Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-28 00:00:00

Позивач 04 жовтня 2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави. В позовній заяві посилався на те, що 23 листопада 2007 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кошти в сумі 16650 доларів США зі сплатою 15 % річних строком до 22 листопада 2012 року. Метою кредитування було придбання автомобіля. Також вказував, що з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу. Відповідач [PERSON] свої обовязки за кредитним договором не виконує, станом на 01 жовтня 2010 року заборгованість відповідача по кредитному договору складає 8029,18 доларів США, еквівалент 63538,92 грн. Позивач просив суд достроково розірвати кредитний договір від 23 листопада 2007 року та стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Банк «БІГ Енергія» заборгованість в сумі 63538,92 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави, транспортний засіб MITSUBISHI LANCER 2.0 І, реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги. посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року між позивачем ВАТ Банк «БІГ Енергія» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 70-231107, згідно якого відповідач одержав кредит в сумі 16650 доларів США строком з 23 листопада 2007 року по 22 листопада 2012 року за сплатою 15 % річних. Пунктом 1.2. договору сторони передбачили, що метою кредиту є придбання автомобіля. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання за договором виконав повністю та надав відповідачу кредит. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобовязання не виконував. Станом на 01 жовтня 2010 року прострочена заборгованість за договором складає 622,30 доларів США, строкова заборгованість 7300 доларів США, нараховані відсотки 99,17 доларів СШВА, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за тілом кредиту 7,71 доларів США. Всього борг складає 8029,18 доларів США, або 63538,92 гривень. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем [PERSON] належним чином виконано не було, суд приходить до висновку, що має місце істотне порушення умов договору відповідачем, тому позовні вимоги в частині розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також судом встановлено, що відповідно до умов договору застави № 109-231107-Z від 23 листопада 2007 року, укладеного між позивачем та [PERSON], відповідач передав в заставу позивачу в якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту від 23 листопада 2007 року транспортний засіб марки MITSUBISHI LANCER 2.0 І, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ВІС 042891 від 23 листопада 2007 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. За таких обставин, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору від 23 листопада 2007 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ВАТ Банк «БІГ Енергія» підлягають задоволенню. Необхідно розірвати кредитний договір № 70-231107 від 23 листопада 2007 року, укладений між ВАТ Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь ВАТ Банк «БІГ Енергія» заборгованість в сумі 63538 грн. 92 коп. шляхом звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб марки MITSUBISHI LANCER 2.0 І, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ВІС 042891 від 23 листопада 2007 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Також з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 755 грн. 39 коп.

Outcome: approved