Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Будвест-Україна». Просив стягнути з юридичної особи суму попередньої оплати за договором купівлі-продажу у розмірі 15 000 грн. та проценти, нараховані на суму попередньої оплати у розмірі облікової ставки Національного банку України, в сумі 2 743 грн. 77 коп.(а.с.2-4). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 17 червня 2010 року за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача (товариство з ТОВ «Будвест-Україна») належним відповідачем - [PERSON] (а.с.24). Таким чином, [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] Позивач просить стягнути з [PERSON] суму попередньої оплати за договором купівлі-продажу у розмірі 15 000 грн. та проценти, нараховані на суму попередньої оплати у розмірі облікової ставки Національного банку України, в сумі З 249 грн. 25 коп.(а.с.29-31). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 червня 2008 року між; ним та [PERSON], якого він помилково вважав працівником ТОВ «Будвест-Україна», був укладений договір купівлі-продажу будівельних матеріалів (паркетної дошки) на суму 29 901 грн. 37 коп. Ним було здійснено попередню оплату у сумі 15 000 грн. За умовами договору купівлі-продажу строк виконання замовлення - не пізніше ніж: 13 липня 2008 року. Проте, відповідач не виконав своїх обов 'язків та не передав йому товар, продовжує користуватися його коштами. Позивач та його представник у судове засідання не з»явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином, про що свідчать матеріали справи(а.с.45,46). Представник позивача спрямував до суду заяву з прохання провести судове засідання у відсутності позивача та нього (а.с.48). Із змісту заяви вбачається, що позивач та його представник підтримують вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] вимоги визнав повністю. При цьому пояснив, що дійсно 13 червня 2008 року він продав позивачу паркетну дошку. Вони із [PERSON] домовилися, що позивач цього ж дня попередньо частково оплатить товар у сумі 15 000 грн., а він зобов'язується передати позивачу паркетну дошку у повному обсязі не пізніше ніж: до 13 липня 2008 року. Позивач свої зобов'язання виконав, а він ні. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами на час постановлення рішення письмові докази, суд приходить до висновку про наступне. Матеріалами справи встановлено, що 13 червня 2008 року між: [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу паркетної дошки. За умовами договору відповідач зобов'язався не пізніше ніж: до 13 липня 2008 року передати у власність позивача товар, а позивач зобов'язався сплати за нього. Згідно рахунку-фактури № СФ-0000004 [PERSON] 13 червня 2008 року прийняв попередню оплату товару у сумі 15 000 грн. (а.с.5). Відповідач не заперечив, що одержав суму попередньої оплати від позивача, що не передав товар позивачу у встановлений строк. Доказів, які б спростовували діяння відповідача та його пояснення у судовому засіданні суду не надано. Згідно ч.2 cm. 69З ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Оскільки [PERSON] одержав суму попередньої оплати паркетної дошки, не передав товар у встановлений строк та добровільно до дня постановлення рішення у справі не повернув суми попередньої оплати, тому таку суму слід стягнути з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Згідно ч.З cm.693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. У ч.2 cm. 536 ЦК України зазначено, що розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Якщо цивільні відносини не врегульовані ЦК України, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону), ч.І ст.8 ЦК України. Відповідно до абз.2 ч.І cm. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, за розрахункову величину приймається облікова ставка НБУ, яка з 30 квітня 2008 року становила 12% відповідно до постанови НБУ від 21.04.08 року №107, з 15 червня 2009 року становила 11% відповідно до постанови НБУ від 12.06.09 року №343, з 12 серпня 2009 року становила 10,25% відповідно до постанови НБУ від 10.08.09 року №468. Так, відповідач має сплатити позивачу проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України в сумі 3 249 гри. 25 коп. (15 000 грн. х 12% : 365 дн. х 335 дн. з 14.07.08року по 14.06.09року = 1 652 грн. 06 коп.; 15 000 грн. х 11% : 365 дн. х 57 дн. з 15.06.09 року по 11.08.09 року = 257 грн. 67 коп.; 15 000 грн. х 10,25% : 365 дн. х 318 дн. з 12.08.09 року по 25.06.10 року = 1 339 грн. 52 коп.; 1 652,06 + 257,67 + 1 339,52 = 3 249 грн.25 коп.). Таким чином, вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.І cm.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з другої сторони понесений ним і документально підтверджений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення(а.с. 1,27). Згідно ст.8 З ЦПК України позивачу повертаються зайво сплачені ним 16 вересня 2010 року квитанцією № 119 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. (а. с.28) та зайво сплачений судовий збір у сумі 51 коп. Що ж стосується витрат на правову допомогу, то вони присуджуються частково у сумі 4 372 грн. з наступних міркувань. Постановою Кабінету Міністрів від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов 'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалюється судове рішення в цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначений особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Згідно акту здачі-прийняття наданих послуг від 15 вересня 2010 року адвокатом 25 лютого 2010 року витрачено 8 годин на опрацювання нормативної бази та складання позовної заяви, 24 червня 2010 року адвокатом витрачено З години на складання уточненої позовної заяви (а.с.40). Адвокат на стороні позивача приймав участь у одному судовому засіданні, яке відбулося 17 червня 2010 року у продовж: 1,5 години (а.с.23). Таким чином, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає компенсація витрат на правову допомоги з урахування граничного розміру 40% від розміру мінімальної заробітної плати за одну годину роботи, виходячи із наступного розрахунку: 869 грн. (мінімальна зарплата) х 40% =347,60 грн.; 347,60 грн. х 8 год. = 2 780,80 грн.; 884 грн.(мінімальна зарплата) х 40% =353,60 грн.; 353,60 грн. х 4,5 год. = 1 591,20 грн.; 2 780,80 грн. + 1 591,20 грн. = 4 372 грн. Позивач довів, що дана сума ним понесена і документально підтверджена (а.с.41).

Outcome: approved