Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним. В позовній заяві зазначено, що 06 липня 2001 р. позивач [PERSON] придбав за 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. у продавця [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] зареєструвавши цей догов р в той же день на Універсальній Товарно - Сировинній Біржі „Південь", за реєстровим №74.'Умови договору сторонами повністю виконанні, договір зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації, і лише в поточному POL позивач дізнався, що вказаний договір потребує нотаріальної форми посвідчення але продавець за угодою ухиляється від її нотаріального посвідчення. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив позов задовольнити та визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] який укладено на Універсальній Товарно - Сировинній Бірж ~ вдень' 06 липня 2001 p., між ним, як покупцем та відповідачкою [PERSON] як продавцем. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представни-; [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на підстави звернення до суду, викладенні в позовній заяві та просили визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно письмової заяви, посвідченої 28 червня 2010 р. Ілясовою Н.Б., тимчасово виконуючим обов'язки нотаріуса Дмитрівського нотаріального округу Московської області Тягло Л.В., позовні вимоги визнала та просила розглянута справу у її відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачки, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, 06 липня 2001 р. позивач [PERSON] уклав письмовий договір купівлі - продажу нерухомого майна з відповідачкою [PERSON] За даним договором позивач придбав у власність житловий будинок [ADDRESS], позначений на плані літ. А - 1, житловою площею 25.4 кв.м., процент зносу 44, з літньою кухнею - літ. Б-1, погребом - літ. В-п/д, вбиральнею - літ. Г-1, огорожею - літ. №3-4 та спорудою - літ,№2, передавши в рахунок покупки продавцю грошову суму в розмірі 1 500 (одна тисяча п ятсот) грн. 00 коп. Вищевказане нерухоме майно раніше належало відповідачці на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою 6 червня 2001 р. за р. №6123. Даний договір укладений на Універсальній Товарно - Сировинній Біржі „Південь". Придбаний за договором житловий будинок, позивач зареєстрував на праві власності в Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації 7 липня 2001 р. зар. №6123. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між позивачем [PERSON]. як покупцем, та відповідачкою [PERSON]. як продавцем, 06 липня 2001 р. був укладений письмовий договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS], який зареєстрований Універсальною Товарно-Сировинною Біржею „Південь'. Враховуючи, що права і обов'язки сторін за вищевказаним договором купівлі - продажу нерухомого майна виникли і закінчилися до набрання чинності ЦК України, а суть' позову складає недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, тому при вирішенні питання про визнання угоди дійсною, слід застосовувати правила кодексу, який діяв на момент укладення такого договору. Так, згідно ст.224 ЦК Української РСР (в редакції від 18 липня 1963 р.) за договором купівлі - продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплати за нього певну грошову суму. За правилами ст.47 ЦК України Української РСР від 18 липня 1963 р., нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. У відповідності зі ст.227 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 р. договір купівлі - продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений. Проте, в порушення вимог ст.227 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 р., що діяв на час ладення угоди, оформлення вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого а в нотаріальному порядку не відбулося. ^азом з тим, згідно ч.2 ст.47 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 р., якщо одна : :тор н повністю виконала договір, а інша ухиляється від його оформлення нотаріально, то суд може визнати такии договір діисним за заявою сторони яка виконала договір. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Ст.6 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу, а тому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права шляхом визнання угоди дійсною є вірним і може бути застосований судом, оскільки від цього залежить виникнення у нього права в подальшому розпорядитися нерухомим майном. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким відповідачка передала позивачу житловий будинок, а позивач передав останній визначену грошову суму, але в наступному відповідачка, яка виконала угоду, ухилилася від її нотаріального посвідчення, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст.47 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 р. позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи сплачено при подачі позову.

Outcome: approved