Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому після уточнень позовних вимог і клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог просила визнати за нею право власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом, та зазначила, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності її батькам [PERSON] та [PERSON] Після смерті її матері [PERSON], 15.10.2008 р. вона, у встановлений законом строк звернулася до нотконтори про прийняття спадщини у вигляді ? зазначеної квартири та грошових заощаджень, та отримала у РФ, за місцем проживання матері тільки свідоцтво про право спадщини за законом на грошові заощадження, а в свідоцтві на ? зазначеної квартири було відмовлено у звязку з тим, що воно видається за місцем його знаходження. 07.04.2009 р. помер її батько [PERSON], залишивши заповіт на іншу половину зазначеної квартири на імя відповідача. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечувала. Відповідач звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] після уточнення якого просив визнати факт належності заповіту від 15.12.1993р. складеного [PERSON], та посвідченим 2-ю ХДНК за реєстровим №4-7868 [PERSON], визнати за ним право власності на ? частину квартири в порядку спадкування за заповітом та грошові заощадження з невиплаченими компенсаціями та індексаціями в порядку заповідального розпорядження. Проти задоволення первісного позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення і доводи позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно свідоцтва на право власності на житло від 15.10.1993р. квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6,30,48) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.10.1980 р., прізвища після шлюбу: [PERSON].(а.с.11) Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON].(а.с.9) Як вбачається з витягу з державного реєстру цивільного стану про шлюб від 28.04.2009р. [PERSON] 23.07.1983р. уклала шлюб з [PERSON], прізвища після шлюбу: [PERSON].(а.с.10) [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою [INFO], Пєшковська сільрада, д.Пашково, б.№5, померла 15 жовтня 2008р. , про що є відповідний запис за №15305. (а.с.7,8) Як вбачається з заяви [PERSON] від 18.02.2009р., посвідченої приватним нотаріусом [PERSON] і яке направлено до нотаріальної контори Курської області, Курського району [PERSON] відмовився від належної йому долі спадщини після смерті дружини, [PERSON], яка померла 15.10.2008р., на користь доньки померлої - [PERSON], 04.06.1962р.н. (а.с.12) 15.12.1993р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений нотаріусом в реєстрі №4-7868, яким належну йому [ADDRESS] заповідав [PERSON].(а.с.16,37) [PERSON] помер 07 квітня 2009 р., про що є відповідний запис за №5274. (а.с.14) Відповідно довідки начальника ЖЄД №63 від 30.06.2009р. [PERSON] який мешкав в [ADDRESS] і помер 07.04.2009р., ніхто не зареєстрований. (а.с.15) Відповідно до відповіді 2-ї ХДНК від 17.08.2010р. після смерті [PERSON], померлої 15.10.2008р., яка на день смерті мешкала в с.Пашково, Курського району Курської області, РФ, було заведено спадкову справу №98/2009. 27.02.2009р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №205 було зареєстровано заяву про прийняття спадщини від дочки померлої - [PERSON], яка мешкала в [ADDRESS]. Інших заяв не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалося. Після смерті [PERSON], померлого 07.04.2009р., який мешкав в [ADDRESS] було заведено спадкову справу №591/2009. 02.10.2009р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1192 було зареєстровано заяву про прийняття спадщини згідно заповіту від [PERSON], який на день звернення мешкав в [ADDRESS]. Інших заяв не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалося. (а.с.47) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого нотаріусом Курського районного територіального округу 03.03.2010р. спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 15.10.2008р., є її донька [PERSON], [INFO] Спадщина складається з грошових вкладів, які знаходяться на збереженні в ВАТ Державний ощадний банк України, філія-Харківське обласне Управління в ТОБО Ощадбанка №10020/031 м.Харкова на рахунках № 057880 на суму 1 руб.19 коп., що еквівалентне 0,24 грн.(1991р.), № 9155/1-7966 на суму 13809 руб.12 коп., що еквівалентно 2779,07 грн.(1997р.) В ТОБО Ощадбанка №10020/0208 м.Харкова на рахунку №9155/1-1652 на суму 13949 руб.78 коп., що еквівалентне 2807,38 грн.(1991р.) №057865 на суму 1 руб.09 коп., що еквівалентне 0,22 грн.(1991р.) В ТОБО Ощадбанка №10020/0260 м.Харкова на рахунку №0574000 на суму 1 руб.09 коп., що еквівалентне 0,22 грн.(1991р.), № 9155-1-9926 на суму 17741 руб. 21 коп., що еквівалентно 3570,40 грн.(1997р.) (а.с.13) Згідно відповіді Державного ощадного банку України, філія - Харківське обласне Управління від 16.08.2010р. на імя [PERSON],[INFO] в ТВБВ Ощадбанку №10020/0208 м.Харкова є рахунки: №11905 у сумі 036 грн.(01.07.1980р.) заповідальне розпорядження від 21.02.1990р. на [PERSON]. №057864 у сумі 0,22 грн. (1991р.) заповідальне розпорядження розповсюджується з рахунку №11905, №9155/1-1651 у сумі 3441,25 грн. (1997р.) заповідальне розпорядження розповсюджується з рахунку №11905. (а.с.45) Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, як позивачка так і відповідач звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю 2-ї ХДНК від 17.08.2010р., однак не могли отримати свідоцтва у звязку з поважними причинами: мати позивачки померла на території іншої держави, а нерухоме майно знаходиться в Україні. При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори свідоцтво не видано у звязку з неналежним оформленням правоустановчих документів на спадкове майно та різницею в танскрипції написання його імені «Вячеслав» у паспорті та заповіті. ЦК України врегульовано порядок здійснення права на спадкування. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у термін передбачений ст.1170 ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини відповідно ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст.1228 вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт, або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Заповіт, складений після того, як було зроблене розпорядження банку (фінансовій установі), повністю або частково скасовує його, якщо у заповіті змінено особу, до якої має перейти право на вклад, або якщо заповіт стосується усього майна спадкодавця. При цьому суд враховує, що і розпорядження у банку і заповіті складено на особу з одним і тим же прізвищем «Абросімов». За ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. В першу чергу право на спадщину по закону мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. (ст.1261 ЦК України). Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] доведено обставини на які вони посилаються в своїх позовах, а тому первинний та зустрічний позови підлягають задоволенню. Щодо встановлення юридичного факту: відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові якої не збігається з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки у заповіті [PERSON] та його дублікаті спадкоємцем зазначений [PERSON], в паспорті позивача та відповіді 2-ї ХДНК від 17.08.2010р. останній зазначений як [PERSON] і на російській мові його імя зазначене як «Вячеслав», то і в заповіті [PERSON] посвідченого 2-ю ХДНК 15.12.1993р. за реєстровим №4-7868 імя спадкоємця в українській транскрипції виконане як „Вячеслав. Це підтверджується паспортом [PERSON], імя якого вказано як «Вячеслав» у російській транскрипції, та заповітом складеним українською мовою від 15.12.1993р. згідно якого [PERSON] заповідав на випадок смерті належну йому квартиру [ADDRESS]. (а.с.35,37,51) Разом з тим, з заяви про прийняття спадщини за заповітом, пояснень сторін вбачається, так і письмовими доказами беззаперечно підтверджено, що у заповіті [PERSON] від 15.12.1993р. складеного українською мовою, посвідченого 2-ю ХДНК 15.12.1993р. за реєстровим №4-7868 при написанні імя спадкоємця українською транскрипцією «Вячеслав», мова йде про [PERSON], [INFO] Тому позов [PERSON] підлягає задоволенню і відповідно до ст.ст.1217, 1218, 1233 ЦК України визнає за [PERSON] право на спадщину за заповітом у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер 07 квітня 2009 р. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка померла 15 жовтня 2008р., є її донька [PERSON]. Та обставина, що [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину, підтверджується реєстрацією їх заяв у 2-й ХДНК про прийняття спадщини. Оскільки відповідно до відповіді 2-ї державної нотаріальної контори м.Харкова від 17.08.2010р. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] звернулася тільки донька [PERSON] та [PERSON] і в контексті ст. 1268 ЦК України, відсутні дані про фактичне прийняття спадщини будь якими іншими особами крім них, суд вважає що вони набули право власності на спадкове майно в рівних частках, яке складається з квартири [ADDRESS] [PERSON] як спадкоємєць 1 черги в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 15 жовтня 2008р., а [PERSON] - в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], який помер 07 квітня 2009 р. Суд приходить до висновку, що за [PERSON] необхідно визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS], а за [PERSON] право власності на ? зазначеної квартири. Також за [PERSON] необхідно визнати право власності на грошові заощадження з невиплаченими компенсаціями та індексаціями, після смерті [PERSON], який помер 07 квітня 2009 р., в порядку заповідального розпорядження. Оскільки позовні вимоги сторін задоволені, сторони не наполягають на відшкодуванні судових витрат, і відповідно до ст.88 ЦПК України з кожного з них на користь кожного підлягає стягненню сплачені ними судові витрати, то суд вважає за можливе провести взаємозалік судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved