Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що [PERSON], 28 травня 2008 року та ВАТ «Рівнельон» укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ «Рівнельон». На даний час [PERSON]. вживаються заходи та прикладається багато зусиль для відновлення функціонування льонокомбінату, відновлення виробництва та забезпечення зайнятості працівників. Проте, при проведенні перевірки технічної справності пожежного ДЕПО та готовності пожежної команди на випадок можливої пожежі, було виявлено, що огорожа ,зокрема ворота проїжджої частини, що знаходиться з південно-західної сторони трьохповерхового адміністративного заводоуправління за адресою: м. Рівне вул.. Фабрична 12, є закритими та скріпленими замком. Крім того асфальтована проїжджа частина, що знаходиться за воротами заблокована автомобілями та загороджена самочинним забором. Як виявилось, наведені вище обставини, спричиненні співвласниками трьохповерхового адмінприміщення заводоуправління за адресою м. Рівне вул.. Фабрична12, зокрема ПП «Текстиль-Захід» та [PERSON]. Наявність таких обставин суттєво перешкоджає [PERSON], користуватись та розпоряджатись своїм майном, оскільки земельна ділянка, зазначеної проїжджої частини є необхідною для обслуговування купленого [PERSON] цілісного майнового комплексу ВАТ «Рівнельон». На даний час позивачем вживаються заходи, що отримання у власність земельної ділянки загальної площею 253173га, що знаходиться за адресою м.Рівне вул .Фабрична 12, включає в себе також і земельну ділянку зазначеної вище проїжджої частини. Враховуючи вищенаведене позивач просить суд зобов'язати Приватне підприємство «Текстиль-Захід» та [PERSON] звільнити від замків ворота та звільнити територію проїжджої частини, що знаходиться з південно-західної сторони трьохповерхового адмінприміщення заводоуправління за адресою м.Рівне вул.. Фабрична, 12, стягнути судові витрати. Відповідачі та їх представник позов не визнали з підстав, вищевикладених у письмовому запереченні на позов, зокрема у звязку з тим, що з метою здійснення господарська діяльності, ними, відповідачами було придбано у власність нежилі приміщення в адміністративній будівлі ВАТ «Рівнельон». Дана адміністративна будівля не увійшла до складу цілісного майнового комплексу, придбаного позивачем,оскільки на дату укладання ним договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ «Рівнельон», всі приміщення у зазначеній будівлі належали на праві власності іншим фізичним та юридичним особам. Крім того, п.2 ст.120 Земельного Кодексу України та п.2 ст.377 Цивільного кодексу України визначено, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування. то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Із змісту зазначених правових норм слідує, що до позивача перейшло право користування лише частиною земельної ділянки, а саме тією ділянкою на якій розміщені будівлі та споруди, придбані ним у складі цілісного майнового комплексу та необхідної для їх обслуговування. Представник третьої особи на стороні відповідача, головний спеціаліст управління земельних відносин виконавчого комітету [PERSON] міської ради [PERSON] заперечувала щодо задоволення позову, оскільки у Позивача [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на право власності чи право користування спірною земельною ділянкою. Відсутні також відомості щодо наявності відповідного рішення [PERSON] міської ради щодо надання вказаної земельної ділянки у власність чи користування. Таким чином, [PERSON] не є стороною, чиї права, свободи чи інтереси порушуються, не визнаються чи оспорюються при визначенні порядку користування спірною земельною ділянкою. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачем [PERSON], 28 травня 2008 року та ВАТ «Рівнельон» укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ «Рівнельон», з дослідженого в судовому засіданні вищенаведеного договору встановлено, що трьохповерхове адмінприміщення заводоуправління, яке знаходиться за адресою м. Рівне вул.. Фабрична 12 до переліку придбаного [PERSON] майна не відноситься. Пунктом 2 ст. 120 Земельного Кодексу України та п.2 ст.377 Цивільного кодексу України визначено, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Із змісту зазначених правових норм слідує, що до позивача перейшло право користування лише частиною земельної ділянки, а саме тією частиною на якій розмішені будівлі та споруди, придбані ним у складі цілісного майнового комплексу та необхідної для їх обслуговування. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна мас прав; вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами . Право оренди оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Тобто, з вищенаведених норм слідує, що право власності і право користування не виникає автоматично, з моменту переходу права власності на об'єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, а таке право виникає тільки після одержання її власником або користувачем документа, посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. У позивача, [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на право власності чи право користування спірною земельною ділянкою. Відсутні також відомості щодо наявного відповідного рішення [PERSON] міської ради щодо надання вказаної земельної ділянки у власність чи користування. Таким чином, [PERSON] не є стороною, чиї права, свободи чи інтереси порушуються, невизнаються чи оспорюються при визначенні порядку користування спірною земельною ділянкою. Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що нібито з південно-західної сторони адміністративної будівлі знаходилася дорога (проїжджа частина),призначена для проїзду на територію підприємства у випадку пожежі, яку відповідачі самовільно перегородили залізобетонною стіною. Проте, такі твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки ще з часів господарювання ВАТ «Рівнельон» даний майданчик використовувався лише для обслуговування адміністративної будівлі . З цією ж метою ВАТ «Рівнельон», а не теперішніми співвласниками адміністративної будівлі, збудовано залізобетонну стіну та поставлено ворота. Зазначене підтверджується наявністю даної стіни в генплані ВАТ «Рівнельон», копія якого знаходиться в матеріалах справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed