Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

29.09.2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому представник позивача, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Жостер» на його користь за договорами позики борг у сумі 778 993 гривень, 57 742,73 гривень інфляційного збільшення заборгованості, 19 161,04 гривень 3% річних від простроченої суми заборгованості та 117 730,29 гривень пені, що разом складає 995 473,87 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» отримала від нього грошові кошти у сумі 1213993гривень, які товариство зобовязувалось повернути відповідно до умов укладених між ними договорів від 20.02.2008р., 30.09.2008р., 01.12.2008р., 03.06.2009р., 21.01.2010р., 22.03.2010р., 27.05.2010р. про надання безпроцентної позики, проте було повернуто лише 435000гривень. Оскільки кошти по договорах про надання безпроцентної позики ТзОВ «Жостер» не повернув по теперішній час, тому він змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала повність та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що протягом 2008 2010 років між позивачем [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» було укладено вісім договорів про надання безпроцентної позики. Так, 26 лютого 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» отримало від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 474 000 гривень, які товариство зобовязувалось повернути до 26 лютого 2009 року відповідно до умов укладеного між ними договору. 28 лютого 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» отримало від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 200 000 гривень, які товариство зобовязувалось повернути до 28 лютого 2009 року відповідно до умов укладеного між ними договору. 30 вересня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» отримало від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 500 000 гривень, які товариство зобовязувалось повернути до 30 вересня 2009 року відповідно до умов укладеного між ними договору. 01 грудня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» отримало від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 9 808 гривень, які товариство зобовязувалось повернути до 30 березня 2009 року відповідно до умов укладеного між ними договору. 03 червня 2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» отримало від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 3 000 гривень, які товариство зобовязувалось повернути до 03 грудня 2009 року відповідно до умов укладеного між ними договору. 21 січня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» отримало від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 90 000 гривень, які товариство зобовязувалось повернути до 01 березня 2010 року відповідно до умов укладеного між ними договору. 22 березня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» отримало від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 14 000 гривень, які товариство зобовязувалось повернути до 01 травня 2009 року відповідно до умов укладеного між ними договору. 27 травня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жостер» отримало від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 20 000 гривень, які товариство зобовязувалось повернути до 01 липня 2010 року відповідно до умов укладеного між ними договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. ТзОВ «Жостер» борг в розмірі 778993грн. [PERSON] не поверну, а тому [PERSON] має право вимагати повернення коштів та згідно п. 4.3. договорів від 26.02.2008р., 28.02.2008р., 30.09.2008р., та п. 4 договорів від 03.06.2009р., 21.01.2010р., 22.03.2010р., 27.05.2010р. при несвоєчасному поверненні коштів нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми заборгованості. Таким чином з ТзОВ «Жостер» слід стягнути 139 734,08 гривень пені за прострочення виконання договорів. Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з ТзОВ «Жостер» слід стягнути 56 227,38 гривень інфляційного збільшення заборгованості та 20 519,41 гривень тьрохрічних. Дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, представника відповідача даними в судовому засіданні та долученими до письмовими доказами. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved