Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивачка просить розділити спільне майно, яке вони нажили з відповідачем у шлюбі і пояснює, що знаходилась у шлюбі з відповідачем з 31.11.1987 року, але 13.11.2006 року судом шлюб розірваний. Від шлюбу вони мають троїх дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. За час спільного з відповідачем проживання вони придбали спільне майно, у тому числі- квартиру № 40 по вул. Кубишкна 17 в місті Кілія, в якій на цей час проживає відповідач, квартиру [ADDRESS] в місті Кілія, яка складає 16\\100 жилого будинку, яку відповідач частково віддав в оренду, а частково використовує для утримання таксопарку, два гаражі, № 15 і 16, які розташовані в гаражно-будівельному кооперативі № 1 по вул. Кубишкіна в м. Кілія, автомобіль, Альфа-Ромео. Просить поділити майно, виділивши їй з спільного майна квартиру [ADDRESS], що по вартості складає 1\\2 частину всього майна. Інше майно виділити відповідачу. Відповідач з варіантом розподілу майна частково не згоден, не заперчуючи проти розподілу майна взагалі, просить виділити йому з квартири [ADDRESS], одну кімнату для здійснення предприємницької діяльності, щодо іншого майна варіантів розподілу не запропонував. Судом надавалась сторонам можливість знайти спільну мову щодо розподілу майна, але сторони не знайшли порозуміння і майно не поділити в добровільному порядку, тому суд приймає рішення щодо розподілу майна. Вислухав пояснення сторін, вивчивши документи, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 СК, ч.З 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав поавжної причини(навчання,ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Сторони не заперечують, що майно, яке просить розділити позивачка, набуте ними за час шлюбу, тобто за період з часу укладення шлюбу-31.11.1987 року і до часу його розірвання 13.11.2006 року, коли було прийнято рішення Кілійського районного суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК, 370 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до висновків незалежної оцінки мана подружжя [PERSON], вартість квартири № 2, яка складає 16\\100 частини будинку, розташованого в м.Кілія, вул. Леніна 39 складає 38293 грн., вартість квартири № 40, розташованої по вул. Кубишкіна 17 складає 25334 грн, вартість двох гаражів, розташованих Е гаражно-будівельному кооперативі в м.Кілія, по вул. Кубишкіна скаладає 5863 грн., вартість автомобіля «АльфаЛянча», яка придбана і використовується відповідачем, складає 7668 грн, вартість всього майна, яке підлягає поділу складає 77178. Так як частки в майні є рівними, то 1\\2 частина вартості майна складає 3858Е грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про поділ спільного майна, позивачка указує, що з нею проживають та знаходяться на її утриманні троє дітей, одна дитина з яких навчається в ВУЗІ, а одна дитина- інвалід, ЯКІ потребує постійного санаторно-курортного лікування два рази на рік, що відповідач не заперечує, аліменти, які він надає,як пояснив відповідач 700 грн. на всіх дітей, не достатньо для їх утримання, а в квартирі № 2 по вул. Леніна 39, яку відповідач частково здає в оренду, а частково використовує як адмінбудівлю для двох автомобілів-таксі, вона могла би організувати ател'є для пошива верхнього одягу і таким чином заробляти гроші для утримання дітей. Автомобілем і гаражами вона ніколи не користувалася та і не намагається користуватися. В квартирі [ADDRESS] відповідач проживає. Таким чином, вона вважає, що поділ спільного майна за тим варіантом, що вона Пропонує, є найбільш правільним, справедливим і таким що відповідає закону. Відповідач заперчує проти поділу майна таким чином, але не пропонує варіанти поділу майна, які відповідали би не тільки йому, але і відповідали би інтересам позивачки та дітей. За ч.З ст. 70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син,дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатні для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як пояснив відповідач, він щомісяно надає аліменти в сумі 700 грн на всіх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів не може бути меньше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповдного віку. Всі діти відповідача більша б років, тому кожному з них відповідач має виплачувати не менше 276.3 грн на місяць, що на троїх дітей складає 829 грн, тобто відповідач кожного місяця не доплачує не менше як 129 грн кожній дитині. Між тим, позивачка просить виділити їй квартиру вартість якої не більше, а менше 1\\2 частини вартості всього майна, яке підлягає поділу. Тому суд вважає, що задовольняючи позов суд поділить майно на її прохання, що є не тільки законним, а і справедливим.

Outcome: approved