Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

У травні 2010 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , якій належав житловий будинок [ADDRESS] . Згідно заповіту, посвідченого 27.11.1999 року секретарем виконкому Гореницької сільської ради, [PERSON] все майно, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за заповітом залишились позивачі, та спадкоємцем за законом, що має право на обов`язкову частку у спадщині - відповідач [PERSON] , який від прийняття спадщини відмовився. Вказують, що звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що первинна реєстрація права власності на домоволодіння не була проведена. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Відповідач [PERSON] , проти позову не заперечував, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач Гореницька сільська рада в судове засідання представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , якій належав житловий будинок [ADDRESS] . Згідно заповіту, посвідченого 27.11.1999 року секретарем виконкому Гореницької сільської ради, [PERSON] все майно, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Після смерті [PERSON] спадкоємицями за заповітом залишились позивачі, та спадкоємцем за законом, що має право на обов`язкову частку у спадщині - відповідач [PERSON] , який від прийняття спадщини відмовився. Як пояснили позивачі та підтверджується матеріалами справи, вони звернувся до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено листом № 60/02-14 від 27.04.2010 року, в зв`язку з тим, що згідно рішення реєстратора КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 07.04.2010 року № 41 первинна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не була проведена. Належність житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, довідкою виконкому Гореницької сільської ради № 282 від 14.04.2010 року, довідкою виконкому Гореницької сільської ради № 220 від 24.02.2010 року, поясненнями сторін, спадковою справою №2 за 2010 рік, заведеною приватним нотаріусом Цебровою Л.М до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Таким чином, суд приходить до висновку, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняли позивачі шляхом подання заяви до нотаріальної контори, а тому слід визнати за ними право власності на спадкове майно а саме: житловий будинок [ADDRESS] в рівних частках. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved