Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТзОВ "Городоцький верстатобудівний завод деревообробного обладнання", про стягнення коштів в сумі 22500 грн., пояснивши суду, що відповідачем 21.01.2010 р. були взяті на себе зобов"язання про виготовлення чотирьох деревообробних верстатів протягом одного місяця, які в подальшому мали бути передані позивачу по справі. В якості забезпечення виконання даного зобов"язання [PERSON] сплатив на рахунок відповідача аванс в сумі 22500 грн., відповідно до наданого рахунку, а також при цьому було сплочено 225 грн. за розрахунково-касове обслуговування в банку. Оскільки у строки, про які сторони домовились, відповідач продукцію не виготовив, на неодноразові звернення позивача про повернення коштів не реагував, [PERSON] звернувся з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшив і просить стягнути з відповідача 14000 грн. боргу, 225 грн. за розрахунково-касове обслуговування в банку, яке він сплатив при сплаті авансу, а також судові витрати по справі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечує, визнає його в повному обсязі, зобов"язується борг сплатити найближчим часом. Заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно сторони домовились усно між собою про те, що відповідач виготовить, а позивач сплатить кошти (придбає) чотири деревообробних верстати на загальну суму 59256 грн. 00 коп. В підтвердження цього [PERSON] 29.01.2010 р. відповідно до отриманого рахунку сплатив відповідачу аванс в сумі 22500 грн. для забезпечення виконання даного зобов"язання. Факт сплати даних коштів підтверджується банківськими квитанціями про сплату самої суми та коштів за розрахунково-касове обслуговування в сумі 225 грн. і представником відповідача не оспорюється. Дана продукція мала бути виготовлена та передана позивачу у двомісячний строк, однак станом на травень 2010 р. верстати виготовлені не були. Зі слів представника відповідача порушення умов зобов"язання відбулось через несприятливі кліматичні умови взимку, оскільки через сильні морози підприємство тривалий час не працювало, а також в зв"зку із тим, що постачальники комплектуючих вчасно їх не надіслали. Однак такі пояснення представника відповідача в судовому засіданні жодними доказами підтверджені не були, а тому судом до уваги взяті не можуть бути. 06.05.2010 р. позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача про повернення сплаченого ним авансу , на якій директор підприємства [PERSON] вказав, що кошти будуть повернуті до 31.05.2010 р., про що розписався. Даний факт представником відповідача також не оспорюється. Однак кошти в обумовлений строк повернуті в повному обсязі не були. Проте представником відповідача були надані суду копії платіжних доручень від 21.04.2010 р. на суму 2500 грн., 29.06.2010 р. на суму 3000 грн., 29.07.2010 р. на суму 3000 грн., а всього на суму 8500 грн., згідно яких дані кошти були перераховані на рахунок [PERSON] в рахунок сплоченого ним авансу. Позивач в судовому засіданні даний факт визнав в зв"язку із чим позовні вимоги ним були зменшені до суми 14000 грн. Суд приходить до висновку, що в даному випадку між сторонами виникли відносини купівлі-продажу. Ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ч.1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобов"язаний передати товар покупцеві у строк встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк- відповідно до положень ст. 530 ЦК України, де зазначено, що : Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню знастанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Оскільки відповідач у встановлені строки не виконав взяті на себе обов"язки, то позивач має право відмовитись від виконання данного зобов"язання в майбутньому, що передбачено ч.1 ст. 615 ЦК України і на що погоджується представник відповідача. [PERSON] має право відмовитися від данного зобов"язання, оскільки відповідно до ч.1 ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати товар покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] 14000 грн. неповернутого авансу ( з врахуванням вже повернутих коштів) та 225 грн. коштів, сплачених позивачем за розрахунково-касове обслуговування при сплаті суми авансу на рахунок відповідача. Крім того, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 142 грн. 25 коп. (пропорційно до суми задоволеного позову) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача становить саме 142 грн. 25 коп., оскільки на момент звернення до суду 16.07.2010 р. позивачу вже було повернуто кошти на суму 8500 грн., а отже заявлення позову на дану суму було безпідставним.

Outcome: approved