Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою за адресою : [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він проживає у квартирі, що є комунальною власністю та знаходиться за адресою : [ADDRESS] Дана квартира була отримана ним, як військовослужбовцем, який був виведений з Західної Групи Військ у Німеччині, згідно ордеру №032237 від 24.01.1995 року. Крім позивача в спірній квартирі були зареєстровані : [PERSON] - колишня дружина, [PERSON] - дочка та син першої дружина позивача, яка померла у 1994 році - [PERSON] Починаючи з вересня 2007 року відповідач у спірній квартирі не проживає, особисті речі відповідача в спірній квартирі відсутні. Зазначив, що відповідач не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами. Усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення виконуються виключно ним. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що відповідно до норм чинного законодавства [PERSON] має право проживати у спірній квартирі та підстав для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням немає. Крім того, зазначили, що позивач чинить перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного просили в позові відмовити. Представник третьої особи ВГІРФО Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В ході розгляду справи представник третьої ВГІРФО Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві надала пояснення в яких проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши думку позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - позивач, [PERSON] - колишня дружина позивача (відповідач), [PERSON] - дочка та син першої дружина позивача, яка померла у 1994 році - [PERSON] Вищевказана квартира є комунальною власністю та була отримана позивачем, як військовослужбовцем, який був виведений з Західної Групи Військ у Німеччині, згідно ордеру №032247 від 24.01.1995 року. Позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою : м. Київ, вул. Івана Пулюя, 5 А кв. 76, посилаючись на те, що починаючи з вересня 2007 року відповідач у спірній квартирі не проживає, на що слід зазначити наступне. Згідно актів КП «Чоколівське» від 20.10.2009 року та від 20.02.2010 року, в результаті проведеної перевірки встановлено, що починаючи з вересня 2007 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, особистих речей за вищевказаною адресою немає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечували проти того, що вона не проживає у [ADDRESS] з вересня 2007 року. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається займане приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім»ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, з матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] з вересня 2007 року в квартирі не проживає, житлом вона не цікавиться, витрат по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинила. Дані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Що стосується посилань відповідача та її представника відносно того, що підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою немає і, що [PERSON] чинить відповідачу перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою, то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони необґрунтовані та не підтвердженні належними доказами. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи з вимог закону, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS] Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 17,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37,00 грн.

Outcome: approved