Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

22.02.2010 року позивач в особі ВАТ всеукраїнський акціонерний банк "ВіЕйБі Банк", звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 1864/08 від 04.09.2008 року в розмірі 27554,48 грн., та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.09.2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 1864/08 згідно якого відповідачу надано кредит на споживчі потреби в розмірі 17240,00 грн. терміном користування до 04.09.2011 року з процентною ставкою 24% річних. Для виконання умов кредитного договору [PERSON] банком було відкрито поточний рахунок №26203200400201. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідач прийняла на себе зобовязання здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов'язання згідно графіку погашення заборгованості по кредиту та відсотках. Однак відповідач, в порушення умов кредитного договору, від своєчасного виконання зобов'язань ухилялася. На рахунок, який було відкрито для надання кредиту, позичальник частково перерахувала заборгованість, а, починаючи з 04.11.2008 року припинила перерахування грошових коштів, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 19.02.2010 року складає 27554,48 грн., з яких: 10591,17 грн. строкова заборгованість за кредитом, 5977,17 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 176,42 грн. строкова заборгованість за процентами, 4970,43 - прострочена заборгованість за процентами, 189,08 грн. строкова заборгованість за комісією, 2396,92 грн. прострочена заборгованість за комісією, 3253,29 грн. плата за пропуск платежів (штраф). Вимогу позивача, направлену на адресу відповідача, з проханням погасити у встановлений строк заборгованість за кредитним договором, [PERSON] проігноровано, заборгованість до теперішнього часу не погашена. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги позивача, просив позов задовольнити. Відповідач на судове засідання не зявилася, про причину неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До суду надійшло клопотання відповідача, в якому вона просить перенести судове засідання, призначене на 07.10.2010 року, у зв'язку з зайнятістю її представника [PERSON] в апеляційному суді м. Києва. До клопотання додала 2 копії листів непрацездатності, копію повідомлення з апеляційного суду м. Києва та копію довіреності, складеної гр-м [PERSON], якою він уповноважив гр-ня [PERSON] бути його представником. Приймаючи до уваги, що відповідач в своєму клопотання не просить суд перенести справу у зв'язку з її хворобою та додана до клопотання довіреність складена від імені іншої особи, суд не може вважати надані документи, як ті, що підтверджують неявку з поважної причини, тому, вважає, що документів, що підтверджують неявку з поважної причини або заяви про розгляд справи за її відсутністю відповідач не представила. З огляду на таке, справа розглядається у відсутність відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст.. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 04.09.2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 1864/08 згідно якого відповідачу надано кредит на споживчі потреби в розмірі 17240,00 грн. терміном користування до 04.09.2011 року з процентною ставкою 24% річних. Для виконання умов кредитного договору [PERSON] банком було відкрито поточний рахунок №26203200400201. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідач прийняла на себе зобовязання здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов'язання згідно графіку погашення заборгованості по кредиту та відсотках. Однак відповідач, в порушення умов кредитного договору, від своєчасного виконання зобов'язань ухилялася. На рахунок, який було відкрито для надання кредиту, позичальник частково перерахувала заборгованість, а, починаючи з 04.11.2008 року припинила перерахування грошових коштів, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 19.02.2010 року складає 27554,48 грн., з яких: 10591,17 грн. строкова заборгованість за кредитом, 5977,17 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 176,42 грн. строкова заборгованість за процентами, 4970,43 - прострочена заборгованість за процентами, 189,08 грн. строкова заборгованість за комісією, 2396,92 грн. прострочена заборгованість за комісією, 3253,29 грн. плата за пропуск платежів (штраф). Вимогу позивача, направлену на адресу відповідача, з проханням погасити у встановлений строк заборгованість за кредитним договором, [PERSON] проігноровано, заборгованість до теперішнього часу не погашена. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином суд вважає, що відповідач не виконала зобовязання і не сплатила своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з неї на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved