Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом яким просить суд, стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі 33% від всіх доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та крім того в разі якщо вони будуть продовжувати навчатись до досягнення ними 23 років, крім того зобовязати відповідача брати участь у фінансуванні додаткових витрат на дітей наперед та періодично. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 19.11.1999 року по 10.07.2007 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] Діти постійно проживають з нею, навчаються у шкільному загальноосвітньому закладі і повністю знаходяться на її утриманні. Її заробітна плата становить 1080 грн. на місяць, що не дає можливості належним чином забезпечувати всім необхідним її сімю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює, отримує регулярний дохід, стягнень по виконавчим документам не має, у шлюб після розлучення не вступав ,інших дітей не має. Тому вона вважає, що з нього можливо стягувати аліменти на утримання дітей. Крім того, для створення сприятливих умов у подальшому для розвитку дітей вона має намір додатково записати дітей на курси навчання, що також потребує матеріальних витрат. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, проте надав суду заяву в якій з позовними вимогами погоджується та просить справу слухати у його відсутність. Враховуючи вимоги ч.1 ст.174 ЦПК України, на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення судового рішення при попередньому судовому засіданні провадиться за умови визнання відповідачем позову. Суд, дослідив, проаналізував та оцінив у сукупності всі наявні письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 19 листопада 1999 року до 22 травня 2009 року сторони по справі перебували у шлюбі, за час існування якого, а саме 20 листопада 1998 року, у них народилась донька [PERSON] та 27.01.2002 року син [PERSON]. Після розірвання шлюбу позивач з дітьми, які знаходяться повністю на її утриманні, проживає окремо від відповідача. Достовірність цих обставин підтверджується копією свідоцтва про укладання та розірвання шлюбу (а.с.20,8), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.19-20), копією довідки форми№3 (а.с.6). У відповідності до ст.180 та ч.3 ст.181 СК України на кожного з батьків покладається обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З того з батьків, який ухиляється від виконання цього обовязку, за рішенням суду на утримання дитини присуджуються аліменти у частці від його заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір та спосіб стягнення аліментів визначається за правилами ст.ст.182, 183 та 184 цього ж Кодексу. Зокрема, враховується стан та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на посаді вихователя дошкільного навчального закладу і її середньомісячна заробітна плата складає 1183,20 грн. (а.с.5).З зазначеного позивачем слідує, що відповідач [PERSON] не приймає участі в утриманні неповнолітніх дітей, разом з тим, він має для цього достатньо можливостей, оскільки офіційно працює в ЗАТ «Авіакомпанія Аеросвіт» на посаді інженера, стягнень по виконавчим документам не має, після розлучення в шлюб не вступав, інших дітей не має. Зазначені обставини, відповідачем не спростовані, тому при вирішення спору суд бере їх за основу. З огляду на викладене, суд вважає, що для забезпечення належного утримання неповнолітньої дитини. щомісячно належить стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу). Стягнення аліментів в такому розмірі не погіршить матеріальний стан відповідача. Разом з тим, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей коли вони будуть навчатись і до досягнення ними 23 віку та зобовязання відповідача брати участь у фінансуванні додаткових витрат на дітей наперед та періодично згідно до вимог ст.185 СК України, суд ставиться критично, оскільки дані обставини відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивачем належним чином не підтверджені, при цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, як слідує з пояснень позивача. Тому дані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 8 гривень 50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 гривень 50 копійок.

Outcome: partial