Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

В жовтні 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 42\~687 грн. 62 коп., витрати по оплаті послуг спеціаліста в сумі 700 грн., витрати по оплаті телеграм в сумі 30 грн. 34 коп., витрати по оплаті транспортування евакуатором пошкодженого автомобіля в сумі 600 грн., витрати по оплаті автостоянки в сумі 755 грн., моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 13 серпня 2008 року о 16 год. 10 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем „ВАЗ 21043, державний номер [NUMBER] на перехресті нерівнозначних доріг рухався по другорядній дорозі, при цьому не надав дорогу автомобілю „ГАЗ 330202, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п. 16.11 ПДР. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2009 року [PERSON] був визнаний винним у скоєні ДТП. Автомобіль „ГАЗ 330202, державний номер [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Внаслідок ДТП автомобіль позивача був пошкоджений, розмір матеріальної шкоди складає 42 687 грн. 62 коп. Для визначення розміру шкоди позивач поніс витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 700 грн. Крім того, ним були сплачені послуги по оплаті телеграм в сумі 30 грн. 34 коп., по оплаті транспортування евакуатором пошкодженого автомобіля в сумі 600 грн., по оплаті автостоянки в сумі 755 грн. Крім того йому діями відповідача було спричинено моральну шкоду, яка виражається в тому, що він не міг користуватися автомобілем, втратив моральну рівновагу, переніс психологічний стрес, в результаті чого був порушений його звичайний уклад життя. Таким чином, він вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. В жовтні 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь моральну шкоду в сумі 20\~000 грн. В обґрунтування позову вказав на те, що Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2009 року [PERSON] був визнаний винним у скоєні ДТП. [PERSON] був постраждалим внаслідок ДТП, відповідачами йому була спричинена моральна шкода, оскільки в момент ДТП він отримав сильний стрес, фізичний біль та страждання, психічні переживання та депресія, що вплинуло на стан його здоровя. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2009 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, були обєднанні в одне провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 42\~687 грн. 62 коп., витрати по оплаті послуг експерта в сумі 700 грн., витрати по оплаті телеграм в сумі 30 грн. 34 коп., витрати по оплаті транспортування евакуатором пошкодженого автомобіля в сумі 600 грн., витрати по оплаті автостоянки в сумі 4\~005 грн., моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засіданні не зявився, але надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, а також зазначив, що свої позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково та вказав на те, що заявлені ним грошові суми завищені та недоведені, моральна шкода не обґрунтована. Позовні вимоги [PERSON] не визнав, посилаючись на те, що у скоєному ДТП також була вина [PERSON] та моральна шкода ним не обґрунтована. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2009 року [PERSON] був визнаний винним у скоєні ДТП, де зазначено, що 13 серпня 2008 року о 16 год. 10 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем „ВАЗ 21043, державний номер [NUMBER] на перехресті нерівнозначних доріг рухався по другорядній дорозі, при цьому не надав дорогу автомобілю „ГАЗ 330202, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п. 16.11 ПДР (а.с. 85). Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.03.2009 року Постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2009 залишена без змін (а.с. 87). Автомобіль „ГАЗ 330202, державний номер [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8). Згідно Звіту № 26-08-08-Л про вартість шкоди, спричиненої власнику дорожнього транспортного засобу від 30.08.2008 року ПП [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля „ГАЗ 330202, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 42 687 грн. 62 коп., який необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Що стосується вимог позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрат по оплаті послуг спеціаліста в сумі 700 грн., витрати по оплаті телеграм в сумі 30 грн. 34 коп., витрати по оплаті транспортування евакуатором пошкодженого автомобіля в сумі 600 грн., то вони підлягають задоволенню, оскільки оплата позивачем зазначених витрат підтверджуються квитанціями (а.с. 23-28). Що стосується вимог позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрати по оплаті автостоянки в сумі 4\~005 грн., то вони є необгрунтовани та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів стосовно необхідності ставити автомобіль на стоянку АКК „Каштан 2. Крім того, надані чеки на підтвердження оплати автостоянки викликають сумнів у суду стосовно їх дійсності, оскільки вони не завірені печаткою та не зрозуміло ким вони були виписані, немає штампу підприємства та номерів чеків. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлена вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП, а також у звязку з пошкодженням автомобіля позивачу [PERSON] було спричинено відповідачем [PERSON] душевні страждання, він переніс психологічний стрес, оскільки було порушено його звичайний уклад життя, він не міг тривалий час користуватися автомобілем. Також у звязку з ДТП [PERSON] також була спричинена моральна шкода, він отримав сильний стрес, психічні переживання та депресію, що вплинуло на стан його здоровя. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивачів та глибину їх душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивачів щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 2\~000 грн. та на користь [PERSON] 500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 448 грн. 68 коп. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 478 грн. 68 коп. З відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 7 грн. 50 коп. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. А також з відповідача [PERSON] необхідно стягнути недоплачені при подачі позовів позивачами витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 119 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial