Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» щодо безпідставного в односторонньому порядку списання з її банківських карт: соціальної та пенсійної , у Олевському відділенні філії «Житомирського регіонального управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» коштів в сумі 1004 грн. 53 коп. незаконними та стягнути з відповідача на її користь 1004 грн. 53 коп. безпідставно списаних коштів, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 120 грн. понесених витрат за сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи та 200 грн. понесених витрат за надання правової допомоги адвокату. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала заяву, в якій просить слухати справу без її участі позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, але надіслав заперечення щодо позовних вимог позивачки. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області і отримує пенсію та соціальну допомогу по банківських картках за № 4627087879456251 та за № 4627081795579759 у Олевському відділенні філії «Житомирського регіонального управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.6). 04 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], чоловіком позивачки, було укладено кредитний договір № ОЛМ-14-08 на виконання умов якого банк надав останньому кредитні кошти в сумі 300000 грн., умови якого [PERSON] до даного часу виконуються в повному обсязі, що стверджується копією кредитного договору(а.с.8-11). З метою забезпечення виконання зобовязань за даним договором між позивачкою та відповідачем 01 серпня 2008 року було укладено договір поруки за № ОЛМ-11-08, що стверджується копією договору поруки (а.с.12). Відповідно до п.п.5,6 договору поруки, у випадку не виконання боржником якого-небудь обовязку, передбаченого п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обовязку, поручитель зобовязаний виконати обовязки , зазначені в письмовій вимозі кредитора впродовж пяти календарних днів з моменту отримання вимоги.(а.с.12) Однак, 07 квітня 2010 року та 26 квітня 2010 року відповідачем самовільно було списано з пенсійної карти позивачки № 4627 0878 7945 6251 суму 934,53 грн. та з картки для соціальних виплат № 4627 0817 9557 9759 суму 70 грн. в рахунок погашення кредиту, у звязку з невиконанням умов договору [PERSON] (а.с.13-14). Позивачка неодноразово зверталася до відповідача повернути безпідставно списані кошти, але він відмовлявся в добровільному порядку поновити її права на отримання нарахованої пенсії по інвалідності та соціальних виплатах. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що дані спірні правовідносини врегульовані ст.ст. 553,555 ЦК України, з яких слідує, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржника, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобовязаний повідомити про це боржника, а вразі предявлення до нього позову-подати клопотання про залучення боржника до участі в справі. Відповідно до ст. ст. 1066, 1071,1073 ЦК України слідує, що за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках встановлених договором між банком і клієнтом. У разі безпідставного списання банку з рахунка клієнта банк повинен негайно після виявлення порушень зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта та відшкодувати завдані збитки. Крім того, зі ст.ст.23,1166,1167 ЦК України слідує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї . Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відносини, які виникли між сторонами також підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів»; яким передбачено право на відшкодування моральної шкоди завданої при порушенні зобов'язання. Враховуючи те, що позивачка не порушувала свої зобовязання перед відповідачем, вимоги від відповідача не отримувала, позову до неї відповідач не предявляв, а безпідставно списав кошти з рахунків позивачки (карток) знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд прийшов до висновку, що позов про визнання дій Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» незаконними та стягнення з відповідача на її користь 1004 грн. 53 коп. безпідставно списаних коштів слід задовольнити. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачці була завдана моральна шкода, яка виразилась в порушенні нормального ритму життя, обмеження можливості продовження активного громадського життя. Вона та члени її родини знаходилися у стані морального пригнічення і дискомфорту, тому позов позивачки в цій частині слід задовольнити. Виходячи з вище наведеного суд вважає, що на користь позивачки повинно бути стягнуто з відповідача 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з якої слідує, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати та 200 грн. понесених витрат на оплату адвокату за надання правової допомоги.

Outcome: approved