Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

У позовній заяві зазначено, що [PERSON] постійно проживав та проживає у [INFO]. 18 січня 2006 року з метою проведення приватизації спірної квартири ним була видана довіреність на імя [PERSON] та [PERSON], що була посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № КД-233. 08 лютого 2006 року [PERSON] на підставі довіреності здійснив відчуження шляхом приватизації спірної квартири на імя позивача та отримав свідоцтво про право власності на житло за № 154. На даний час спірна квартира не є власністю позивача, а була відчужена його довірителями. Відповідно до довідки ЖЕД № 38 від 03.07.2008р. власником даної квартири за договором купівлі продажу № 96 від 15.02.2006р. спочатку стала [PERSON]. 16 січня 2008 року [PERSON] здійснила відчуження спірної квартири своїй дочці за договором дарування №520, що був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] Однак позивач й досі мешкаю у спірній квартирі, про продаж своєї квартири дізнався випадково при зверненні до ЖЕД. Спірна квартира є єдиним житлом позивача. Усі документи щодо спірної квартири, окрім наданих суду знаходяться у відповідача, який не бажає надати їх копії позивачу. . Позивач на час відчуження квартири лікувався у 9-тій Міській лікарні міста Запоріжжя та знаходився у хворобливому стані, постійно приймав ліки, тимчасово впадаючи в стан запаморочення, тимчасової втрати памяті. Таким станом його здоров'я і скористалися відповідачі. Згідно з ст. 225 Цивільного кодексу України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати договір купівлі - продажу між [PERSON] та [PERSON] за № 96 від 15 лютого 2006 року квартири [ADDRESS] недійсним; визнати договір дарування за №520 між [PERSON] та [PERSON] за № 520 від 16 січня 2008 року квартири [ADDRESS], що був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] фіктивним та недійсним; визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], 15.01.1962р.н., судові витрати. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час слухання були сповіщені у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився., про день слухання був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідачів. Суд, оцінивши і дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення свідків:[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], лікара психіатра [PERSON], які підтвердили, що на момент укладання договору купівлі продажу квартири [PERSON] він знаходився у неадекватному стані внаслідок зловживання алкоголем, але квартиру він ніколи продавати не збирався; оглянувши: довідку ЖЕД № 38, про те, що в квартирі [ADDRESS], зареєстрований [PERSON],[INFO], за договором купівлі продажу №96 від 08.02.2006 року власницею квартири стала [PERSON]; довіреність від 18.01.2006 року, яку [PERSON] надав [PERSON] ; довіреність від 18.01.2006 року, яку [PERSON] надав [PERSON] та [PERSON]; свідоцтво про право власності на житло № 154 від 08.02.2006 р. на імя [PERSON], договір дарування від 16.01.2008 року, яким [PERSON] подарувала квартиру [ADDRESS], яка належала позивачу і яку вона продала сама собі по довіреності; акт амбулаторної судово психіатричної експертизи № 511 від 15.07.2010 р.,згідно висновку якого [PERSON], [INFO], на момент приватизації своєї квартири на імя [PERSON] від 18.01.2006 р. і на момент підписання договору купівлі продажі квартири [ADDRESS], між [PERSON] і [PERSON] 15.02.2006 р. мав психічний та поведінковий розлад внаслідок уживання алкоголю, сіндром залежності, астенічний сіндром. В силу чого він не повній мірі міг розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент підписання довіреності на приватизації своєї квартири на імя [PERSON] від 18.01.2006 року і на момент підписання договору купівлі продажу квартири [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] 15.02.2006 р.; вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] постійно проживав та проживає у [INFO]. 18 січня 2006 року з метою проведення приватизації спірної квартири ним була видана довіреність на імя [PERSON] та [PERSON], що була посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № КД-233. 08 лютого 2006 року [PERSON] на підставі довіреності здійснив відчуження шляхом приватизації спірної квартири на імя позивача та отримав свідоцтво про право власності на житло за № 154. На даний час спірна квартира не є власністю позивача, а була відчужена його довірителями. Відповідно до довідки ЖЕД № 38 від 03.07.2008р. власником даної квартири за договором купівлі продажу № 96 від 15.02.2006р. спочатку стала [PERSON]. 16 січня 2008 року [PERSON] здійснила відчуження спірної квартири своїй дочці за договором дарування №520, що був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] Однак позивач й досі мешкаю у спірній квартирі, про продаж своєї квартири дізнався випадково при зверненні до ЖЕД. Спірна квартира є єдиним житлом позивача. Відповідно до ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Позивач на час відчуження квартири лікувався у 9-тій Міській лікарні міста Запоріжжя та знаходився у хворобливому стані, постійно приймав ліки, тимчасово впадаючи в стан запаморочення, тимчасової втрати памяті, що підтверджується актом амбулаторної судово психіатричної експертизи № 511 від 15.07.2010 р.,згідно висновку якого [PERSON], [INFO], на момент приватизації своєї квартири на імя [PERSON] від 18.01.2006 р. і на момент підписання договору купівлі продажі квартири [ADDRESS], між [PERSON] і [PERSON] 15.02.2006 р. мав психічний та поведінковий розлад внаслідок уживання алкоголю, сіндром залежності, астенічний сіндром. В силу чого він не повній мірі міг розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент підписання довіреності на приватизації своєї квартири на імя [PERSON] від 18.01.2006 року і на момент підписання договору купівлі продажу квартири [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] 15.02.2006 р.Таким станом його здоров'я і скористалися відповідачі. Згідно з ст. 225 Цивільного кодексу України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. За таких обставин суд вважає. позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, тому слід визнати договір купівлі - продажу між [PERSON] та [PERSON] за № 96 від 15 лютого 2006 року квартири [ADDRESS] недійсним; визнати договір дарування між [PERSON] та [PERSON] за № 520 від 16 січня 2008 року квартири [ADDRESS], що був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] фіктивним та недійсним; визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], 15.01.1962р.н., судові витрати в розмірі 81 гривень, та судовий збір в розмірі 172 гривень.

Outcome: approved