Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом про визнання права власності на житловий будинок та грошові внески, які залишилися після смерті її дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що з 2002 року вона мешкала разом з дідусем - [PERSON] та бабусею - [PERSON] за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136. Зазначений будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 24.04.1958 року. Після придбання будинку [PERSON] на протязі життя зро¬бив перебудову самого будинку та збудував надвірні споруди і господарчі будівлі, але належним чи¬ном це не оформив. 03.01.2003 року [PERSON] помер і після його смерті залишилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з надвірними спорудами та господарчими будівлями, розташо¬ваними за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136; грошові внески у Кілійсько-му відділенні № [NUMBER] «Ощадбанк» України на р/р № 07500203. відкритому 01.10.1999 року і на р/р № 91551014239, відкритому 21.1 1.1996 року. За своє життя [PERSON] залишив заповіт, згід¬но з яким заповів усе своє майно онуку - [PERSON], однак останній від спадщи¬ни, яка залишилася після смерті дідуся відмовився. [PERSON] - дружина померлого [PERSON], яка за законом є спадкоємцем першої черги, після смерті свого чоловіка спадщину прийняла фактично, оскільки у встановлений законом строк від неї не відмовлялась і продовжувала мешкати у будинку належному чоловіку, однак нотаріально факт прийняття спадщини не оформила, оскільки право власності спадкодавця не було оформлено належним чином. Окрім того [PERSON] на час відкриття спадщини була особою дуже похилого віку і у неї були проблеми зі здоров'ям, що також перешкоджало належним чином оформити усі документи. 04.05.2007 року [PERSON] Іри¬на Петрівна померла і після її смерті залишилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з надвірними спорудами та господарчими будівлями, розташованими за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136; грошові внески у Кілійському відділенні № [NUMBER] «Ощадбанк» України на р/р № 07500203, відкритому 01.10.1999 рок; р/р № 91551014239, відкритому 21.1 1.1996 року; р/р № 70250, відкритому 15.03.3003 року; р/р № 51337, відкритому 16.11.1990 року; р/р № 91551020179, відкритому 21.11.1996 року; р/р 91551020267, відкритому 21.11.1996 року. За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно з яким заповіла усе своє майно онуку Полежає¬ву [PERSON], однак останній від спадщини, яка залишилася після смерті бабуся відмовився. Після смерті [PERSON] позивачка, яка є її онукою спадщину, що залишилася після смерті бабу¬сі прийняла фактично, оскільки продовжувала мешкати у зазначеному будинку, робила поточний ре¬монт, сплачувала комунальні послуги, однак нотаріально оформити спадщину була не в змозі, так як правовстановлюючі документи на будинок не відповідають вимогам діючого законодавства. На підставі наведеного просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судо¬ву засіданні позов визнала у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини: Так судом достовірно встановлено, що [PERSON] за договором купівлі -продажу від 24.04.1958 року придбав у [PERSON] житловий будинок розташований адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Дунайська, будинок № 136 (за нумерацією на теперішній :, старий номер 96) /а.с. 29-30/. Після придбання житлового будинку [PERSON] переобладнав приміщення у житловому будинку та самовільно збудував господарчі будівлі і надвірні споруди, не маючі на це відповідного дозволу та не оформивши дозвільні документи. 03.01.2003 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 330270 від 04.02.2003 ро-ку /а.с. 7/. Після смерті спадкодавця залишилася спадщина, а саме домоволодіння за адресою: Одесь-ка область. м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136, яке складається з: літ. А - житловий будинок (з перео-бладнаними кімнатою, площею 7,8 кв. м. та кухнею, площею 10,2 кв. м.); самовільно збудовані: літ. Б -сарай, літ. В - лазня, літ. Г - сарай, літ. Д - убиральня, літ. Е - сарай, та надвірних споруд № 1-5, 1, підтверджується копією технічного паспорту на будинок /а.с. 33-37/. Також після смерті [PERSON] залишилися грошові внески у Кілійському відділенні № [NUMBER] «Ощадбанк» України на №07500203, відкритому 01.10.1999 року і на р/р № 91551014239, відкритому 21.1 1.1996 року, що стверджується довідкою № 294 від 10.07.2009 року /а.с. 12/. Згідно з висновками Кілійського районного відділу ГУ МНС України в Одеській області № 981, від 27.07.2009 року, узгоджено оформлення права власності на домоволодіння за адресою: Оде¬ська область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136, яке складається з: літ. А - житловий будинок (з пере-обладнаними кімнатою, площею 7,8 кв. м. та кухнею, площею 10,2 кв. м.); самовільно збудовані: . Б - сарай, літ. В - лазня, літ. Г - сарай, літ. Д - убиральня, літ. Е - сарай, яке належало [PERSON] /а.с. З 1/. Відповідно до повідомлення відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального го-сподарства і розвитку інфраструктури Кілійської РДА № 259 від 22.07.2009 року, , узгоджує оформ-лення права власності на домоволодіння за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136, яке складається з: літ. А - житловий будинок (з переобладнаними кімнатою, площею 7,8 кв. м. та кухнею, площею 10,2 кв. м.); самовільно збудовані: літ. Б сарай, літ. В лазня, літ. Г сарай, літ. Д -убиральня, літ. Е - сарай, яке належало [PERSON] /а.с. 38/. Як зазначено у повідомленні головного державного санітарного лікаря Кілійського району № 2794, від 23.07.2009 року, Кілійська районна СЕС не заперечує проти оформлення права власності на домоволодіння за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136, яке складається з: літ. А- житловий будинок (з переобладнаними кімнатою, площею 7,8 кв. м. та кухнею, площею 10,2 кв. м; самовільно збудовані: літ. Б - сарай, літ. В - лазня, літ. Г - сарай, літ. Д - убиральня, літ. Е - сарай, яке належало [PERSON] /а.с. 32/. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпо¬ряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином цивільним законодавством встановлено положення про презумпцію правомірності набуття права власності, якщо не доведено інше. Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нову річ виготовлену (створену) особою, на-бувається нею, якщо інше не встановлено договором чи законом. Право власності на новостворене рухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівницт- ва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власно¬сті на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 та ч. З ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля споруда, інше неру¬хоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно. Як зазначено у роз'ясненнях Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України доку¬менту, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне зна¬чення віднесено до компетенції суду. Таким чином в судовому засіданні було достовірно встановлено факт визначення житлового будинку з надвірними спорудами та господарчими будівлями, який розташований за адресою: Одесь¬ка область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136, [PERSON], який помер 03.01.2003 рокуОЗ.01.2003 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з надвірними спорудами та господарчими будівлями, розташованими за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136 /а.с. 33-38/, та грошових внесків у Кілійському відділенні № [NUMBER] «Ощадбанк» України на р/р № 07500203, відкритому 01.10.1999 року і на р/р № 91551014239, відкритому 21.11.1996 року /а.с. 121. За своє життя [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким за¬повів усе своє майно онуку [PERSON], однак останній від спадщини, яка зали¬шилася після смерті дідуся відмовився, зазначене підтверджується нотаріально завіреною заявою про відмову від спадщини за заповітом /а.с. 28/. [PERSON] після смерті чоловіка - [PERSON] спадщину, як спадкоємець першої черги прийняла фактично, оскільки у встановлений законом строк, у встановленому законом порядку від неї не відмовилась, продовжувала мешкати у зазначеному будинку, але зважаючи на похилий вік, поганий стан здоров'я та невідповідність право-встановлюючих документів нормам діючого законодавства нотаріально це не оформила. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона ого¬лошується померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають ді¬ти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з под¬ружжя, який його пережив, та батьки. У сі. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право при¬йняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застере¬женням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт того, що [PERSON], як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, що залишилася після смерті її чоловіка - [PERSON] та складалася з складалася з житлового будинку з надвірними спорудами та господарчими будівлями, розташованими за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136 та грошових внесків у Кілійському відділенні № [NUMBER] «Ощадбанк» України на р/р № 07500203, відкритому 01.10.1999 року і на р/р № 9155 1014239, відкритому 21.1 1.1996 року. 04.05.2007 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 091655 від 07.05.2007 року /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з надвірними спорудами та господарчими будівлями. розташованими за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Дунайська, б. № 136 /а.с. 33-37/; грошові внески у Кілійському відділенні № [NUMBER] «Ощадбанк» України на р/р № 07500203, відкритому 01.10.1999 рок; р/р № 91551014239, відкритому 21.1 1.1996 року; р/р № 70250, відкритому 15.03.3003 року; р/р № 51337, відкритому 16.1 1.1990 року; р/р № 91551020179, відкритому 21.1 1.1996 року; р/р 91551020267, відкритому 21.1 1.1996 року /а.с. 11-12/. За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно з яким заповіла усе своє майно онуку [PERSON] /а.с. 27/, однак останній від спадщини, яка залишилася після смерті бабуся відмовився, зазначене підтверджується нотаріально завіреною заявою про відмову від спадщини за заповітом /а.с. 28/. Після смерті [PERSON] позивачка, яка є онукою спадкодавця, а відповідно і спадкоємцем за законом четвертої черги - спадщину, яка залишилася після смерті бабусі прийняла фактично, оскільки продовжувала мешкати у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою № 2077 від 08.07.2009 року виданою виконавчім комітетом Кілійської міської ради /а.с. 10/, робила поточний ремонт, сплачувала комуна¬льні послуги (квитанції додані до матеріалів справи) /а.с. 22-26/, однак нотаріально оформити спад¬щину була не в змозі, так як правовстановлюючі документи на будинок не відповідають вимогам ді¬ючого законодавства. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забо¬ронені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона ого¬лошується померлою. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спад¬щини. У ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право при¬йняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застере¬женням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. На підставі наведеного, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючім задоволенню у пов¬ному обсязі.

Outcome: approved