Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач є дружиною померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із числа 1-ої категорії, який за життя був визнаний інвалідом 1 групи. Хвороба, що призвела до смерті чоловіка позивача пов»язана із Чорнобильською катастрофою. Позивач в поданому позові посилається на те, що вона, у відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на одноразову компенсацію, як член сім»ї, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС. Як інваліду 1 групи позивачці, згідно ст..48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - така одноразова компенсація встановлена у розмірі 60 мінімальних заробітних плат. Позивач посилаючись на те, що відповідач, після смерті її чоловіка у 2009 році, на його письмове звернення у квітні 2010 року, відмовив у нарахуванні зазначеної допомоги, звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача суму одноразової допомоги у розмірі 39 000 грн. Справу просив розглянути у його відсутність. Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість, вказавши, що відповідно до Наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій, та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 28 від 31.12.96р. та Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров»ю особаи, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та сім»ям за втрату годувальника» - позивач не має права на вказані виплати так як на момент смерті свого чоловіка вона не досягла пенсійного віку. Справу просив розглянути у відсутність його представника. Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд дослідивши надані позивачем документи та заперечення відповідача вважає необхідним в задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України". Відповідно до ч.З ст.46 Конституції України "Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом". Із наданих позивачем документів (а.с.2-6) судом встановлено, що позивач дійсно є дружиною померлого учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії , при цьому згідно висновку експерта, хвороба, що призвела до смерті чоловіка позивача, пов»язана із виконанням обов»язків військової служби з ліквідації аварії на ЧАЕС. (а.с.8). Разом з цим, відповідно до ст.48 Закону передбачено, що одноразова компенсація сім»ям, які втратили годувальника встановлена у розмірі 60 мінімальних заробітних плат іпровадиться протягом місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті. Як видно із відповіді відповідача на а.с.9, позивачу відмовлено в отриманні вказаної одноразової допомоги так як вона відповідно до Наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій, та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 28 від 31.12.96р. та Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров»ю особаи, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та сім»ям за втрату годувальника», на момент смерті свого чоловіка не досягла пенсійного віку - 55 років. Однак, суд, аналізуючи вищенаведені чинні нормативно-правові акти, а саме - Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"» та «Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров»ю особаи, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та сім»ям за втрату годувальника», які регулюють порядок обчислення та виплати одноразової компенсації у зв»язку із втратою годувальника, суд зазначає, що в данному випадку існує суперечливість законодавства. При цьому судом враховується, що відповідно до ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Тому, виходячи із засад пріорітетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що для врегульовання спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.48 Закону7 України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"», а не «Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров»ю особаи, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та сім»ям за втрату годувальника», на які посилається представник відповідача в своїх запереченнях. При цьому суд зазначає, що відповідно до ст..55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» мінімальна заробітна плата встановлена в таких розмірах: з 01.01 09р - 605 грн., з 01.04.09р. - 625 грн., з -1.07.09р. - 630 грн., з 01.10.09р. - 650 грн., з 01.12.09р.669грн. і ніякі соціальні виплати не призупинялись ЗУ «Про Державний бюджет Україги на 2009 рік» Чоловік позивачки помер 18 жовтня 2009 року, тому для обрахунку одноразової компенсації, згідно із вимогами законодавства необхідно застосовувати розмір мінімальної заробітної плати 650 грн. Таким чином суд вважає, що нарахування та виплата одноразової компенсації сім»ям, які втратили годувальника, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у звязку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги в цієї частині позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.3,19,22,46 Конституції України, ст.257 ЦК України, ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про Державний бюджет України на 2009 рік",

Outcome: approved