Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначила, що 23 січня 2006 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Центральна, 110, с. Лемешівка Яготинського району Київської області, який належав померлій на підставі заповіту; земельної частки (паю), розміром 4,3200 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області; земельної ділянки, розміром 0,61 га, призначеної для будівництва та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за наведеною вище адресою та належала померлій також на підставі заповіту; простих іменних цінних паперів (акцій) відкритого акціонерного товариства Лемешівське в кількості 8936 шт., загальною номінальною вартістю 2234 грн., належність яких підтверджується випискою № 1207 з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Інших спадкоємців немає. До державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, але своїми діями, що виразилися в догляді за успадкованим будинком, проживанням в ньому, користуванні речами померлої, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу у відсутність відповідача та визнанням позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача, суд при ходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть, 23.01.2006 року померла [PERSON], з копії паспорта позивачки, довідки Лемешівської сільської ради від 10.08.2010 № 340 видно, що [PERSON] зареєстрована та проживала в житловому будинку за адресою с. Лемешівка Яготинського району вул. Центральна 110 з 13.08.2004 року по теперішній час. З довідок Лемешівської сільської ради від 27.01.2006 року № 36, від 10.08.2010 року № 341, від 10.08.2010 року № 340 видно, що померла [PERSON] по день своєї смерті дійсно проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] та вказаний за цією адресою будинок належав їй на праві власності на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом яке видано Яготинською державною нотаріальною конторою 27 січня 1998 року за реєстром № 121. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 3788790 померлій [PERSON]В належить земельна ділянка (пай) площею 4,3200 га розташована на території Лемешівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом померла [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а так само земельну ділянку площею 0,61 га призначену для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства розташовані за адресою с. Лемешівка, вул. Центральна 110 Яготинського району. З виписки № 1207 з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку видно, що [PERSON] належать прості іменні цінні папери (акції) відкритого акціонерного товариства Лемешівське в кількості 8936 шт., загальною номінальною вартістю 2234 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти. Від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки...якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.... Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Він не заявив про відмову від неї. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved