Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

08.09.2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 5 по пров. Шевченка в с. Глибоке Бориспільського району Київської області. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником зазначеного будинку на підставі Договору дарування від 19.04.2006 року. Відповідач з початку 2009 року не проживає у вищезазначеному будинку та не виконує обов язки пов язані з користуванням житлом, а тому, відповідно до ст.405 ЦК України, як член сім ї власника житла, втратив право користування цим житлом. Та обставина, що відповідач на сьогоднішній день зареєстрований в зазначеному будинку, перешкоджає позивачці в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном - жилим будинком. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та пояснили суду, що відповідач біля 2 років не проживає в [INFO], де він проживає їй невідомо. Просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в зазначеному будинку. Відповідач в суді проти позову заперечив, пояснивши, що позивачка перешкоджає йому в користуванні житловим приміщенням в будинку № 5 по пров. Шевченка в с. Глибоке Бориспільського району Київської області. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді, кожний окремо, пояснили, що знають позивачку тривалий час, відповідач по справі це її батько, якого вони вже досидь тривалий час не бачили за адресою, де знаходиться будинок. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи із наступних підстав. Встановлено, що відповідач є батьком позивачки. На підставі Договору дарування від 19 квітня 2006 року, укладеного між [PERSON], матір ю позивачки, та позивачкою [PERSON], остання стала власником житлового будинку № 5 по пров. Шевченка в с. Глибоке Бориспільського району Київської області. Як вбачається з довідки Форми № 3 виконкому Глибоцької сільської ради від 01.09.2010 року за № 838, в зазначеному будинку зареєстровані [PERSON], мати позивачки, та [PERSON], батько позивачки - відповідач по справі. Проте, як зазначає позивачка та свідки, відповідач не проживає з початку 2009 року в даному будинку, не користуються ним, не сплачує комунальні послуги, його місцезнаходження невідоме. Відповідно до ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. У відповідності зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Разом з тим, позивачкою не було надано доказів того, що вона зверталася до компетентних органів з заявами про встановлення місцязнаходження відповідача. А як передбачено ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Покази свідків суд критично оцінює, оскільки вони не можуть достовірно знати всіх фактів сімейних стосунків позивачки та відповідача. До того ж, вони лише зазначили, що відповідач відсутній за місцезнаходженням будинку. Крім того, як вбачається з письмових пояснень, наданих Глибоцькою сільською радою Бориспільського району Київської області, колишня дружина відповідача та його дочка, позивачка по справі, перешкоджають йому у користуванні житловим приміщенням в будинку № 5 по пров. Шевченка в с. Глибоке Бориспільського району Київської області, не допускаючи його навіть на подвір я. Таким чином, на підставі вищезазначеного, в задоволенні позовних вимог, а саме щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 5 по пров. Шевченка в с. Глибоке Бориспільського району Київської області в зв язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік. Судові витрати, сплачені позивачкою при подачі позову, необхідно віднести на рахунок останньої, відповідно до ст.88 ЦПК України, так як в задоволенні позову відмовлено. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed