Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що її бабуся, [PERSON], померла в 2003 році. Факт її смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть. Згідно технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай) земель КСП „Шлях Леніна" Старобільського району Луганської області гр. [PERSON], виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю: серія IV - ЛГ № 082798, зареєстрований в книзі реєстрації за № 264 від 29.08.2002 року на підставі якого їй передано в приватну власність земельну ділянку (пай) рілля № 325 площею 8,4059 га. Крім того, згідно розпорядження голови райдержадміністрації від 06.08.2002 року № 318, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ№ 0084410, виданого по КСП „Шлях Леніна" 20.02.1997 року за реєстраційним № 242, [PERSON] належать 2,51 га сільськогосподарських угідь в умовних кадастрових гектарах (з них: сіножаті -1,24 у.к.га, пасовища - 1,27 у.к.га ), що знаходяться в спільній частковій власності власників паїв із земель КСП „Шлях Леніна". Згідно матеріалів технічної документації, затверджених розпорядженням голови Старобільської РДА від 06.08.2002 року № 318, вартість земельної ділянки (паю), наданої гр. [PERSON], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП „Шлях Леніна" Старобільського району та залишку земельної частки (паю), розташованої за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Новоборівській сільській раді, складає: 82877,18 грн. (вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят сім гривень 18 коп.) з урахуванням коефіцієнту індексації 3,200, із них: на праві приватної власності: 83042,50 грн. - земельна ділянка (пай) № 325 - рілля (державний акт на право приватної власності на землю серія IV - ЛГ № 082798 від 29 серпня 2002 року № 264). спільної часткової власності : 12367,42 грн. - сільськогосподарські угіддя: сіножаті, пасовища (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0084410 від 20.02.1997 року № 242); Зазначені вище земельні ділянки ввійшли до складу спадщини, що залишилася після померлої [PERSON]. 01 жовтня 2001 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого право на земельну частку вона заповіла батькові позивчки - [PERSON]. Батько позивачки, [PERSON], помер 13 червня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть 1-ЕД № 120722. У його приватній власності знаходився Державний акт на право приватної власності на землю: серія IV - ЛГ № 082797, зареєстрований в книзі реєстрації за № 265 від 29.08.2002 року на підставі якого йому передано в приватну власність земельну ділянку (пай) рілля № 323 площею 8,4736 га. Крім того, згідно розпорядження голови райдержадміністрації від 06.08.2002 року № 318, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ№ 0084532, виданого по КСП „Шлях Леніна" 18.04.1997 року за реєстраційним № 363, [PERSON] належать 2,51 га сільськогосподарських угідь в умовних кадастрових гектарах (з них: сіножаті -1,24 у.к.га, пасовища - 1,27 у.к.га ), що знаходяться в спільній частковій власності власників паїв із земель КСП „Шлях Леніна". Згідно матеріалів технічної документації, затверджених розпорядженням голови Старобільської РДА від 06.08.2002 року № 318, вартість земельної ділянки (паю), наданої гр. [PERSON], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП „Шлях Леніна" Старобільського району та залишку земельної частки (паю), розташованої за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Новоборівській сільській раді, складає: 82877,18 гри. (вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят сім гривень 18 коп.) з урахуванням коефіцієнту індексації 3,200, із них: на праві приватної власності: -- 83042,50 грн. (вісімдесят три тисячі сорок дві гривні 50 коп.), земельна ділянка (пай) № 323 - рілля (державний акт на право приватної власності на землю серія IV - ЛГ № 082797 від 29 серпня 2002 року № 265). спільної часткової власності : 12367,42 грн. (дванадцять тисяч триста шістдесят сім гривень 43 коп.), сільськогосподарські угіддя: сіножаті, пасовища (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0084532 від 18.04.1997 року №363). Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON], згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України, є позивачка та відповідачі: [PERSON] (Свідоцтво про народження ІІІ- ЕД № 321610, Свідоцтво про шлюб І ЕД № 031977), [PERSON] ( Свідоцтво про народження І-ЕД № 100304), [PERSON] ( Свідоцтво про шлюб І-ЕД № 071743) Після смерті [PERSON] ніхто зі спадкоємців до нотаріальної контори не звертався, фактично спірним майном не користувався. За час життя батька між нами існувала домовленість, що спадкове майно у вигляді земельних ділянок перейде саме до мене, проте на даний час Відповідачі цього не визнають. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися не зявилися, надали суду заяви в яких просили суд розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе згідно ч.2 ст.154 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 1, 4 ст. 174 Цивільного Процесуального Кодексу України «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову». Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 жовтня 2001 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого право на земельну частку вона заповіла батькові позивачки - [PERSON] (а.с.15). Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного Кодексу України «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». [PERSON] помер 13 червня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть 1-ЕД № 120722 (а.с. 16). Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON], згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України, є позивачка та відповідачі: [PERSON] (Свідоцтво про народження ІІІ- ЕД № 321610, Свідоцтво про шлюб І ЕД № 031977), [PERSON] ( Свідоцтво про народження І-ЕД № 100304), [PERSON] ( Свідоцтво про шлюб І-ЕД № 071743). Після смерті [PERSON] ніхто зі спадкоємців до нотаріальної контори не звертався, фактично спірним майном не користувався. За час життя [PERSON] між сторонами існувала домовленість, що спадкове майно у вигляді земельних ділянок перейде саме до позивачки. Визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved