремо та добровільно не надає допомоги позивачу на утримання дітей. Відповідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не виконує своїх обовязків по утриманню дітей, не надає позивачу допомоги на їх утримання. Позивач із-за відсутності домовленості з відповідачем, який працює, але має нерегулярний, мінливий дохід заробляючи гроші на прожиття, вимагає такої допомоги на дітей від відповідача за рішенням суду в твердій грошовій сумі 600 грн щомісяця. За таких умов, з урахуванням обставин викладених в ст. 182 СК України, а саме матеріального становища відповідача, який не працює, суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей в твердій грошові сумі, в розмірі 400 гривень щомісяця. В силу ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 22 липня 2010 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць. На підставі статей 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

23 липня 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві зазначила, що з 2003 року знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвали у судовому порядку 22.01.2009 р. Під час спільного життя народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Відповідач проживаючи окремо, добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки від всіх видів заробітку щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справі у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 року, який розірвали у судовому порядку 22 січня 2009 р. Під час спільного життя у подружжя народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Відповідач проживає окремо від сімї, і добровільно не надає допомоги позивачу на утримання дитини. Відповідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не виконує своїх обовязків по утриманню дитини, не надає позивачу допомоги на її утримання. Позивач із-за відсутності домовленості з відповідачем, який працює, має регулярний дохід заробляючи гроші на прожиття, вимагає такої допомоги на дитину від відповідача за рішенням суду в розмірі ? частки заробітної плати щомісяця. В силу ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 23 липня 2010 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.11.1999 р. Від шлюбу мають малолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З квітня 2010 р. вона з відповідачем не проживає разом, спільне господарство не веде. Оскільки сім'я розпалась та зберегти її позивачка не вважає можливим, просить суд шлюб розірвати, витрати, пов'язані зі сплатою держмита при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилась, до початку судового засідання надала письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Заперечень проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не має. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Судом фактично встановлено: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 листопада 1999 року Андріївською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 9. Від спільного проживання сторони мають малолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинено з квітня 2010 року, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, їх подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Стягнути при реєстрації розірвання шлюбу орган РАГСу держмито на користь держави у розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян з відповідача [PERSON].

Outcome: approved