Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

25 травня 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись нате, шо 02 червня 2008 р. рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області визнано дійсним договір купівлі-продажу, за яким 13 травня 1999 р. він придбав у [PERSON] житловий будинок № 53, розташований по вул. Леніна в м. Нова Одеса, який зареєстрували на товарній біржі «Віконт-Т». Житловий будинок розмішений на земельній ділянці, яка на належить на-правах власності продавцю. 21 листопада 2009 року [PERSON] померла, і єдиним спадкоємцем її майна є [PERSON]. тобто відповідач. Посилаючись, що при купівлі житловою будинку на підставі ст. 30 ЗК України йому повинна пеерйти у власність і земельна ділянка для його обслуговування, а тому просив визнати право власності на неї. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 227 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до ст. 30 Земельного Кодексу України (в ред. 1990 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на забудову і споруди, разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності чи користування земельною ділянкою без зміни цільового призначення. Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок № 53 з відповідними господарськими будівлями, що розташований по вул. Леніна в місті Нова Одеса Миколаївської області знаходився у приватній власності [PERSON]. 12 лютого 1993 р. [PERSON] на підставі рішення виконкому Новоодеської міської ради від 1 2.01.1993 р. за №'06 видано Державний акт на право приватної власності па ісме.іьну ділянку загальною площею 0.75 і а. т яких 199 кв. м. для обслуговування жн мовою будинку № 53. що розташований по вул. Леніна в місті Нова Одеса, 214 кв. м. під двором га під город 7087 кв. м. 13 травня 1999 р. [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок № 53 з відповідними господарськими будівлями, що розташований по вул. Лепша в місті Нова Одеса, який зареєстрували на товарній біржі «Віконт-Т». За правилами ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.06.2008 р. визнано дійсним вищезгаданий договір купівлі-продажу та право власності на нього за [PERSON] Рішення суду набрало законної сили, в апеляційній інстанції сторонами не оскаржувалось. Судом встановлено, що при переході права власності на житловий будинок від [PERSON] до [PERSON] право власності на земельну ділянку, яку надано для обслуговування цього будинку і ведення господарства біля нього не оформлялося. Однак, фактично з 1999 року власник будинку, яким є позивач, володіє та користується на свій розсуд спірною земельного ділянкою, обробляє город. Наведене свідчить, що під час купівлі житлового будинку позивачем, відповідно з чинним на той час законодавством, перейшло право власності на спірну земельну ділянку призначену для обслуговування житлового .будинку та ведення особистого підсобного господарства. З'ясовано, що єдиним спадкоємцем майна померлої 21 листопада 2009 року [PERSON] є [PERSON], тобто відповідач у справі, яка позовні вимоги визнала.

Outcome: approved