Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

9 липня 2010 року позивач звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом і Управління Пенсійного фонду України м. Добропілля Донецької області (далі УПФУ м. Добропілля) про стягнені недоплаченої щомісячної соціальної допомоги "дітям війни" за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. г 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 31.12.2009р. В обгрунтування своїх вимог в позові позивач зазначила, що за нею визнано статус "Дитини війни". Вона перебув; на обліку в УПФУ м. Добропілля і згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни", має право на отримані щомісячної соціальної допомоги в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, яка фактично їй не нараховувалас Просить зобов'язати ПФУ м. Добропілля нарахувати та виплатити на її користь недоплачену їй суму щомісячної доплати і пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії по віку згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період 09.07.2007 по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. таз 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. Представник відповідача, діюча на підставі довіреності [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала : заперечувала проти позову, що зазначено у запереченнях наданих відповідачем до суду. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не наполягає на стягненні з відповіла1 судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпеченням розгляду цивільних справ. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши в судовому засідан матеріали цивільної справи, перевіривши викладені у позовній заяві доводи позивача та заперечення відповідача, с) вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [INFO], громадянка України - є пенсіонером, згідно пенсійного посвідчення має статус " Дитина війни». У відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV від 18.11.2004, який набр; чинності з 01.01.2006 р., встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, в тому числі отримання пенсії а(. щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, та підвищуються j 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є cnpaBe/uiHBV неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних а( оспорюванних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ' законами України. Частина 3 ст.22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів і допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Суд з приводу спірних правовідносин щодо недотриманого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальних пенсії : віком як дитині війни з 1 січня 2007 року зазначає наступне. Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію стат 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням статті 111 цього Закону, якою було встановлено, що 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яі виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачуєтьс особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарант громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року N 489-V, яким була зупинена на 20( рік дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними, не можу бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Щодо позовних вимог позивача про визнання дій УПФУ м. Добропілля протиправними та про відмову в перерахую щомісячної державної допомоги за статус «Діти війни» на 2008 рік, суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню таких підстав. Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесен? змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-17 внесені зміни до Закону України «Пр соціальний захист дітей війни», було передбачено, що «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону Україг "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання 1 державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановлені для учасників війни». Відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війн нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу PCP за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, и виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатніст іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008року визнані такими, що не відповідаю' Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, пункту 41 розділу II Закону України «Про Держави? бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до принципу дії нормативно-правового акту у часі, у зв'язку з прийняттям нової редакції статті 6 Заког України «Про соціальний захист дітей війни» (підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюдж; України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), редакція зазначеної статті що існувала до січня 2008 року втратила свою чинність. На підставі Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року втратила чинність нова редакц статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», внаслідок чого відновлена попередня редакція закону, з ді визнання цих положень Рушенням Конституційного Суду України не конституційними, а саме починаючи з 22 травня 20( року. Таким чином, право позивача на виплату підвищення до пенсії за віком як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенс за віком виникло з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31.12.2008 р. Встановивши, що відповідач УПФУ м. Добропілля порушив норми права, які регулюють правовідносини у сфер соціального захисту відповідної категорії громадян, суд відповідно до ст. 16 ЦПК України визнає такі дії незаконними. 28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 530 «Про деякі питання соціальног захисту окремих категорій громадян», де пунктом 8 постанови визначено, що дітям війни до пенсії або щомісячног довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, шо виплачується замість пенсії, підвищення проводитьс у твердих розмірах: з 22 травня - 48,10 гривні, з 1 липня - 48,20 та з 1 жовтня - 49,80 гривні. Таким чином, підвищення дітям війни виплачуються органами Пенсійного фонду відповідно до зазначеної постанови, не до Закону, внаслідок чого є наявні правові підстави для визнання протиправними дій, бездіяльності управлінь ПФУ порушенні права на отримання підвищеного розміру пенсії починаючи з 22 травня 2008 ріку відповідно до статті 6 Закон України « Про соціальний захист дітей війни». На час виникнення спірних правовідносин, розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону Україн «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковом мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ч.І ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14, прожиткови мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року \ 835-VI було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідн до законодавства визначаються залежно до розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнуван передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунк яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмі зазначених соціальних виплат згідно із законом "Про соціальний захист дітей війни» залежить від мінімальної пенсії з віком. Тобто нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічног утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до нор закону "Про соціальний захист дітей війни». Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державни соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Заперечення представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законо України "Про соціальний захист дітей війни" для здійснення соціальних виплат, суд вважає необгрунтованими, з огляду н те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючої законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів Державного бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог частин 2 статті 3 Конституції України, за якої права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає пере людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. На виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановленн в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Тому, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 1 січня 2009 року є діючою в наступній редакці «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замісі пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.» Отже, право позивача на нарахування за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 року відновилося з дня прийняття рішенн Конституційним Судом України по справі N 10-рп/2008 від 22.05.2008, але в межах при цьому в тому правовому режим який існував до дня набрання сили змін, визнаних в подальшому неконституційними. Для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи ст. 257 ЦК України встановлюється трирічний строї який, якщо не встановлено інше, починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свог права або про особу яка його порушила. Позивач звернувся до суду з позовом до УПФУ м. Добропілля 8 липня 2010 року. Таким чином, в межах трирічного строку звернення з позовною заявою до суду, враховуючи розмір підвищенн пенсії, яку позивач отримувала з 1 січня 2007 року у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратил працездатність, позивачці слід нараховувати недоплачену соціальну допомогу за періоди, починаючи з 9 липня 2007 р. по З грудня 2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р та з 01.01.2009 по 31.12.2009р. Згідно з ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог або заперечень. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним оскаржуваного рішення пр відсутність підстав для нарахування підвищення. Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає прав, інтереси фізичних осіб у спосіі визначений законами України.

Outcome: approved