Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

09 липня 2010 року позивач звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] та просив суд стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 70\~696, 87 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що між 30 квітня 2009 року між Абдуллаєвим [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № А30/04-2009, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитловим приміщенням по вулиці Героїв Севастополя, 44/10 у м. Києві. Зазначає, що від імені відповідачки вищезазначений договір оренди житлового приміщення було укладено [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 27 січня 2009 року, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Посилається на ту обставину, що площа нежитлового приміщення по вулиці Героїв Севастополя, 44/10 у м. Києві складає 200, 80 квадратних метрів, а розмір орендної ставки відповідно до умов договору становив 90, 00 гривень за один квадратний метр у місяць. Позивач виконав умови договору оренди нежитлового приміщення та надав відповідачці у користування нежитлове приміщення по вулиці Героїв Севастополя, 44/10 у м. Києві, строком з 01 травня 2009 року по 31 січня 2012 року. Між тим, відповідачка фізична особа-підприємець [PERSON]умов договору оренди нежитлового приміщення не виконала, оскільки за період з 01 травня 2009 року по 31 січня 2010 року нараховану орендну плату у розмірі 162\~648, 00 гривень, сплатила лише частково у розмірі 98\~248, 00 гривень, у звязку з чим залишилася несплаченої орендна плата у розмірі 64\~400, 00 гривень. Посилається на ту обставину, що 31 січня 2010 року договір оренди нежитлового приміщення № А30/04-2009 від 30 квітня 2010 року було розірвано, а 01 лютого 2010 року складено акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого відповідачка визнала заборгованість перед позивачем у розмірі 64\~400, 00 гривень. Окрім стягнення основної заборгованості представник позивача просив суд додатково стягнути з відповідача пеню у розмірі 5\~481, 72 гривень та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 815, 15 гривень. Також просив стягнути з відповідача державне мито у розмірі 706, 97 гривень та 120, 00 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 826, 97 гривень. Враховуючи вищенаведене позивач та представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що між Абдуллаєвим [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № А30/04-2009, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитловим приміщенням по вулиці Героїв Севастополя, 44/10 у м. Києві, площею 200, 80 квадратних метрів, з 01 травня 2009 року по 31 січня 2012 року (а.с.8-11). Судом встановлено, що від імені відповідачки вищезазначений договір оренди житлового приміщення було укладено [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 27 січня 2009 року, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON](а.с.8-11, 16). Позивач виконав умови договору оренди нежитлового приміщення та надав відповідачці у користування нежитлове приміщення по вулиці Героїв Севастополя, 44/10 у м. Києві, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення від 01 травня 2009 року (а.с.12). 31 січня 2010 року договір оренди нежитлового приміщення № А30/04-2009 від 30 квітня 2010 року укладеного між сторонами було розірвано, а приміщення по вулиці Героїв Севастополя 44/10 в м. Києві було повернуто позивачу, що підтверджується додатковою угодою до договору оренди № А30/04-2009 від 30 квітня 2009 року (а.с.14) та актом приймання передачі приміщення (а.с.13). У судовому засіданні встановлено, що розмір орендної ставки відповідно до умов договору становив 90, 00 гривень за один квадратний метр у місяць, у звязку з чим за період з 01 травня 2009 року по 31 січня 2010 року відповідачці було нараховану орендну плату у розмірі 162\~648, 00 гривень, однак остання сплатила її лише частково у розмірі 98\~248, 00 гривень, у звязку з чим залишилася несплаченої орендна плата у розмірі 64\~400, 00 гривень. Дана обставина додатково підтверджується складено актом звірки взаєморозрахунків від 01 лютого 2010 року (а.с.15), відповідно до якого відповідачка визнала заборгованість перед позивачем у розмірі 64\~400, 00 гривень. Згідно п. 3.2 Договору оренди, розмір орендної ставки становить 90, 00 гривень за один квадратний метр. Щомісячна орендна плата рахується по формулі : орендна плата + площа, яка орендується*орендну ставку. Відповідно до п. 3.3 Договору оренди, орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Орендна плата сплачується щомісяця шляхом перерахування даної суми коштів з розрахункового рахунку орендаря на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом сплати готівкових коштів авансом, не пізніше пятого числа кожного місяця. Для зручності орендаря орендодавець може першого числа кожного місяця надавати орендарю рахунки, орендар зобовязаний здійснювати орендні платежі не пізніше дати, зазначеної в цьому договорі, незалежно від факту отримання орендарем таких рахунків. Датою платежу є дата отримання на банківському рахунку одержувача повної суми платежу, яка передбачена за даним договором. Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що відповідачкою фізичною особою-підприємцем [PERSON] не в повному обсязі сплачено кошти відповідно до умови договору № А30/04-2009 оренди нежитлового приміщення від 20 квітня 2009 року, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у розмірі 64\~400, 00 гривень. Відповідно до п. 5.2 Договору оренди за несвоєчасне перерахування орендної плати нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача пені у розмірі 1501,84 грн. за період 02.02.2010 по 05.07.2010 р.р., виходячи з наступного розрахунку: 64\~400, 00 грн. /365днів *126 днів*0,056% подвійна ставка НБУ =1244, 95 грн.; 64 400, 00 грн. /365 днів *28 днів *0,052 ;% подвійної ставки НБУ=256.89 грн. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем помилково здійснено розрахунок пені, тобто не було враховано кількість днів у році. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних з простроченої суми, що становить 815,15 грн. слід зазначити. Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобовязань по сплаті трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу 815,15 грн. З огляду на викладене вище, вимоги позивача підлягають частковому задоволення, а саме в частині стягнення з відповідача суму заборгованості за договором оренди нежитлового приміщенняу розмірі 64\~400, 00 гривень, пеню у розмірі 1501, 84 гривень. , а всього 65901,84 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума державного мита в розмірі 659,01 гривень та витрати на оплату послуг з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120, 00 гривень, а всього 779,01 гривень.

Outcome: partial