Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить передати в заклад банку заставлене майно, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на заставлене майно та стягнути судові витрати по справі. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 15 лютого 2008 року позивачем на підставі кредитного договору № 0802/63 відповідачу [PERSON] JI.M. надано кредит у розмірі 15 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 11 лютого 2010 року. Додатком до кредитного договору встановлено графік погашення кредиту та відсотків з визначенням строків сплати. Отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] JI.M. підтверджується заявою на видачу готівки № 15 від 15 лютого 2008 року. У відповідності до ст.525, 526, аб.1 ч.І ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Аналогічне передбачено і пунктом 2.3.3 кредитного договору. Всупереч наведеним нормам закону та умовам договору відповідачем [PERSON] порушено графік погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку станом на 17 вересня 2009 року заборгованість за кредитним договором становить 7714,06 доларів США, що по курсу НБУ складає 61712,46 грн. Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 15 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] J1.M. був укладений договір застави товару в обороті № 0802/63/ТО. 15 лютого 2008 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладений договір застави автотранспорту № 0802/63/T3. Вказаний договір укладений в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 0802/63 від 15 лютого 2008 року ( п.1 договору ). Пунктом 17.13 договору застави товару в обороті та п.17.12 договору застави авто- транспорту передбачено обов'язок позичаль-ника у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором передати предмет застави заставодержателю в заклад. Однак, відповідачами предмети застави в заклад банку не передані. Таким чином, вимоги позивача про передачу в заклад заставленого майна, яке зазначене в договорах застави є обгрунтованими та такими, що не суперечать договору. У відповідності до ст.589 590 ЦК України, ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Пунктом 2.3.9 кредитного договору встановлено, що у випадку порушення позичальником зобов'язання позивач має право звернути стягнення на заставне майно. Звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до п.22 договорів застави шляхом безпосереднього продажу предмету застави конкретному покупцю з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу. Відтак, вимоги позивача про звернення стягнення на предмети застави, які зазначені в договорах застави, не суперечать договору, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем державного мита в сумі 617,12 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., які підтверджені документально. На підставі наведеного та

Outcome: approved