Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позові позивач просила зобовязати [PERSON] демонтувати деревяну добудову до господарського сараю біля житлового будинку № 32 по вул. Вокзальній в сел.. [PERSON] району та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1700 грн, поклавши судові витрати на винну сторону.\~ \~ \~ \~ \~ \~Посилається на те, що вона з відповідачем проживають в одному будинку № 32 в сел. Павлиш, по вулиці Вокзальній. Декілька років тому відповідач самовільно побудував дерев'яний сарай, який розміщений на відстані близько 0,5 м. від зовнішньої стіни її квартири. У зв'язку з порушенням будівельних норм відповідачем, її квартира постійно сиріє, у квартирі з'явилась пліснява, а також відсутній вільний доступ до зовнішніх стін її квартири, що перешкоджає їй утримувати свою власність в належному технічному стані. Вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою знести незаконну споруду та відновити її право на вільне користування та розпорядження своїм майно, але крім скандалів ці вимоги нічим не закінчились, тому вона була вимушена звернутись в Онуфріївську районну державну адміністрацію про прийняття заходів по примусовому знесенню вказаної споруди. 02 грудня 2009 року комісією у складі начальника відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства райдержадміністрації [PERSON], спеціаліста відділу Держкомзему [PERSON], землевпорядника Павлиської селищної ради [PERSON], було складено акт огляду вказаної будівлі та рекомендовано демонтувати незаконно побудований сарай. Але відповідач проігнорував вказану рекомендацію і у зв'язку з чим адміністративною комісією виконкому Павлиської селищної ради його було притягнуто до адміністративної\~ відповідальності та накладено штраф. Не дивлячись на це відповідач будівлю так і не демонтував. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що з її сторони вичерпані всі досудові засоби для вирішення вказаного конфлікту, вона вимушена звернутись до суду про захист свого порушеного права. Незаконними діями відповідач не тільки перешкоджає їй реалізовувати право\~\~\~\~ на користування майном, але і спричинив моральні збитки, які виразились у моральних переживаннях у зв'язку з його незаконною поведінкою та пошкодженням її майна. Вона повинна була прикладати додаткові зусилля, щоб примусово відновити своє порушене право. Постійні сварки та бюрократична тяганина негативно впливають на стан її здоров'я. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що в квартирі відповідачів раніше проживав [PERSON] (нині покійний), якому її чоловік [PERSON] (нині покійний) дозволив зробити прибудову до сараю що знаходився недалеко від її квартири. Потім квартиру [PERSON] зайняли відповідачі і відповідно до них перейшла спірна будівля. В даний час відповідачі не приводять в належний стан добудову з дерева там завелися криси. Прибудова знаходиться в 0,5 м. від стін її квартири і створює перешкоди в обслуговуванні квартири. Добровільно відповідачі добудову не прибирають. Вважає, що дану добудову можливо перенести в інше місце, в дворі біля будинку, місця вистачить. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов не визнали. Пояснили, що дана деревяна добудова досталась їм від попередніх жильців квартири і вона нікому 25 років не створювала перешкод, а в даний час позивачу вона стала поміхою. Відносно акту від 2 грудня 2009 року пояснили, що він складався в їх відсутності, його не підписували, тобто порушений порядок складання. Моральну шкоду не визнали, так як такої шкоди завдано не було. Позивач захопила половину двору, що прилягає до будинку, набудувала сараї і загородки і їм нікуди перенести дану добудову, хоча це можна зробити. Представник Павлиської селищної ради [PERSON] пояснила суду, що дійсно спірна будівля знаходиться в 0,5 м. від житлового будинку і стін квартири позивачки. Вважає, що це є порушенням будівельних норм. До такого ж висновку прийшла і комісія в складі спеціалістів архітектури і земельного відділу. Комісія запропонувала відповідачам дану прибудову демонтувати. Вона вважає, що можливий варіант, а саме перенесення ції незначної деревяної будівлі в інше місце в дворі. Також пояснила, що на території двору біля будинку будівлі та загородки позивача знаходяться на площі 93,8 кв.м. тоді як у відповідачів такі будівлі на площі 41 кв.м., а в інших жильців будинку по 31-32 кв.м. Виходячи з цього можна перенести деревяну прибудову на територію однієї з загородок для птиці позивача.\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню\~ частково з таких підстав : Згідно наданих позивачем документів, вона є власником квартири [ADDRESS] в сел.. [PERSON] району загальною площею 44,5 кв.м. Згідно наданих відповідачами документів, вони є власниками квартири № 4 в будинку № 42 в сел.. [PERSON] району\~ загальною площею 47,4 кв.м. Згідно акту від 2 грудня 2009 року складеного начальником відділу архітектури [PERSON] РДА [PERSON]\~ спеціалістом відділу Держкомзему в [PERSON] районі [PERSON] та землевпорядником Павлиської селищної ради [PERSON] в присутності [PERSON] та [PERSON] деревяна добудова до господарського сараю яка належить [PERSON] знаходиться на відстані 0,5 м. від зовнішньої стіни квартири [PERSON], що є грубим порушенням існуючих протипожежних вимог, а тому рекомендовано власнику забудови [PERSON] демонтувати дану будівлю в місячний строк. Постановою адміністративної комісії виконкому Павлиської селищної ради від 12.04.2010 року [PERSON] за порушення правил користування житловим будинком по ст. 150 КУпАП підданий штрафу в розмірі 17 грн. З пояснень представника Павлиської селищної ради [PERSON] та наданої нею схеми розміщення будівель та споруд житлового будинку № 32 по вул. Вокзальній в сел.. [PERSON] району вбачається, що загальна площа забудов [PERSON] становить 93,8 кв.м, а [PERSON] 41,2 кв.м. Забудови Кшановського 32,3 кв.м., а [PERSON] 31,2 кв.м. при загальній площі двору 574 кв.м. Між душовими кабінами Кшановського та [PERSON] з однієї сторони, та душовою кабінкою [PERSON] знаходиться загородка (виконана металевою сіткою) площею 40,8 кв.м належала [PERSON] Спірний деревяний сарай розміром 1,3 х 2,4 м становить 3,1 кв.м. Площа квартир сторін майже одинакова, у [PERSON] на 2,9 кв.м. більша. Виходячи з рівності сторін, суд вважає можливим перенесення спірної деревяної прибудови, належної [PERSON] і [PERSON] на територію загородки для птиці [PERSON] площею 40,8 кв.м зі сторони гаража [PERSON] і вказане перенесення\~ спірної будівлі буде відповідати інтересам сторін по справі. Виходячи з викладених обставин суд вважає, що діями відповідачів позивачу моральна шкода спричинена не була, поскільки позивач своїми неправомірними діями побудувала на території спільного двору будови загальною площею в 93,8 кв.м. тоді як інші\~ 3-и власники квартир будинку мають такі будови загальною площею 104,7 кв.м., а [PERSON] і [PERSON]- 41,2 кв.м. Відповідачі не пояснили, що вони б самі перенесли спірну будівлю в інше місце, але на даний час немає можливості так як двір захопила позивач. Тому відповідачі своїми ділянками позивачу моральної шкоди не спричинили і в цій частині позову необхідно\~ відмовити. Поскільки в ситуації, що склалася вина відповідачів є вимушеною і по вині позивача, то судові витрати по справі, які є незначні, залишаються за позивачем. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial