Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

В серпні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобовязання здійснити нарахування недоплаченої частини підвищення до пенсії як дитині війни, за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2009 р. включно, посилаючись на те, що відповідно до [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" він є дитиною війни, так як на час закінчення Другої світової війни йому не виповнилось 18 років, що згідно зі ст. 6 цього ж [PERSON] йому у вказані періоди було передбачено підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, яке відповідач, незважаючи на рішення Конституційного Суду України, не виплачує. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, проти позову заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 1 [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є громадянином України та станом на 02.09.1945 р. йому було менше 18 років, що підтверджується наявними в матеріалах справи паспортними даними позивача. [PERSON] України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" до [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" внесено зміни, зокрема ст. 6 викладено в новій редакції Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія [PERSON] України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни . Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 в справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ [PERSON] України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", (справа щодо предмета та змісту закону України про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), у тому числі і ці норми [PERSON] України "Про державний бюджет України на 2008 рік". З 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року будь - які зміни в ст. 6 [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" не вносились. Посилання представника відповідача на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при нарахуванні вказаної надбавки до пенсії в 2009 році керується Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» від 15.04.2003 №544 не заслуговують на увагу, оскільки Закон України має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України. Таким чином, вимоги позивача про перерахунок та виплату йому надбавки до пенсії як дитині війни за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно підлягають задоволенню. Невиконання державою (в особі Пенсійного Фонду, на який покладено обов'язок проведення виплат за аналогією з положеннями [PERSON] України "Про бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 р. за № 107-У1) своїх соціальних зобовязань щодо окремих громадян ставить їх у не рівні умови, підриває принцип довіри особи до держави і закономірно призводить до порушення принципів соціальної справедливості у правовій державі. Законами України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік" безпідставно скасовано та зменшено відповідно обсяг соціальної пільги, виплата якої передбачена іншим чинним [PERSON], а саме [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" і гарантована Конституцією України. На підставі викладеного, суд не приймає заперечення проти позову з боку відповідача, у тому числі і щодо законодавчого не врегулювання розміру мінімальної пенсії за віком, що підлягає застосуванню для обчислення розміру доплати, порядку виплат та джерел фінансування. [PERSON] України „Про соціальний захист дітей війни і обставин справи дають суду підстави до висновку, що соціальні права позивача на отримання доплати до пенсії як особі, що має статус "дитина війни" на 30 відсотків, порушені, а тому підлягають захисту в судовому порядку шляхом часткового задоволення його позову. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування до пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження. Обовязок нарахування доплати до пенсії позивачу в розмірі, передбаченому ст. 6 [PERSON] України покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за місцем проживання позивача. Беручи до уваги, що Закон України "Про соціальний захист дітей війни" в цілому і ст. 6 не суперечить Конституції України, то в даному випадку суд вважає застосувати правила, передбачені частинами 4, 8, 9 ст. 8 ЦПК України про те, що у разі невідповідності правового акту закону України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу, а якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону). Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини. В пенсійному законодавстві про розмір мінімальної пенсії за віком передбачено в [PERSON] України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в ч. 1 ст. 28. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший, немає. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що неможливо прийняти до уваги положення ч. 3 ст. 28 зазначеного [PERSON], з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим [PERSON], оскільки, наявність такої норми та відсутність іншого визначеного на законодавчому рівні мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації визначених конституцією гарантій, визначеної ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області може здійснити доплату до пенсії позивачу з розрахунку 30 відсотків від розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 [PERSON] України "Про загальнообовязкове пенсійне страхування". Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначено нормою [PERSON]. Питання стосунків між субєктами владних повноважень щодо механізму реалізації положень ст. 6 [PERSON] України "Про соціальний захист дітей війни" за № 2195, отримання в повному обсязі фінансування на виконання ст. 6 названого закону, не може погіршувати соціальний захист позивачів, розмір підвищення пенсії, гарантованих зазначеним [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial