Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

В Малиновський районний суд м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до Одеської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Сьома Одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину за законом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.08.2008 року помер її батько [PERSON], який проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилася спадщина земельна ділянка площею 0, 0356 га, яка розташована на території Малиновського району м.Одеси по вул.Зеленій, 21. Дана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю IV ОД № 051183, виданого виконкомом Одеської міської ради народних депутатів від 28.12.1998 року, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1663. Позивачка звернулася до державного нотаріуса, але оформити спадщину неможливо, оскільки у документах, які були представлені при подачі заяви про прийняття спадщини до майна [PERSON], який помер 29.08.2008 року є розбіжності, а саме в свідоцтві про смерть записано [PERSON], а в правовстановлюючому документі на земельну ділянку, площею 0, 0356 га, яка розташована на території Малиновського району м.Одеси по вул.Зеленій, 21 [PERSON]. В звязку з чим, позивачка вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права, просить визнати\~за нею, право власності на земельну ділянку площею 0, 0356 га, яка розташована на території Малиновського району м.Одеси по вул.Зеленій, 21, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 29.08.2008 року. В процесі судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги, в звязку з чим просила визнати \~за нею, право власності на земельну ділянку площею 0, 0356 га, яка розташована на території Малиновського району м.Одеси по вул.Зеленій, 21, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 29.08.2008 року та зобовязати Центр державного земельного кадастру в особі Одеської регіональної філії Центру державного земельного кадастру забезпечити державну реєстрацію та видачу державного акта на права власності на земельну ділянку за адресою: м.Одеса, вул.Зелена 21 на імя [PERSON]. Позивач та його представник в судовому засіданні поданий позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві. \~ \~ \~ Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у їх відсутності або про відкладення судового засідання не подавали. Представником Центра державного земельного кадастру в особі Одеської регіональної філії Центру державного земельного кадастру суду були надані заперечення на позов. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Сьома Одеська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився, на адресу суду була надана заява від 13.09.2010 року в якій вони просили слухати справу у їх відсутності. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача та його представника, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, батькові позивачки [PERSON] на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю IV ОД № 051183, виданого виконкомом Одеської міської ради народних депутатів від 28.12.1998 року, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1663 належить земельна ділянка площею 0, 0356 га, яка розташована на території Малиновського району м.Одеси по вул.Зеленій, 21 (а.с.6). 29.08.2008 року [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 29.08.2008 року було зроблено відповідний актовий запис за № 6944, та Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було видано Свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0, 0356 га, яка розташована на території Малиновського району м.Одеси по вул.Зеленій, 21. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу, за ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON], яка є дочкою померлого. В установлений законом строк позивачка звернулася до Сьомої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на майно, яке належало [PERSON]Ю, але їй було відмовлено на підставі того, що у наданих позивачкою документах є розбіжності в написанні прізвища її батька, а саме: в свідоцтві про смерть записано «Філіпович Микола Юрійович», а в правовстановлюючому документі на земельну ділянку, площею 0, 0356 га, яка розташована на території Малиновського району м.Одеси по вул.Зеленій, 21 «Філіппович Микола Юрійович». Вказані розбіжності повязані з тим, що при перекладі та оформленні документів було допущено різні переклади прізвища батька позивачки, так в паспорті батька позивачки вказано [PERSON] при видачі на українській мові, прізвище було перекладено як [PERSON] з однією літерою «п», але в свідоцтві про народження на російській мові прізвище батька позивачки зазначено однаково як «Филиппович». Теж саме зазначено в свідоцтві про укладання шлюбу між батьками позивачки де зазначено прізвище на російській мові як «Филиппович». Таким чином, суд встановлює той факт, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], який помер 29.08.2008 року, і вважає, що встановлений юридичний факт повинен бути врахований при оформленні прав на спадкове майно. Підставою виникнення права приватної власності є зокрема успадкування майна. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні позивачка прийняла спадщину. Стаття 1225 ч. 1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~ Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому у позивачки є всі законні права власності на земельну ділянку. Згідно Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.99 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», а саме п. 3.1 Державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. А пункт 3.2 Інструкції встановив, що Державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру. Таким чином, підприємство, наділене повноваженнями щодо виготовлення, складання, видачі, реєстрації державних актів на право приватної власності на землю. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і \~громадянина \~захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні

Outcome: approved