Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

позивач звернулася з даним позовом до суду у якому зазначила, що 3 травня 2010 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої увійшло домоволодіння, автомобіль, земельна ділянка площею 0,1317 га. надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельні ділянки надані для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,506 га.. Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем, яка прийняла дану спадщину, так як її сини - відповідачі по справі відмовилися від її прийняття на користь останньої. Звернувшись до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини їй було розяснено, що нотаріус не вправі видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1110 га надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 3220881301:01:013:0338, що належала покійному чоловіку на підставі державного акту серії ЯК № 659175 у звязку з тим, що державний акт було зареєстровано вже після його смерті, а саме: 3.06.2010 року. У звязку з цим позивачка просить визнати недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, що було видано та зареєстровано на імя її покійного чоловіка та визнати за собою право власності на вказану ділянку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, справу просила слухати у її відсутність. Відповідачі до суду не зявились, надали заяви згідно яких всі обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги визнали, проти позову не заперечують та просили справу розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 3 травня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшла земельна ділянка площею 0,1110 га., надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 3220881301:01:013:0338, що належала покійному чоловіку позивача на підставі державного акту серії ЯК № 659175. Ці обставини підтверджуються відповідними правовстановлюючими документами. Спадкоємцями після смерті [PERSON] залишились його дружина [PERSON] та їх діти: [PERSON] та [PERSON]. Заповіт на випадок смерті [PERSON] не складав. Позивач як спадкоємиця за законом прийняла спадщину після смерті чоловіка в установлений законом строк та за встановленою процедурою, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.05.2010р. Інші спадкоємці - відповідачі по даній справі - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивача, про що останні зазначили в своїх заявах. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] за життя не встиг оформити право власності на земельну ділянку площею 0,1110 га., надана для ведення особистого селянського господарства, та отримати державний акт про право власності на вищезазначену земельну ділянку. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Приписами ст. 1297 ЦК України на спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, покладено обовязок звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації провадиться нотаріусом лише у випадку подання спадкоємцем правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після отримання державного акту на право власності на земельну ділянку та його держаної реєстрації. У відповідності ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність - це здатність мати цивільні права та обовязки, вона виникає у момент народження фізичної особи і припиняється у момент її смерті. Правоздатність спадкодавця [PERSON] припинилася у момент його смерті, тобто з 3.05.2010 року. У звязку з цим державна реєстрація права власності на спадкову земельну ділянку після смерті її власника є незаконною. Тому, державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1110 га., надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 3220881301:01:013:0338, виданий на імя [PERSON] серії ЯК № 659175 та зареєстрований 3.06.2010 року підлягає визнанню недійсним. Як встановлено приписами ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття. Зважаючи на фактичні обставини справи позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 3.05.2010 року. Відповідно на підставі ст.. 1268 ЦК України вона вважається її власником з 3.05.2010 року. Однак судом встановлено, що позивачка з обєктивних причин не може реалізувати своє право власності на земельну ділянку площею 0,1110 га., надану її покійному чоловіку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 3220881301:01:013:0338 у звязку з вищевикладеними обставинами. Враховуючи, що позивач фактично набула право власності на земельну ділянку площею 0,1110 га., надану її покійному чоловіку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 3220881301:01:013:0338 з часу відкриття спадщини, однак не може оформити на своє імя право власності на неї, її позов слід задовольнити та визнати за останньою право власності на вказану земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved