Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про визнання права власності на майно до відповідача [PERSON] сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 16 грудня 2009 року комісією з організації вирішення майнових питань, склад якої був затверджений зборами представників власників майнових паїв КСП ім. Мічуріна с. Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області від 15.08.2009 року, було вирішено передати йому, як власнику майнового паю в сумі 26049 гривень КСП «Самарське» В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити, пояснив, що він та [PERSON] уклали з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку № 1-а по вул.. Широкій в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області, який зареєстрували на Промисловій товарній біржі, але при зверненні до Павлоградського МБТІ для проведення державної реєстрації придбаного нерухомого майна, їм було відмовлено у зв»язку з непосвідченням договору у нотаріальному порядку. При зверненні до відповідача з проханням посвідчити договір нотаріально, останній ухилявся від вчинення даної дії та крім того, як виявилося у [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що в свою чергу також становить перешкоду у нотаріальному посвідченні договору, а відповідач ніяк не реагував на їх звернення щодо вирішення даної ситуації, внаслідок чого фактично вони є власниками придбаного майна, але не мають будь-яких правовстановлюючих документів на нього і відповідно не мають можливості розпоряджатися ним належним чином. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що між ним та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу належного йому житлового будинку та господарських споруд по вул. Широка 1-а в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області, який вони зареєстрували на Промисловій товарній біржі. Позивачі дійсно неодноразово зверталися до нього з проханням посвідчити договір нотаріально, але він в залежності від різних причин не мав можливості це зробити, та крім того, вважає, що всі необхідні дії ним виконано, правовстановлюючого документу на будинок у нього не має, але всі необхідні дозволи на будівництво будинку він отримав у встановленому законом порядку, збудував його, але не отримав належні документи. Третя особа по справі Павлоградське МБТІ Дніпропетровської області в судове засідання не з»явилося, суду надано заяву представника Павлоградського МБТІ про розгляд справи у його відсутність, в заяві зазначено, що об»єкт нерухомості по вул.. Широка 1-а в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області в Павлоградському МБТІ не зареєстровано. Вислухавши позивача [PERSON], відповідача, вивчивши заяви позивача [PERSON] та третьої особи по справі Павлоградське МБТІ, вивчивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 25 лютого 2010 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлової будівлі та господарських будівель, що знаходиться за адресою вул. Широка 1-а в с. Троїцьке, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.02.2010 року зареєстрованого на Промисловій товарній біржі за № П-02/02, специфікацією на товар до договору № П-02/02-Н ( додаток № 1) та угодою по ціні договору від 25.02.2010 року ( додаток № 2), актом прийому-передачі товару згідно договору № П-02/02 від 25.02.2010 року. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму. Норми даної статті, а саме умови договору купівлі-продажу, сторонами виконано, тобто відповідач передав позивачам у користування будинок та господарські будівлі, а позивачі в свою чергу розрахувалися за придбане майно в повному обсязі сплативши відповідачеві грошові кошти в сумі 1000 гривень, що підтверджується специфікацією на товар до договору № П-02/02 ( додаток № 1) та угодою по ціні договору від 25.02.2010 року ( додаток № 2), актом прийому-передачі товару згідно договору № П-02/02 від 25.02.2010 року, поясненнями сторін в судовому засіданні. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що письмову форму договору сторонами дотримано, а у зв»язку з посвідченням договору на товарній біржі, а не нотаріально, позивачі не мають можливості провести державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, перешкодою у нотаріальному посвідченні договору є відсутність правовстановлюючого документу на будинок на ім»я [PERSON] та його ухилення від вчинення будь-яких дій щодо посвідчення договору нотаріально. Судом встановлено, що відповідно до витягу з рішень № 5,6 від 06.02.1995 року виконавчого комітету Троїцької с/ради, дозволу на виконання робіт від 20.03.2002 року, [PERSON] було надано земельну ділянку розміром 0,50 га в с. Троїцьке по вул.. Широкій 1-а Петропавлівського району Дніпропетровської області під індивідуальне будівництво і дозвіл на виконання робіт по будівництву житлового будинку. За весь час володіння будинком та господарськими будівлями ніхто право власності [PERSON] на вищевказаний будинок не оспорив, отже, [PERSON] був належним власником будинку, який мав право відчужувати будівлю та бути продавцем за договором купівлі-продажу. Крім того, судом встановлено, що мало місце ухилення відповідача, що було визнано ним в судовому засіданні, від вчинення будь-яких дій щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що в свою чергу чинить перешкоди у розпорядженні позивачами придбаним майном на правах власників. Стаття 220 ч. 2 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Так як сторонами умови договору купівлі-продажу виконано повністю, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved