Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів по справі на її користь 395 грн. 36 коп. завданої їй матеріальної шкоди та 10000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, стягнення здійснити в рівних частках тобто по 2 598 грн. 75 коп. з кожного відповідача, при цьому обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Як зазначає позивачка, 30 липня 2009 року приблизно о 20.30 год. до її квартири де вона знаходилася зі своєю неповнолітньою донькою Анастасією подзвонили. Коли вона відчинила двері то побачила відповідачів та ще декількох осіб яких вона не впізнала. Відповідачі почали їй погрожувати виселенням з її квартири, вимагали гроші, перешкоджали зачиненню вхідної двері. Відповідачка [PERSON], як вказує позивачка, кричала на неї, погрожувала в майбутньому більш несприятливими наслідками. Оскільки вона - позивачка нещодавно пройшла курс лікування від перенесеної черепно - мозкової травми, її стан через сильне хвилювання різко погіршився через що вона вимушена була викликати швидку та міліцію. Лікарі швидкої допомоги констатували погіршення стану здоров'я через перенесений стрес. 04.08.2009 року позивачка звернулася до свого лікаря через погіршення самопочуття, а 10.08.2009 року позивачка була покладена на денний стаціонар при поліклініці № 20. На придбання ліків позивачка потратила 395 грн. 36 коп., що підтверджується відповідними квитанціями. 05.08.2009 року позивачкою було отримано листа з Київського РВ ОМУ ГУМВС України про відмову в порушенні кримінальної справи за її зверненням. Постанову Київського РВ позивачкою було оскаржено до Прокуратури Київського району м. Одеси, де зазначена постанова була скасована, а матеріали надіслані на додаткову перевірку. Позивачка посилається на те, що відповідачі своїми неправомірними діями завдали їй моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болі та душевних стражданнях, вона - позивачка перенесла сильний стрес, внаслідок чого відбулося різке погіршення стану її здоров'я. На підставі викладеного позивачка просить задовольнити заявлені нею вимоги у повному обсязі. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 1.1, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали у повному обсязі, суду пояснили, що [PERSON] є головою ЖБК «Центральний - 15». 30.07.2009 року пройшло засідання членів ЖБК на якому було прийнято рішення навідатись до боржників по квартирній платі, для особистої бесіди. Як зазначають відповідачі вони навідувались не тільки до позивачки а й до інших мешканців які мають заборгованість. При розмові з [PERSON] ніхто не лаявся та останній не погрожував. [PERSON] та її матір [PERSON] мають заборгованість за 2009 рік та відмовляються її погашати, у зв'язку з чим звертаються до органів внутрішніх справ та лікарів, чим штучно створюють несприятливу, для вирішення питання з заборгованістю, ситуацію. Суд, вислухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, відмовні матеріали № 5617 по заяві [PERSON] (помилково зазначено прізвище Астрова), приходить до наступного висновку. Як встановлено в ході розгляду справи 30.07.2009 року члени ЖБК «Центральний -15» тазом з головою ЖБК [PERSON] після загальних зборів вирішили пройтись по квартирам боржників квартирної плати серед яких значилася й квартира [ADDRESS] в якій проживає позивачка [PERSON] разом з сім'єю. Внаслідок візиту [PERSON] звернулася з заявою від 04.08.2009 року до Київського РВ ОМУ ГУМВС України про прийняття заходів до її сусідів, які безпідставно вимагають у неї гроші, погрожуючи фізичною розправою. 05.08.2009 року УІМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області [PERSON], за результатами перевірки, виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. 28.09.2009 року Заступником прокурора Київського району м. Одеси постанова від 05.08.2009 р. була скасована, а матеріали повернуті на додаткову перевірку. 05.10.2009 року УІМ Київського РВ ОМ ГУМВС України в Одеській області [PERSON], за результатами додаткової перевірки виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, оскільки обставини на які посилалася [PERSON] в своїй заяві підтвердження свого не знайшли. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON]М, [PERSON] суду пояснили, що після зібрання 30.07.2009 року вони почали обходити квартири боржників, усі на наявність заборгованості реагували нормально, окрім [PERSON], ніхто до неї в оселю не входив, її мати [PERSON] спровокувала лайку, кричала на нас, визвала швидку та міліцію, по прибуттю робітники міліції сказали що підстав для виклику не було. Згідно ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди суд керується положеннями ст.1167 ЦК України згідно якої - морально шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала при наявності її вини. Відповідно до положення п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" відповідно до якого - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 440 та 450 ЦК (Цивільний кодекс 1963 р.в.) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Оскільки неправомірність дій відповідачів не доведена, суд вважає що підстави стягнення з них відшкодування на користь позивачки відсутні.

Outcome: dismissed