Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Енергодар (УПФУ), в якому просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому надбавку до пенсії згідно до [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни» за 2007-2009 роки. Свої вимоги обгрунтовує тим, що згідно ст.6 вищезазначеного [PERSON] йому, як дитині війни повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком УПФУ, зазначені виплати за 2007 рік не здійснювалися за 2008-2009 роки здійснювалися не в повному обсязі, виплачувалося лише 10%. Просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився, просить розглянути справу за його відсутністю, надавши заперечення проти позову, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначивши, що ст.7 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни» визначено джерело фінансування соціальних виплат, а саме - за рахунок коштів державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного Фонду. Пункт 9 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2007 року №1261 передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають. До 1.1.2008 року законодавством України не був визначений механізм розрахунку підвищення пенсій, передбачених ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни», тобто відсутні законні підстави щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії. [PERSON] України «Про державний бюджет України на 2006 рік» було передбачене поетапне підвищення доплат до пенсій дітям війни за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабміном України. Протягом 2007 року підвищення пенсії дітям війни виплачувалось в порядку, встановленому ст. 111 [PERSON] України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яка передбачала виплату підвищення особам, що є інвалідами війни. Протягом 2008-2009 років надбавка до пенсій дітям війни виплачується у відповідності до Постанови КМУ № 530 від 28.5.2008 року, яким встановлений розмір з 22.5 - 48,10 грн., з 1.7 - 48,20 грн., з 1.10 - 49,80 грн. Згідно пенсійної справи надбавка позивачеві як дитині війни нараховувалася та сплачувалася протягом 2008 року в розмірі з 1.1 - 47 грн., з 1.4. - 48.10 грн., з 1.7 - 48.20 грн., з 1.10.2008 року та по теперішній час - 49,80 грн. Разом з тим, відповідач в своїх запереченням просить при винесення рішення застосувати строк позовної давнини, оскільки звернення про перерахунок зроблено лише 17.8.2010 року й поважності його пропуску позивачем не надано. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.1 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої Світової Війни було менше 18 років. В судовому засіданні встановлено, що позивач народився 13.6.1939 року, що підтверджується його паспортом та пенсійним посвідченням з відповідною відміткою «дитина війни» (а.с.4,5), у звязку з чим він відноситься до категорії громадян, які мають право на отримання підвищення пенсії, яке передбачено [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни». У ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла у 2006- 2007 роках, було визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цім [PERSON], здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (ст. 7 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни»), 17.8.2010 року позивач звернувся до відповідача з заявою стосовно нарахування недосплаченої щомісячної надбавки до пенсії, у зв'язку з тим, що має статус дитини війни, однак 27.8.2010 року отримав письмову відповідь в якій йому було відмовлено в нарахуванні та виплаті зазначених нею сум (а.с.6,7). Відповідно до ч.І ст.28 [PERSON] України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, які втратили працездатність. Частиною 1 ст.65 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» затверджений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2006 рік у наступному розмірі: з 1 січня - 350 гривень, з 1 квітня - 359 гривень, з 1 жовтня - 366 гривень. У ч.2 ст.65 [PERSON] зафіксовано, що розміри державних соціальних гарантій на 2006 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами, цим [PERSON] та нормативно-правовими актами КМУ, що відповідно, дає право керуватися встановленими розмірами прожиткового мінімуму для визначення державних соціальних гарантій за [PERSON] України «Про соціальний статус дітей війни». Згідно з ч.І ст.62 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік затверджений у наступному розмірі: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений також ч.3 ст.62 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», відповідно до якої для визначення мінімального розміру пенсії за віком з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, збільшений на 1 відсоток. Зазначена норма введена в дію [PERSON] України від 15.3.2007 року № 749-V, який набрав чинності після [PERSON] України від 25.3.2005 року № 2505-ІV, яким встановлені обмеження в ч.З ст.28 [PERSON] України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9.7.2003 року, № 1058-ІV. Тому відповідно до принципу дії закону в часі застосуванню підлягає закон, який набрав чинності пізніше. У ч.З ст.62 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 [PERSON] України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток. Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок не суперечить положенням ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни», ч.І ст.65 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», ч.ч.1,3 ст.62 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ч.І ст.28 [PERSON] України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п. 17 ст.77 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим [PERSON] зупинена на 2006 рік дія ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни». [PERSON] України «Про внесення змін до [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.1.2006 року № 3367-ІV п. 17 ст.77 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» виключений, в наслідок чого стає зрозумілим, що дія ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни» на 2006 рік поновлена. За таких обставин суд вважає, що у 2006 році ніяких перешкод для нарахування щомісячної державної соціальної допомоги в розмірах, передбачених, ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни» не існувало. Згідно ст.111 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія [PERSON] України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до п.12 ст.71 цього [PERSON] з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим [PERSON] зупинена на 2007 рік дія ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни». Згідно з ч.І ст. 58 [PERSON] України « Про державний бюджет України на 2008 рік від 31.12.2007 року прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність затверджений у наступному розмірі : з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн. Статтею 54 [PERSON] України « Про державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум на 2009 рік на одну особу та для тих. хто відноситься до основних соціальних та демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто 498 грн. Згідно ст.1 [PERSON] України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» встановлений прожитковий мінімум, в тому числі для осіб, які втратили працездатність, з 1.11.2009 року - 573 грн., з 1.1.2010 р. - 695 грн. В подальшому ЗУ№1715 від 6.11.2009 року внесені зміни до ст.54 ЗУ «Про державний бюджет України на 2009 рік» і встановлені вищезазначені розміри прожиткового мінімуму. Будь яких обмежень дії ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни» [PERSON] України «Про державний бюджет України на 2009 рік» не приймалося. Затверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами Украйни встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до ч.2 ст.6. ч.2 ст. 19, ч.І ст.68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави. У [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим [PERSON], не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Конституційного Суду України від 9.7.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії) визнано такими, що не відповідають Конституції України ст.111 та п.12 ст.71 [PERSON] України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп\\2008 року (справа про соціальні гарантії) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення щодо обмежень соціальних виплат Законами України « Про державний бюджет України на 2007 рік» та « Про державний бюджет України на 2008 рік». У відповідності до ст.152 Конституції України. [PERSON], інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, відповідач повинен був провести нарахування та виплату пенсії за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст.6 [PERSON] «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 22 травня по 31 грудня 2008 року і з 1 січня по 31 грудня 2009 року, включно. Доводи відповідача щодо неможливості задоволення позовних вимог у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів, призначених на ці виплати, судом не можуть прийняті до уваги. Суд вважає необхідним зазначити, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання суб'єктами владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, не приймається до уваги. Згідно з п.п.6 п.2.2. розділу 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою ПФУ від 30.4.2002 року № 8-2, саме на територіальні управління Пенсійного фонду України в районах, містах, в районах в містах покладені обов'язки щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії. У зв'язку з чим суд вважає протиправним рішення відповідача про відмову щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст.6 [PERSON] України «Про соціальний захист дітей війни». Рішення Конституційного суду України від 9.7.2007 р. № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) набуло сили 9.7.2007 року та від 22.5.2008 року № 10-рп/2008 (справа про соціальні гарантії громадян) набуло сили 22.5.2008 року. Згідно ст.257 ЦК України на правовідносини, що є предметом судового розгляду застосовується загальний строк позовної давнини, який становить три роки. Частина 3 ст.267 ЦК України передбачає застосування позовної давнини лише за заявою сторони, яка УПФУ надана до суду. У зв'язку з тим, що позивачем не надано підтвердження обєктивності пропуску строку позовної давнини, що відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України є підставою для поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давнини. На підставі вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача нарахувати та сплатити позивачу щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни підлягають частковому задоволенню з застосуванням строку позовної давнини, а саме з 1 серпня по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно. Однак питання про розмір такого роду виплат відноситься до компетенції Управління Пенсійного фонду і нарахування суд не проводить.

Outcome: partial