Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

В позові посилався на те, що протягом 1984 1997 років працював на Полтавському орендно-механічному заводі «Електрод» в цеху зі шкідливими умовами праці, що відповідно до чинного законодавства надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах. Для призначення пенсії йому необхідна довідка про умови праці, за якою позивач звернувся до ТОВ «ВІО-ЛЕ». Але відповідачем йому було відмовлено у видачі довідки, внаслідок чого пенсія призначена не була. Тому позивач просив суд встановити факт роботи зі шкідливими умовами праці за період з 23 липня 1984 року по 06 листопада 1997 року, зобовязати АТ «Електрод» видати йому довідку про умови та оплату праці, стягнути з АТ «Електрод» на його користь 20990 грн. на відшкодування завданих матеріальних збитків, 56160 грн. - на відшкодування завданої моральної шкоди. Також стягнути з ТОВ «ВІО-ЛЕ» на його користь на відшкодування завданої моральної шкоди 22600 грн., завданої ненаданням відповідей на його звернення. Крім того, просив стягнути з відповідачів на його користь по 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням його честі та гідності. Під час розгляду справи судом позивач відмовився від позовної вимоги про зобовязання відповідачів видати довідку про розмір заробітної плати та про стягнення з відповідачів коштів в сумі по 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням честі та гідності. Відмова позивача від вказаних позовних вимог прийнята судом згідно ухвали від 23.08.2010 року (а.с.113). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ВІО-ЛЕ» в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що позивач ніколи не працював в ТОВ «ВІО-ЛЕ», тому відповідач не міг видати позивачу довідки про характер та умови праці, а також про розмір його заробітної плати. В задоволенні позовних вимог до ТОВ «ВІО-ЛЕ» просив відмовити. Відповідач АТ «Електрод» та третя особа Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м.Полтави в судове засідання своїх представників не направили, будучи належним чином повідомленими судом про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON]І . в період з 23.07.1984 року по 30.05.1986 року працював у Полтавському ремонтно-механічному заводі хлібопродуктів пресовщиком 5 розряду виробництва електродів гарячим способом (електродна дільниця), з 01.06.1986 року по 10.05.1993 року пресовщиком дробильщиком з виробництва електродів гарячим способом по 4 та 5 розряду (електродна дільниця), в період з 10.05.1993 року по 06.10.1994 року працював пресовщиком обмазочного пресу 4 розряду та 2 розряду електродної дільниці у Полтавському орендному ремонтно-механічному заводі «Електрод», з 06.10.1994 року по 06.11.1997 року працював пресовщиком обмазочного пресу 4 розряду та 2 розряду електродної дільниці в Акціонерному товаристві «Електрод». Зазначене підтверджується записами в його трудовій книжці. Вказані посади, на яких працював позивач, за списком № 2 віднесені до професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах. Відповідно до наданої Головним управлінням праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, у державній експертизі умов праці є відомості з проведення атестації в АТ «Електрод». Первинна атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві проведена у 1996 році. Наказом по АТ «Електрод» від 10.10.1996 року №32 затверджений перелік, в якому підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 професії пресувальник обмазувальних пресів (а.с.92-93). За результатами експертизи матеріалів первинної атестації виданий висновок №110 експертизи на правильність застосування Списків виробництв, професій, посад і показників, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах в АТ «Електрод» від 21.03.2003 року вих.№04-136/5. Відповідно до п.4.3.Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 року №1451/11731, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442), до пільгового стажу зараховується весь період роботи на даному підприємстві, тобто період роботи з шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років. До 21.08.1992 року проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення діючим раніше законодавством не передбачалось, тому період роботи позивача на Полтавському ремонтно-механічному заводі хлібопродуктів з 23.07.1984 року по 21.08.1992 року визначається без проведення атестації робочих місць. На підставі викладеного підлягає до задоволення позовна вимога [PERSON] про встановлення факту його роботи на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці, які надають йому право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, в період з 23 липня 1984 року по 06 листопада 1997 року. Вирішуючи позовну вимогу про зобовязання відповідачів видати позивачу довідку про умови праці для призначення йому пенсії на пільгових умовах, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з наданих суду доказів, АТ «Електрод» та ТОВ «ВІО-ЛЕ» є окремими самостійними юридичними особами, що самостійно ведуть свою господарську діяльність кожна. Позивач працював та звільнявся з роботи в АТ «Електрод», з ТОВ «ВІО-ЛЕ» в трудових відносинах ніколи не перебував. ТОВ «ВІО-ЛЕ» не є правонаступником АТ «Електрод», та не здійснює кадрову роботу вказаного підприємства. Тому для одержання довідок про умови праці та про розмір заробітної плати позивач мав звертатись до АТ «Електрод». В даному випадку суд вважає належним відповідачем саме АТ «Електрод», яке необхідно зобовязати видати [PERSON] довідку про умови праці для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 за період роботи з 23 липня 1984 року по 06 листопада 1997 року. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. При цьому суд бере до уваги, що для одержання вказаних довідок позивач звертався до неналежної особи, до АТ «Електрод» він не звертався. Крім того, на підставі наданих ним документів органами Пенсійного фонду України вирішувалось би питання про призначення йому пенсії. Результат такого розгляду на час розгляду справи судом відсутній, а судове рішення не може базуватись на припущеннях. Посилання позивача на необхідність придбання ліків через неправомірну поведінку відповідачів суд також не розцінює як доказ заподіяння йому шкоди, оскільки відсутні дані, що свідчили б про наявність прямого причинного звязку між діями відповідачів та необхідністю лікування позивача. Тому в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивачу необхідно відмовити. З наведених вище підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Судові витрати у справі суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Outcome: partial