Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання недійсною [PERSON] угоди № 1 від 15.05.2008 року до кредитного договору № Ф1-07/56145-89 від 07.09.2007 року. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те. що 07 вересня 2007 року між її чоловіком, [PERSON],( Відповідач 1), та АТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Північно-західне регіональне управління «АТ «Банк «Фінанси та кредит», (Відповідач 2), було укладено кредитний договір № Ф1-07/56145-89. Пунктами 2.1. та 4.1. кредитного договору № Ф1-07/56145-89 визначено, що банк надає Відповідачу 1 у строкове платне користування на умовах забезпеченості кредитні ресурси в сумі 100 000,00 доларів США з оплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,75% річних. Під час укладання між Відповідачами основного кредитного договору ними було в повному обсязі дотримано вимоги ст. 65 Сімейного кодексу України та отримано згоду позивачки на укладення кредитного договору № Ф1-07/56145-89 від 07.09.2007 р.. оскільки даний договір укладений на значну суму та виходить за межі дрібного побутового. В подальшому, 15 травня 2008 року, між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено [PERSON] угоду № 1 до зазначеного вище кредитного договору. [PERSON] угодою № 1 було внесено зміни до двох пунктів кредитного договору, 2.1. та 4.1.. які відносяться до істотних умов Договору, та змінено розмір відсоткової ставки за користування наданими кредитними коштами з 12,75% річних на 14.75% річних. Зазначає, що оскільки зміна відсоткової ставки по кредитному договору відноситься до зміни істотних умов договору, відповідачі були зобов'язані поставити її до відома про укладення даної [PERSON] угоди № та отримати її письмову згоду. Представник позивачки, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі, додатково пояснив, що положення ст. 65 Сімейного кодексу України, на які посилається сторона у позові, стосуються не лише порядку розпорядження майном, а й порядку укладення договорів, зміст яких за взятими на себе зобовязаннями виходить за межі дрібного побутового. Оскільки збільшення відсоткової ставки по кредитному договору № Ф1-07/56145-89 від 07.09.2007 року, що є однією із істотних умов кредитного договору, призвело до значного збільшення обсягу відповідальності Відповідача 1 перед Відповідачем 2 за рахунок значного збільшення нарахованих відсотків та пені за несвоєчасну оплату відсотків. [PERSON] угода № 1 від 15.05.2008 року виходить за межі дрібного побутового правочину, а тому згідно положень ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України, сторони перед її укладенням повинні були отримати письмову згоду [PERSON] на укладення оспорюваної [PERSON] угоди № 1 від 15.05.2008 р. Представник відповідача 1, [PERSON], [PERSON], позовні вимоги в судовому засіданні визнав повністю. [PERSON] пояснив суду, що його довіритель несвідомо недотримався вимоги ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України щодо необхідності отримання письмової згоди дружини на укладення [PERSON] угоди № 1 від 15.05.2008 року до Кредитного договору № Ф1-07/56145-89 від 07.09.2007 р., оскільки на момент укладення оспорюванного правочину не звернув увагу на те, що збільшення відсоткової ставки по кредитному договору являється істотною зміною умов кредитного договору. Представник [PERSON] погодився із поясненнями представника позивачки, [PERSON] O. В., в тій частині, що збільшення відсоткової ставки по кредитному договору призвело до збільшення обсягу відповідальності позичальника перед банком в зв'язку з чим дана [PERSON] угода № 1 від 15.05.2008 р. виходить за межі дрібної побутової, а тому [PERSON] P. А. повинен був до моменту її підписання отримати письмову згоду дружини. Представник відповідача 2, АТ «Банк «Фінанси та кредит», позовні вимоги не визнав в повному обсязі, свої заперечення виклав у письмовому вигляді та долучив до матеріалів справи. Додатково суду пояснив, що, на його думку, позивачка не вірно трактує положення ст. 65 Сімейного кодексу України, оскільки вони стосуються насамперед розпорядження майном, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а оскільки при укладенні [PERSON] угоди № 1 від 15.05.2008 року розпорядження майном не настало, тому і письмову згоду дружини отримувати не потрібно. Також пояснив, що при укладенні основного кредитного договору № Ф1-07/56145-89 від 07.09.2007 року письмова згода дружини отримувалася, вона погодилася із його істотними умовами, а тому отримувати її письмову згоду в подальшому при укладенні додаткових угод вже не потрібно. Заслухавши пояснення сторін та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається із матеріалів справи та підтверджено поясненнями сторін у справі. 07 вересня 2007 року між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Північно-західне регіональне управління «АТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір № Ф1-07/56145-89. Пунктами 2.1. та 4.1. кредитного договору № Ф1-07/56145-89 визначено, що банк надає [PERSON] у строкове платне користування на умовах забезпеченості кредитні ресурси в сумі 100 000,00 доларів США з оплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,75% річних. Під час укладання основного кредитного договору сторонами було в повному обсязі дотримано вимоги ст. 65 Сімейного кодексу України та отримано згоду позивачки на укладення кредитного договору № Ф1-07/56145-89 від 07.09.2007 р. Відповідно до ч. 1ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Ч.іст.65 СК України передбачено, що дружина.чоловік розпоряджаються майном що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. В подальшому, 15 травня 2008 року, між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено [PERSON] угоду № 1 до зазначеного вище кредитного договору. [PERSON] угодою № 1 було внесено зміни до двох пунктів кредитного договору, 2.1. та 4.1., які відносяться до істотних умов Договору, та змінено розмір відсоткової ставки за користування наданими кредитними коштами з 12.75% річних на 14,75% річних, зміна відсоткової ставки по кредитному договору відноситься до зміни істотних умов договору, в звязку з чим відповідачі були зобов'язані поставити [PERSON] 1.П. до відома про укладення даної [PERSON] угоди № 1 та отримати її письмову згоду. Відповідно до положення ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України - при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. На підставі ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved