Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 6723, 62 грн. боргу по оплаті за надані послуги з енергопостачанния, та судові витрати по справі, оскільки вона є споживачем теплової енергії, за надані послуги плату не вносить, добровільно погасити борг відмовляється. Свої вимоги мотивує наступним. Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, яке надає наймачам, власникам та членам їх сімей, що фактично проживають у квартирах або приватних будинках, послуги з теплопостачання за рахунок власних та залучених коштів. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування постачання теплової енергії. Згідно п. 18 ПКМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опелення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система сплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. П. 20 даної постанови зазначає, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документу, (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Споживач, відповідно до ч. З п. 5 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач мешкає в квартирі, яка належить до комунального житлового фонду. Квартира відповідача опалюється КП «Теплокомуненерго» з моменту прийняття багатоквартирного будинку в експлуатацію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідачі не сплачували поточні платежі за надані послуги у встановленні строки, чим порушили ст. ст. 526, 530 ЦК України. Своїми діями відповідачі завдали шкоди інтересам КП «Теплокомуненерго», що призвело до того, що підприємство не може своєчасно розрахуватися з постачальниками газу та електроенергії. Відповідач до суду не явився, зважаючи на думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступне. Відповідач мешкає в квартирі, яка належить до комунального житлового фонду. Квартира відповідача опалюється КП «Теплокомуненерго» з моменту прийняття багатоквартирного будинку в експлуатацію. Відповідно до списків наданих житлово - експлуатаційною конторою, відповідачу присвоєно особистий аб. рахунок № 061351 та постачається теплова енергія для опалення їхньої квартири. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідач не сплачував поточні платежі за надані послуги у встановленні строки, чим порушив ст. ст. 526, 530 ЦК України. Виниклі правовідносини, крім інших, врегульовані ст. 509 ЦК, за якою, в даному випадку, відповідач, повинен оплатити надані йому послуги в обговорені в договорі та вказані у правилах строки, і не вправі в односторонньому порядку відмовитися від цього обов,язку, та „Правилами надання населенню послуг з водо - теплопостачання та водовідведення, затвердженими ПКМУ .М° 1497 від 30. 12. 1999 року, та ст. 20 ЗУ «Про теплопостачання». Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Оскільки рішенням міськвиконкому від 4. 03. 2008 р., № 662, позивача звільнено від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути його на користь держави. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved