Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

[PERSON] 23 березня 2009 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] обласної державної телерадіокомпанії і [PERSON] Родового Вогнища Рідної [PERSON] «Щаслива родина» про визнання дій протиправними, заборону вчиняти певні дії та відшкодування моральної шкоди. Позивач в своїх позовних вимогах та в ході судового засідання посилався на те, що в межах м. Дніпропетровська та області протягом тривалого часу відповідач ДОТРК здійснює трансляцію програм і передач з порушеннями Конституції та законів України «Про свободу совісті та релігійні організації» і «Про телебачення і радіомовлення» шляхом зображення на телеекрані (під час передач 51 го каналу) в лівому нижньому куті восьмикутової зірки [PERSON], вказана зірка є офіційним релігійним символом українських неоязичників, відповідач [PERSON] Родового Вогнища Рідної [PERSON] «Щаслива родина» використовує цей символ як свій атрибут, їх лозунги націоналістичні. Вказане зображення є пропагандою одного з віронавчань, а також завуальованим виконуванням релігійного обряду «чари очей». Вважає вказане не законним, церква відділена від держави, а канал є державним. Демонстрації вказаної зірки для жителів громади міста та області без їх згоди порушують права громадян. Вказаними протизаконними діями йому завдано моральну шкоду, він неодноразово зверталася в різні органі та інстанції зі скаргами на вказані незаконні дії, але питання так і не було вирішено. Вважає такі дії відповідача протиправними і просив захистити конституційні права позивача, визнати дії ДОТРК з демонстрації на телеекрані зірки [PERSON] протиправними, заборонити вчиняти такі дії та відшкодувати йому завдану моральну шкоди, задовольнивши позов в повному обсязі. Представники відповідачів [PERSON] обласної державної телерадіокомпанії та [PERSON] Родового Вогнища Рідної [PERSON] «Щаслива родина» в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (в матеріалах справи міститься розписка), в своєму листі на адресу суду проти позову заперечували, не визнали позовні вимоги і просили винести рішення на розсуд суду по закону без участі їх представників. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності представників вказаних відповідачів згідно ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і не підлягаючими задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно під час трансляції в ефірі ДОДТРК телепрограм, присвячених висвітленню заходів, спрямованих на збереження національної культурної спадщини, відтворення української національної культури на Дніпропетровщині та Україні взагалі було присутнє зображення одного найстаріших елементів української символіки восьмипроменевої зірки; також під час телевізійного мовлення ДОДТРК в лівому верхньому куті телеекрану постійно розміщується логотип «Д», підчас окремих програм при оформленні студії та годинника використовується зображення восьмипроменевої зірки. Зображення вказаної зірки наявне в гербі Дніпропетровської області, в мистецтві народної вишивки, цей символ також є банях собору [PERSON] та на стелі Михайлівської церкви Видубицького монастиря в м. Києві, він присутній і в витворах писанкарства та інш. З відповіді національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 16а/956-4 від 13 квітня 2009 року вбачається, що всебічним вивченням матеріалів стосовно зображення восьмипроменевої зірки ДОДТРК під час трансляції телепрограм в ефірі встановлено, що використання цієї зірки в оформленні ефіру ДОДТРК свідчить про відсутність порушень законодавчих норм. Такі ж висновки про відсутність порушень законодавства з боку цього відповідача стосовно зображення восьмипроменевої зірки під час трансляції ДОДТРК телепрограм в ефірі надало і ТОВ «Геральдична палата «[PERSON] і компаньйони» від 08 березня 2002 року. Крім того, зараз цей символ відсутній під час телевізійного мовлення ДОДТРК. Вказані обставини є загальновизнаними. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому є достатньо підстав для звільнення відповідача від доказування своєї позиції в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого звязку між вказаними діями, повязаними з порушенням вимог Конституції України, Законів України «Про свободу совісті та релігійні організації» і «Про телебачення і радіомовлення» відповідача і завданням шкоди позивачу. Вказаними діями відповідача позивачу не було завдано шкоди. Крім того «Релігійна [PERSON] Родового Вогнища Рідної [PERSON] «Щаслива Родина» була створена у 2007 році за ініціативою [PERSON] та [PERSON] і була зареєстрована в [PERSON] обласній державній адміністрації розпорядженням голови [PERSON] обласної державної адміністрації 28 лютого 2007 року за № 54-р-07 «Про реєстрацію статутів релігійних громад». [PERSON] діє у рамках Закону «Про свободу совісті та релігійні організації», з метою та завданнями: сповідування та поширення Рідної [PERSON] на основі віри та духовних знань українського народу; проведення обрядів; спорудження та забезпечення діяльності храмів, святилищ, капищ, священних гаїв; сприяння правовому захисту членів громади; організація духовного навчання членів громади; захист природи; взаємодія зі спорідненими рідновірськими організаціями з іншими громадами з метою відродження і поширення дохристиянських вірувань та звичаїв нашого народу; проведення конференцій, виховних, навчальних семінарів. Згідно із метою та завданнями [PERSON] відроджує древні, забуті слов'янські традиції, заходи впроваджує своїми силами. У травні 2008 року [PERSON] проведено перший фестиваль «Слов'янські джерела», на якому було - і концертна програма, і табірний збір і заходи коло вогнища. [PERSON] приймала участь у підготовці та проведенні свята Купала у 2007 та 2008 роках та в інших заходах. [PERSON] проводяться недільні Православлення на які приходять люди і дякують керівництву громади за те що така робота проводиться. На їх заходи та збори збираються люди інтелігентні, досвідчені, багато приходить людей із вищою освітою, із науковими ступенями. Приходять спортсмени, вчені, художники, поети. Ці люди прагнуть духовного розвитку і не у лавах церков, а на природі - у піснях, танках, які награвали наші древні предки до християнізації. [PERSON] Родового Вогнища Рідної [PERSON] як у [PERSON] так і в інших містах України ніякого відношення до скінхедів, неоязичників не мають. Стосовно відношення [PERSON] «Щаслива Родина» до ДОДТРК і до справи щодо [PERSON]. У той час коли виникла РГ РВ РПВ «Щаслива Родина» восьмипроменева зірка [PERSON] вже на каналі існувала. Ніхто з членів [PERSON] не є працівниками ДОДТРК, працівники каналу не є членами [PERSON] тому ніякого впливу на діяльність каналу немає. ДОДТРК має право на вибір свого логотипу. Адміністрація ДОДТРК неодноразово запрошувала представників РГ РВ РПВ «Щаслива Родина» на прямі ефіри, круглі столи, дискусії окремо і із представниками інших релігійних конфесій міста. Зазначені заходи проводилися в позитивній атмосфері, з увагою та порозумінням, повагою до релігійних почуттів учасників і мешканців міста. Таким чином ні про яке розпалювання міжрілігійної та конфесіональної ворожнечі ні в завуальованій ні в відкритій формі на ДТРК немає. Статтею 1166 ЦК України встановлено право особи на відшкодування у повному обсязі майнової шкоди, завданої неправомірними діями особистому немайновому праву. Цією ж статтею на особу, яка завдала шкоди покладено обов'язок відшкодувати її у повному обсязі. Але в судовому засіданні не знайшли свого обєктивного підтвердження неправомірні дії відповідачів стосовно позивача та завдання цими діями шкоди правам позивача, а тому на відповідача не може бути покладено обов'язок відшкодувати її у повному обсязі. Ст. 1167 ЦК України містить підстави відповідальності за завдану моральну шкоду: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В позовній заяві та під час судового розгляду позивачем не було надано належних доказів наявності моральної шкоди та підтвердження факту заподіяння позивачу відповідачами моральних страждань, він не довів вину відповідачів, не надав доказів причинно-наслідкового звязку між діями (винними, а не будь-якими) третіх осіб, відповідачів та начебто завданою шкодою. Для відшкодування моральної шкоди за правилами ст. 1166 та 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, наявність вини завдавача шкоди. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі заперечують будь-які домовленості і зобовязання стосовно позивача по незаконним (з точки зору позивача) діям відносно нього, предмета спору, а позивач цього не довів, твердження позивача про наявність будь-яких інших зобовязань або неправомірності стосовно нього є припущенням. Не може суд прийняти до уваги позицію позивача стосовно наполягання на своїх позовних вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується. При таких обставинах суд вважає можливим позивачу в задоволенні позову до [PERSON] обласної державної телерадіокомпанії і [PERSON] Родового Вогнища Рідної [PERSON] «Щаслива родина» про визнання дій протиправними, заборону вчиняти певні дії та відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про визнання дій протиправними, заборону вчиняти певні дії та відшкодування моральної шкоди в такому вигляді не знайшли свого обєктивного підтвердження в ході судового засідання, не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed