Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

11.08.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (далі УПФ в Балаклійському районі Харківської області), в якому просила: визнати дії відповідача незаконними по не виконанню приписів статтей 40 і 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які призвели до порушення її прав на перерахунок та отримання пенсії з 01 січня 2009 року; зобов'язати відповідача, починаючи з 01 січня 2009 року, провести перерахунок її пенсії відповідно до ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI (далі Закон №1058-VI), саме: провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2008 рік, який становив 1806 гривень, при цьому здійснити виключення періоду до 60 календарних місяців підряд, який становить не більше ніж 10% тривалості страхового стажу за період, що настав після призначення пенсії та за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, а також провести відповідні виплати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона перебуває на обліку в УПФ з 22.01.2002 року і отримує пенсію за віком згідно списку №2. В звязку з тим, що пенсія в належному розмірі їй не виплачувалась вона у січні 2009 року звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та проведення виплат відповідно до ст.40, ст.42 Закону №1058-VI з 01 січня 2009 року, оскільки їй було проведено перерахунок з 01.01.2009 року через 2 роки піля попереднього перерахунку, але застосовано показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, при чому не за 2008 рік, а за 2007 рік, крім того не було виключено період до 60 календарних місяців підряд, який становить не більше ніж 10% тривалості страхового стажу. Проте відповідач відмовив їй в перерахунку з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року №530, також законодавство, яке в порушення вимог Конституції України використовується відповідачем та порушує права позивача, а не на чинне законодавство. Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивач перебуває на обліку в УПФ з 22.01.2002 року та отримує пенсію за віком. 15.01.2009 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок відповідно до ст.40, ст.42 Закону №1058-VI, як такому, що продовжував працювати після призначення пенсії. Частиною 4 статті 42 Закону №1058-VI та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VІ було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення, та із застосуванням показника заробітної плати в середню на одну особу в цілому по Україні, який враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визначався згідно ст.40 Закону №1058-VI. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, зміни, внесені до ст.ст.40, 42 Закону №1058-VI, були визнанні неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось. У звязку з цим перерахунки пенсій проводились відповідно до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28.05.2008 року. Середня заробітна плата визначена відповідно до наказу Державного комітету статистики, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України від 31.12.2003 року №472/352/398 «Про затвердження Тимчасової методики визначення показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки, для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачені страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії становить: 2006 рік 735,57 грн (для призначення і переахунку пенсій), 2007 рік 928,81 грн (для призначення і переахунку пенсій), 2008 рік 1197,91 грн (для призначення і переахунку пенсій), 2009 рік 1573,99 для призначення пенсії, 2009 рік 1197,91 грн для перерахунку пенсії. Таким чином, перерахунки в 2009 році відповідно до п.11 Постанови КМУ №530 проводяться із застосуванням показника заробіної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону №1058-VI враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн). Листом від 11.03.2009 року №20/0/18-09/39 Міністерство праці та соціальної політики України розяснює, що до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробіної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунки пенсії у 2009 році відповідно до пп.3 п.11 Постанови КМУ №530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону №1058-VI враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн). Тому відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позтвачу був застосований показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки в цілому по Україні за 2007 рік. Щодо вимог позивача стосовно виключення періоду до 60 календарних місяців підряд, який становить не більше 10% тривалості страхового стажу, то відповідачем відповідно до ст.ст.40, 42 Закону №1058-VI та Постанови КМУ №530 було здійснено позивачу оптиматизацію автоматичним способом за період з 01.01.1993 року по 30.09.1993 року, як більш вигідний варіант при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії. Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач народилась 06.11.1947 року; перебуває на обліку в УПФ з 22.01.2002 року та отримує пенсію за віком. Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 року для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Відповідно до абз.3 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 року за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу. Відповідно до правид ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 року заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузі економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи. У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про заробітну плату працівників, зайнятих в галузі економіки України, за попередній рік для визначення заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузі економіки України, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середнюзаробітну плату працівників, зайнятих в галузі економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Згідно правил ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 року у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону. Відповідно до наказу Державного комітету статистики, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України від 31.12.2003 року №472/352/398 «Про затвердження Тимчасової методики визначення показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки, для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» середня заробітна плата визначена в середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачені страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VІ до абз.3 ч.1 ст.40 та до ч.4 ст.42 Закону №1058-VI внесені зміни. Відповідно до нової редакції абз.3 ч.1 ст.40 Закону №1058-VI передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців. Згідно з новою редакцією ч.2 ст.40 вказаного Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс (середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи. У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід), в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначення заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід), в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід), в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Ч.4 ст.42 Закону №1058-VI викладено в такій редакції: «У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, продовжуючи працювати, набув стажу, достатнього для призначення пенсії відповідно до частини 1 статті 28 цього Закону, то за заявою пенсіонера провадиться відповідний перерахунок пенсії, незалежно від того, скільки часу минуло після призначення пенсії при неповному стажі, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї частини, здійснюється не раніше дня, наступного за днем, по який обчислено страховий стаж при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії.» Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 року у справі «щодо предмета та змісту закону про державний бюджет України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення підпунктом "а" підпункту 9 та підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 розділу II Закону України №107-УІ. Пунктом 6 зазначеного Рішення визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України №107-УІ, визнаних не конституційними. Таким чином, зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI, втратили чинність з 22 травня 2008 року. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008 року за № 10-рп\\2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України, відповідач з 22.05.2008 року при призначенні та перерахунку пенсії працівникам, зайнятим угалузях економіки, повинен був керуватись абз.3 ч.1, 2 ст.40 та ч.4 ст.42 Закону №1058-VI в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року. Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі №1-21/2005 та у рішенні №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається. Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Судом встановлено, що розрахунок пенсії позивачу УПФ в Балаклійському районі з 22.05.2008 року проводило на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28.05.2008 року, посилаючись на те, що після визнання змін до ст.ст.40, 42 Закону №1058-VI неконституційними, рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакціїї не приймалось. Згідно п.п.3 п.11 Постанови КМУ №530 у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону. Якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після її призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення (попереднього перерахунку), з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, що продовжує працювати, набув стажу, достатнього для призначення пенсії відповідно до частини першої статті 28 Закону, то проводиться за заявою пенсіонера перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення пенсії при неповному стажі, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії. Також відповідач зазначив, що не підлягає виключенню період, що настає після призначення пенсії, згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону. Крім того, відповідачем на підставі листа-розяснення від 11.03.2009 року №20/0/18-09/39 Міністерства праці та соціальної політики України до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробіної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунки пенсії у 2009 році відповідно до п.п.3 п.11 Постанови КМУ №530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону №1058-VI враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн). Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо перерахунку пенсії позивачу, оскільки ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має вищу юридичну силу і, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору. Крім того, згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Порядок призначення і перерахунку пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону. Звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого вищевказаним Законом, є безпідставним. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не Постанова КМУ, на яку посилається відповідач. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до відповідача за перерахунком пенсії 15.01.2009 року. Таким чином, на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії у січні 2009 року у відповідача були всі необхідні правові підстави та повноваження для задоволення вимог заявника про врахування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік, а не за 2007 рік. Тому відповідач повинен був керуватись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не Постановою КМУ №530, і для перерахунку пенсії позивачу брати середньомісячну заробітну плату за рік, що передує року звернення, тобто за 2008 рік, а не за 2007 рік. Також доводи відповідача про неможливість застосування для оптимізації періоду, що настав після призначення пенсії, тобто виключення до 60 календарних місяців підряд, який становить не більше 10% тривалості страхового стажу, на підставі Постанови КМУ №530 не відповідають Закону №1058-VI. В частині зазначення конкретної суми, яку необхідно застосовувати при обчисленні пенсії суд відмовляє з тих підстав, що спір за даним позовом йде про невірний рік застосування середньої заробітної плати працівникам, зайнятим у галузях економіки України, а не про сам показник середньої плати. Відповідачем виплати з розміру середньомісячної заробітної плати за 2008 рік не здійснювались, тому і спору про її розмір немає, в цій частині охоронювані права, інтереси позивача, які підлягають судовому захисту відповідно ст.3 ЦПК України, не порушені. Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача - є Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Суд вважає необхідним визнати незаконними дії УПФ в Балаклійському районі, по не виконанню з 2009 році приписів ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які призвели до порушення прав позивача на своєчасне проведення перерахунку та отримання пенсії в належному розмірі. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦК України. Внаслідок того, що органи Пенсійного Фонду України звільнені від сплати судового збору, то він повинен бути стягнутий з Державного бюджету України, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial