Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що 26 квітня 1996 року [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] по довіреності продала, а [PERSON] придбав квартиру № 70 у будинку № 37 по Адміральському проспекту в місті Одесі. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Товарній біржі « Центральна Одеська біржа нерухомості», що підтверджується записом у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 607 від 26 квітня 1996 року. Відповідно до умов договору купівлі- продажу, [PERSON] передала [PERSON] ключі від квартири, а [PERSON] передав грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселився в квартиру . 23 грудня 2003 року право власності на вищевказане нерухоме майно було зареєстровано у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості». Відповідач будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу не пред'являв, право на квартиру не оспорював. 25 квітня 2008 року помер [PERSON], після його смерті [PERSON] звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу оформлений не належним чином. У зв'язку з вказаним, позивачка просить суд вищезазначений договір купівлі- продажу квартири визнати дійсним. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу, який укладений 26 квітня 1996 року між вказаними сторонами, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу в його відсутності ( а. с. 14). Представник третьої особи Товарної біржі «Центральна Одеська біржа нерухомості» у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 224 ЦК України( в редакції 1963 року), який був чинним до 1 січня 2004 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 1996 року [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] по довіреності продала, а [PERSON] придбав квартиру № 70 у будинку № 37 по вулиці в місті Одесі. Договір купівлі- продажу був зареєстрований в Товарній біржі «Центральна Одеська біржа нерухомості», що підтверджується записом у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 607 від 26 квітня 1996 року ( а. с. 5-6). Відповідно до умов договору купівлі-продажу, [PERSON] передала [PERSON] ключі від квартири, а [PERSON] передав грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселився в квартиру . 23 грудня 2003 року право власності на вищевказане нерухоме майно було зареєстровано у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» ( а. с. 6-зворот). Відповідач будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу не пред'являв, право на квартиру не оспорював. 25 квітня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Одесі ( а. с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, його дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а. с. 8) звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак листом Третьої одеської державної нотаріальної контори № 8501 від 24 грудня 2008 року їй було відмовлено у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу оформлений не належним чином ( а. с. 10). Відповідно ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на день укладення договору відчуження квартири, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання форми договору тягне його недійсність. Однак згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України (2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки 26 квітня 1996 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири № 70 у будинку № 37 по Адміральському проспекту в місті Одесі і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, суд вважає, що даний договір купівлі-продажу слід визнати дійсним.

Outcome: approved