Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування домоволодіння недійсним і визнання права власності на домоволодіння, та відшкодування моральної шкоди -а.с. 83-85. В обґрунтування позову позивач вказує, що він зі сестрою [PERSON] уклали усну угоду відповідно якої він відмовився від належної йому частки у спадщини після померлого батька [PERSON] а [PERSON] в свою чергу виплатить йому суму у розмірі 1/2 частки спадкового домоволодіння №13 по вул.Троїцька в наслідок чого ним було подано заяву в нотаріальну контору про відмову від спадщини, а [PERSON] прийняла спадщину та стала єдиним власником вказаного вище домоволодіння. На підтвердження вказаної угоди 13.08.2004 року в присутності свідків було складено протокол згідно якого [PERSON] зобов»язалась продати спадкове домоволодіння та отримані кошти поділити між ними в рівних частках. Також 04.04.2005року на підтвердження вказаного вище протоколу, [PERSON] письмово зобов»язалась перед ним сплатити вартість 1/2 частини спадкового будинку при його продажі, що було посвідчено приватним нотаріусом та зареєстровано за №896. Але всупереч домовленості 03.11.2007 року згідно договору дарування передала у власність вказане домоволодіння обдарованій доньці [PERSON], відповідачу по справі. Вважає, що при укладанні договору дарування [PERSON] не повідомила [PERSON] щодо істотних обставин по виконанню перед ним зобов»язань по продажу домоволодіння, який був предметом дарування, тим самим ввела останню в оману, тому просить визнати вказаний договір дарування недійсним та визнати за ним та [PERSON] право власності на домоволодіння по 1/2 частині за кожним. Крім того вважає, що своїми діями відповідач завдала йому моральну шкоду, оскільки в результаті неправомірних дій [PERSON] він був позбавлений право власності на спадкове майно, змушений звертатися в різні інстанції, до суду за захистом своїх порушених прав. Завдану моральну шкоду оцінює в 5000 гривен. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов підтримують в повному обсязі. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали, пояснили, що відповідач як власник спірного будинку має право на свій розсуд розпоряджатися належною їй власністю, в тому числі і дарувати. Крім цього в зобов»язанні лише зазначено про виплату позивачу 1/2 частини вартості будинку за умови його продажу і відсутні які не будь обмеження в частині розпорядженням належним їй будинку. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини. Поясненнями позивача, представника позивача, рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20 жовтня 2006 року, що після смерті батька сторін, за усною угодою сторін в шостій державній нотаріальній конторі [PERSON] письмово відмовився від спадщини на користь сестри [PERSON]. Відповідач [PERSON] прийняла все спадкове майно. 04.04.2005року [PERSON] письмово зобов»язалася перед [PERSON] сплатити 1/2 частину суми при продажу будинку, розташованого за адресою: м.Кривий Ріг, вул..Троїцька, 13. Вказані обставини визнані сторонами та встановлені судовим рішенням, тому відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Також визнається сторонами, що між відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування домоволодіння від 03 листопада 2007 року відповідно до якого, [PERSON] подарувала домоволодіння за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Троїцька, 13, яке належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а [PERSON] прийняла в дар вказане домоволодіння - а.с.11.. Згідно ст.509 ЦК України, зобов»язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Згідно ч. 2 ст.262 ЦК України при односторонньому договорі, одна сторона бере на себе обов»язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматись від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов»язку щодо першої сторони. Таким чином суд вважає, що відповідно змісту одностороннього договору посвідченого нотаріально, [PERSON] взяла на себе обов"язок по продажу спадкового будинку №13 по вул.Троїцька зі сплатою позивачу [PERSON] 1/2 частини суми вартості від продажу але всупереч належного виконання обов»язку здійснила відчуження шляхом дарування [PERSON], спірного домоволодіння, що виключає можливість з боку [PERSON], виконати зобов»язання по продажу спірного домоволодіння №13 по вул.Тоїцька м.Кривому Розі зі сплатою позивачу [PERSON] 1/2 частини суми вартості предмета договору, тому договір дарування домоволодіння №13 по вул.Тоїцька від 3 листопада 2007 року зареєстрованим в реєстрі за №4047 укладеним між [PERSON] та [PERSON], с визнає недійсним, як такий що вчинено без наміру створення правових наслідків сторонами для приховання іншого правочину відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України. В частині заявлених позовних вимог про визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину домоволодіння №13 по вул.Троїцька та стягення моральної шкоди, слід відмовити, тому як визнання договору дарування недійсним не створює правових наслідків для заінтересованої особи яким є позивач [PERSON] для визнання за ним право власності на спірне домоволодіння. Також в правовідносинах які виникли сторонами не може бути покладено обов'язок на відповідача по відшкодування моральної шкоди. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, п:: задоволено частково, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий :5 і пропорційно до розміру задоволених вимог відповідно до ст..88 ЦПК України за держмита в сумі 51 гривен, інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи 30грн., а всього 81грн.. Також не підлягає задоволенню стягнення з відповідачів на користь позивача 1500 гривен витрат на правову допомогу за відсутності в матеріалах справи доказів, що підтверджують такі витрати. На підставі ст.ст.215, 262, 509 ЦК України,

Outcome: partial