Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором № 14.14062 від 29.11.2007 р. у розмірі 479 620,92 грн. (чотириста сімдесят дев'ять тисяч шістсот двадцять гривень 92 коп.) на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК, а також в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК за Кредитним договором № 14.14062 від 29.11.2007 р. в сумі 479 620,92 грн. звернути стягнення на транспортний засіб MERCEDES-BENZ 1831L, рік випуску: 2000, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: WDB9500371K290225, реєстраційний номер: AP5830ВA, що належить на праві власності [PERSON],шляхом продажу вказаного транспортного засобу ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] „ПРИВАТБАНК (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код ЄДРПОУ: 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного транспортного засобу з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу і зобовязати [PERSON] передати Предмет застави: MERCEDES BENZ 310 D, 1999 р. в., автобус пасажирський, номер шасі (кузова): WDВ9034632Р854136, реєстраційний номер [NUMBER] Заставодержателю/ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК в заклад на відповідальне зберігання. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, вважає, що позов ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК підлягає задоволенню виходячи з наступного. 29.11.2007 р. між ПриватБанком та [PERSON] укладений Кредитний договір № 14.14062, на підставі якого (п. п. 1.1, 1.2, 1.4) Позичальникові наданий кредит в сумі 48 600,00 дол. США (сорок вісім тисяч шістсот доларів США 00 центів) на споживчі цілі. Згідно до п. п. 1.1, 1.3, 4.1 Кредитного договору Позичальнику наданий кредит в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту і сплаті відсотків в обумовлені Кредитним договором строки, а також Графіком погашення кредиту і відсотків, на строк до 22.11.2012 р. включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору, при порушенні Позичальником будь-якого з зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п. п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 Кредитного договору, Позичальник повинен сплачувати Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 32 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань: по сплаті відсотків за користування кредитом та строків повернення кредиту, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків, а також п. п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 Кредитного договору, Позичальник зобовязаний сплачувати Банку пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Свої зобов'язання за Кредитним договором ПриватБанк виконав у повному обсязі, що підтверджується копією заяви на видачу готівки на імя Позичальника на отримання ним 48 600,00 дол. США. Враховуючи ту обставину, що Відповідач-1 порушив вимоги умов Графіку погашення кредиту та відсотків, а також п. п. 1.1, 2.2.2, 2.2.3, 4.1, 4.3 Кредитного договору, а саме: не виконуються в обумовлені строки зобовязання щодо щомісячного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом (прострочка платежів Позичальника за Кредитним договором виникла з грудня 2008 р. і триває до сьогодні, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості), і у Відповідача-1 станом на 12.05.2010 р. виникла заборгованість перед ПриватБанком за Кредитним договором в сумі 57 601,50 дол. США (п'ятдесят сім тисяч шістсот один долар США 50 центів), що за офіційним курсом НБУ на цю дату (100 дол. США = 792,59 грн.) дорівнює 456 543,73 грн. (чотириста пятдесят шість тисяч пятсот сорок три гривні 73 коп.), що складається з: заборгованості за кредитом 41 432,93 дол. США = 328 393,26 грн. (триста двадцять вісім тисяч триста дев'яносто три гривні 26 коп.); заборгованості за відсотками за користування кредитом 12 455,34 дол. США = 98 719,78 грн. (дев'яносто вісім тисяч сімсот девятнадцять гривень 78 коп.); заборгованість з комісії 407,44 дол. США = 3 229,33 грн. (три тисячі двісті двадцять дев'ять гривень 33 коп.); пеня 3 305,79 дол. США = 26 201,36 грн. (двадцять шість тисяч двісті одна гривня 36 коп.). Пунктом 6.6 Кредитного договору передбачено, що при порушенні Позичальником будь-якого з грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором, більше ніж на 120 днів, у звязку з чим [PERSON] буде змушений звернутися до суду, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі: 250 грн. + 5 % від суми позову. Отже, цей штраф дорівнює: 250 грн. + 22 827,19 грн. (5 % від суми позову 456 543,73 грн.) = 23 077,19 грн. (двадцять три тисячі сімдесят сім гривень 19 коп.). Таким чином, загальний розмір грошових вимог ПриватБанку до Відповідачів за Кредитним договором дорівнює 479 620,92 грн. (чотириста сімдесят дев'ять тисяч шістсот двадцять гривень 92 коп.). Статтями 526, 527, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належними чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 610, 612 ЦК України чітко визначено, що є порушенням зобов'язання це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Відповідачем-1 зобовязання щодо повернення чергової частини сум наданих кредитів є право Позивача/Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Крім того, зобовязання за вказаним Кредитним договором повністю забезпечено: 1) договором поруки, який 29.11.2007 р. укладений між ПриватБанком та [PERSON]. Поручитель відповідно до п. 2 договору поруки відповідає перед Кредитором/ПриватБанком за виконання обовязків за Кредитним Договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Договором поруки пунктом 4 передбачено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором/ПриватБанком як солідарні боржники. Письмова вимога, що була предявлена ПриватБанком (направлена поштою заказним листом 20.03.2009 р.) до поручителя і отримана Поручителем 04.04.2009 р. щодо виконання забезпеченого зобовязання за Кредитним договором, залишена до сьогодні без задоволення. Відповідно до п. 2.3.9 Кредитного договору ПриватБанк має право при настанні подій, вказаних в п. 2.3.3 даного договору, стягнути кредит до настання строків, передбачених п. 1.3 Кредитного договору, в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно (вже реалізовано), а також реалізувати свої грошові вимоги за рахунок іншого майна Позичальника, його поручителів згідно з чинним законодавством України. 2) В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, 29.11.2007 р. між ПриватБанком та [PERSON] укладений договір застави автотранспорту № 14.14062/1. Згідно з п. 6 договору застави Відповідач надав в заставу належне йому на праві власності майно, а саме: MERCEDES-BENZ 1831L, рік випуску: 2000, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: WDB9500371K290225, реєстраційний номер: AP5830ВA. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Статтею 572 ЦК України, ст. 1 Закону України „Про заставу передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до п. п. 15.9, 15.10 договору застави, ст. 20 Закону України «Про заставу», ПриватБанк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Пунктом22 Кредитного Договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя/Банку може здійснюватися шляхом продажу Банком предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Приймаючи до уваги, що ПриватБанком заявлено позов саме з підстав, вказаних у попередньому абзаці, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмети застави шляхом надання права продажу будь-якому покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предметів застави у володінні ПриватБанку. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обовязок Відповідачів передати предмети застави в заклад Заставодержателя (ПриватБанку), вважаємо вимогу Позивача стосовно зобовязання Відповідачів виконати зобовязання в натурі, законною і обґрунтованою. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Підлягають і відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. і витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн., що підтверджується доданими квитанціями.

Outcome: approved