Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

В серпні 2010 р. [PERSON] звернувся цо суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики та віцшкоцування моральної (немайнової) шкоди. В позовній заяві зазначено, що 03 липня 2009 р. позивач [PERSON] уклав письмовий договір позики, згідно якого позичив віцповіцачці [PERSON] гроші в сумі 34 000 (триццять чотири тисячі) грн. 00 коп., в обмін на зобов'язання останньої повернути гроші на умовах, визначених договором. Посилаючись на те, що в строк, передбачений в договорі, відповідачка [PERSON] гроші повернула не в поновному обсязі, від свого обов'язку повернути гроші остання ухиляється, позивач просив позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на його користь борг в розмірі 26 000 (цвадцять шість тисяч) грн. 00 коп.; штраф за прострочення платежу в сумі 1 300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп., а всього - 27 300 (двадцять сім тисяч триста) грн. 00 коп. Окрім того, позивач вказував на те, що внаслідок таких дій відповідачки йому була спричинена моральна (немайнова) шкода, компенсацію якої він оцінив в 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. та просив стягнути її з відповідачки [PERSON] на свою користь. Також, позивач [PERSON] просив вирішити питання щодо стягнення з відповідачки на його користь судових витрат по справі, до складу яких увійшли: судовий 'бір в розмірі 324 (триста двадцять чотири) грн. 00 коп., витрати на інформаційно - мне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. итрати на правову допомогу в розмірі 2 600 (дві тисячі шістсот) грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на підстави звернення до суду, викладенні в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти того, що брала у позивача в борг гроші та дійсно існує зобов'язання перед позивачем про повернення 26 000 (двадцять шість тисяч ) грн. 00 коп., яке виникло на підставі укладеної письмової угоди. Проте, на даний час повернути позикодавцеві грошові кошти не має можливості через їх відсутність. Позовні вимоги в частині стягнення суми штрафу, а також моральної (немайнової) шкоди та судових витрат по справі не визнала, посилаючись на їх безпідставність. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в мехак заявямв «повних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відпов лнс де е :г ' * ЦГЖ с-в ну судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. У визначений договором строк, до 03 липня 2010 р., [PERSON] своїх зобов'язань належним чином не виконала, оскільки кошти повернула не в повному обсязі, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу та в порушення строків повернення суми позики. Так, у відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики од-а с::с-е (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові в:: інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується пове:- позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернуті' позикодавцеві предмет позики у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі несвоєчасного повернення коштів боржник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами по справі виникли правовідносини з договору позики, за якими відповідачка [PERSON] не виконала зобов'язання про повернення боргу, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. обґрунтовані та на підставі ст. 526 ЦК України підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник вчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Так, у п.5 обумовленого договору позики сторонами передбачено, що у разі порушення строків повернення суми позики, позичальник [PERSON] сплачує [PERSON] штраф в розмірі 5% (п'ять відсотків) від суми неповернутого боргу за кожний місяць прострочення платежу до дня повного погашення заборгованості. Враховуючи, наведене, суд вважає, що вимоги в частині стягнення неустойки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума штрафу в розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп. Разом з тим, щодо вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної (немайнової) шкоди, то вона задоволенню не підлягає, оскільки, не передбачена даним видом договору та стосовно цього між сторонами не було досягнуто домовленості при укладенні ними договору позики від 03 липня 2009 р. Окрім того, не підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки судових витрат по справі, зокрема витрат на правову на допомогу в розмірі 2 600 (дві тисячі шістсот) грн. 00 коп., оскільки не знайшли свого документального підтвердження в судовому засіданні. Отже, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики та відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають частковому задоволенню, а з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сума боргу в розмірі 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. 00 коп., та штраф за порушення строків повернення суми позики в сумі 1 300 (одна тисяча триста) 00 коп., а всього - 27 300 (двадцять сім тисяч триста)грн. 00 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню сплачені останнім судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 273 (двісті сімдесят три) грн. 00 коп. та оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: partial