Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

В серпні 2010 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з вказаним позовом. Зазначала, що з 28.03.1997 року вона та відповідач по справі - [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 28.03.1997 року Обізнівською сільською радою Глобинського району Потавської області. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . За спільні кошти з відповідачем 24.05.2001 року придбали квартиру [ADDRESS] ; відповідно до договору купівлі-продажу власник квартири відповідач по справі - [PERSON] ; з червня 2001 року постійно мешкають у спірній квартирі. В останній час сімейні відносини між нею та відповідачем по справі погіршилися; він не надає матеріальної допомоги дітям, проживає окремо. Відповідач не визнає того факту, що придбана квартира є їхньою спільною сумісною власністю, тому вона була вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити посилаючись на обставини та підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомих суду причи, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином; про причини своєї неявки суд не повідомляв; письмової заяви про розгляд справи в його відсутності суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи приходить до наступного: Відповідно до частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання,ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до частини 1 статті 61 Сімейного кодексу України об"єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Відповідно до статті 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини 3 статті 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що з 28.03.1997 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб не розірваний. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.05.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Ліньковою І.Б., та зареєстрованого в реєстрі за N? 2720, [PERSON] придбана спірна квартира [ADDRESS] . Відповідно до частини 2 статті 372 Цивільного Кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст.ст. 60,61,63 Сімейного кодексу України, ст.368 ЦК України, ст.ст. 88,209,212-218 ЦПК України, -

Outcome: approved