overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: дочку- Аллу, [INFO], дочку- Вікторію, [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні. На даний час сімейні стосунки з відповідачем не складаються, вирішується питання про розірвання шлюбу. Оскільки між ними не досягнуто згоди щодо утримання дітей в подальшому, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду! справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про вручення йому судових повісток (а.с.8,11). Причин своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ¦; Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: дочку- Аллу, [INFO], дочку- Вікторію, [INFO], батьком яких є відповідач по справі (а.с.5). Неповнолітні діти в даний час проживають разом з матір'ю і перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає матеріальної підтримки по утриманню дітей, чим ставить їх та позивачку у скрутне матеріальне становище та порушує право дітей на належний духовний та фізичний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, згідно ст. 181 СК України п.З у частці від доходу батька. і Суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів своїх доходів на утримання неповнолітніх дітей. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, що інших утриманців у відповідача немає, а отже й повинен надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дочок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

У серпні 2010 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] Вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2007 року. У шлюбі мають трьох неповнолітніх дітей : доньок Анжеліку, 04.10/[INFO], і Даяну, [INFO] та сина [PERSON] [INFO] Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені через виникнення таких відносин, які призвели до взаємного відчуження та розпаду сім»ї, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, вважає, що сім»я розпалася. Спільного господарства не ведуть. Просила шлюб розірвати, місце проживання неповнолітніх дітей визначити з нею. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позові.. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 14.02.2007 р. Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, у шлюбі мають трьох неповнолітніх дітей : доньок Анжеліку, [INFO], і Даяну, [INFO] та сина [PERSON] [INFO] Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені через виникнення таких відносин, які призвели до взаємного відчуження та розпаду сім»ї, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, вважає, що сім»я розпалася, спільного господарства не ведуть. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини сторін по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Загальноосвітня школа інтернат І -III ступенів з утриманням дітей сиріт та класами для дітей зі зниженим зором центр позашкільного виховання Кіровоградської міської ради Кіровоградської області звернулись до суду з позовом, яким з урахуванням уточнених позовних вимог просить змінити розмір утримання аліментів, визначених рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2005 року в розмірі ? частини заробітку /доходу/, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходу громадян щомісячно та стягнути на користь тих осіб, або установ, які будуть утримувати неповнолітнього [PERSON], [INFO] із відповідача аліменти на утримання дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі пославшись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов піддягає задоволенню, із наступних підстав. На даний час в комунальному закладі «Навчально-виховне об'єднання Загальноосвітня школа інтернат І -III ступенів з утриманням дітей сиріт та класами для дітей зі зниженим зором -центр позашкільного виховання Кіровоградської міської ради Кіровоградської області утримується неповнолітній [PERSON], [INFO]. До навчального закладу [PERSON] зарахований на підставі направлення Управління освіти Кіровоградської міської ради № 01.15-104/1 від 24 травня 2005 року та прийнятий згідно наказу школи № 84/1 від 21.04.2008 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2005 року стягнуто із відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини заробітку /доходу/, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходу громадян щомісячно починаючи із 02.03.2005 року і повноліття [PERSON] тобто до 15.07. 2010 року. Батько дитини [PERSON] рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2005 року позбавлено батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо після збільшення встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину розмір аліментів, визначений судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, буде меншим ніж мінімальний розмір аліментів, передбачений частиною другою статті 182 цього Кодексу, одержувач аліментів має право звернутися до суду з позовом про відповідне збільшення розміру аліментів до платника аліментів. У новому розмірі аліменти сплачуються від дня набрання рішення законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 192 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонноЬо суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити в даному судовому засіданні. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечує проти його задоволення, що відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, дає суду підстави ухвалити судове рішення в попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 21.06.2005 р. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактично сім'я розпалася. Причинами розпаду сім'ї позивач назвала те, що у сторін різні характери, різні погляди на життя, на вирішення сімейних проблем, тому сторони проживають окремо. Позивач вважає, що збереження такої сім'ї є недоцільним і наполягає на розірванні шлюбу між нею і відповідачем, витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу просить покласти на відповідача, дитину залишити проживати біля себе. Відповідач [PERSON] позов визнав, погоджується з причинами розпаду сім'ї, вказаними позивачем, не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК "країни, дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» , що є правонаступником ВАТ «ВіЕйБі Банк» , звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу та відсотків у розмірі 4847,16 грн., згідно кредитного договору № 582/08 від 25 червня 2008 року, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не виконала умов договору щодо повернення кредиту та відсотків . В судовому засіданні представник ПАТ «Ві Ей [PERSON]» позов підтримав та пояснив суду, що 25 червня 2008 року з ВАТ «Ві Ей [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого остання зобовязалася до 24.06.2011 року повернути позику зі сплатою 24 % річних. У визначений термін відповідачка кошти не повернула, в звязку з чим виникла заборгованість по кредиту та відсотках в сумі 4847,16 грн. ( 2721,52 грн.- сума кредиту, 1009,10 грн. сума відсотків, 589,00 грн. комісія за розрахункове обслуговування, 527,54- плата за пропуск платежів). Представник ПАТ «Ві Ей [PERSON]» просить задовольнити позов, стягнувши з [PERSON] заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі а саме: судовий збір та витрати на ІТЗ. Представник банку не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачки. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином , однак від неї надійшла заява , в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. 25 червня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір про надання останній кредиту в розмірі 3100,00 грн. на споживчі потреби. Надання кредиту відповідачу здійснювалось однією сумою в безготівковій формі шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок відповідача №26201190100234 з подальшим перерахуванням на картковий рахунок №030000251673. За розрахунком сум заборгованості, відповідачка не належним чином виконувала свої зобовязання щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 4847,16 грн., яка відповідачкою не ліквідована. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дії до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному розмірі. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір, який одна сторона кредитор в особі ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» виконали, а позичальник [PERSON] не повернула позику та відсотки. З відповідача слід стягнути 4847,16 грн. та понесені позивачем судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.09.2008 року, вона з відповідачем у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 2424. Від даного шлюбу, дітей не мають . Подружнє життя у сторін не склалось . Через несумісність характерів, між ними зникли взаємо порозуміння та взаємоповага. Сторони проживають окремо і позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливе, тому просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і на розірванні шлюбу наполягла. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши позивачку, ознайомившись з матеріалами справи, суд встановив; [PERSON] з відповідачем зареєструвала шлюб - 21.09.2008 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2424, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. Згідно пояснень позивачки, від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось. Фактичні взаємини сторін не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім'ї. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаємо порозуміння та взаємоповаги, а також окреме проживання один від одного. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.. ст. 110-112 СК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

23.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розділ нежилої будівлі, і свої доводи обґрунтовує тим, що 15.08.2006р. він став власником1/2 частини торгівельного павільону за адресою: вул. 60 років СРСР, 2 «А» м. Волноваха Донецької області. Співласником вищевказаного павільону є також відповідач, - [PERSON], але в процесі господарської діяльності він прийшов до висновку, про не можливість вести ефективну господарську діяльність двом співласникам в одному неподіленому приміщенні та прийняв рішення про необхідність розділу майна,оскільки добровільно відповідач не бажає розділити будівлю, то він змушений звернутися до суду. Позивач у зал суду не зявився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином телеграмою, але до суду не з'явився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу 1/2 частина торгівельного павільону від 15.08.2006р.. розташованого за адресою: вул. 60 років СРСР, 2 «А» м. Волноваха Донецької області. належить позивачу - [PERSON]. /а.с.4-5/. Співласником вищевказаного торгівельного павільону є відповідач по справі - [PERSON]. В процесі господарської діяльності позивач прийшов до висновку, про не можливість вести ефективну господарську діяльність разом з співласником [PERSON] в одному неподіленому приміщенні. Відповідач добровільно не бажає розділити будівлю. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідно розділити торгівельний павільон, розташований за адресою: вул. 60років СРСР, 2 «А» м. Волноваха Донецької області, оскільки згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 364, 367, 372 ЦК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 81, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

23.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розділ нежилої будівлі, і свої доводи обґрунтовує тим, що 15.08.2006р. він став власником 1/2 частини торгівельного павільону за адресою: вул. Леніна, 125 «А» м. Волноваха Донецької області. Співласником вищевказаного павільону є також відповідач, - [PERSON], але в процесі господарської діяльності він прийшов до висновку, про не можливість вести ефективну господарську діяльність двом співласникам в одному неподіленому приміщенні та прийняв рішення про необхідність розділу майна оскільки добровільно відповідач не бажає розділити будівлю, то він змушений звернутися до суду. Позивач у зал суду не з'явився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідна [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином телеграмою, але до сулу не зявилась. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розряді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу ? частина торгівельного павільону від 15.08.2006р., розташованого за адресою: вул. Леніна, 125 «А» м. Волноваха Донецької області, належить позивачу - [PERSON]. /а.с.4-5/. Співласником вищевказаного торгівельного павільону є відповідач по справі - [PERSON]. В процесі господарської діяльності позивач прийшов до висновку, про не можливість вести ефективну господарську діяльність разом з співласником [PERSON] O.A. в одному неподіленому приміщенні. Відповідач добровільно не бажає розділити будівлю. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідно розділити торгівельний павільон, розташований за адресою: вул. Леніна 125 «А» м. Волноваха Донецької області, оскільки згідно ст 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. На підставі ст 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 120 гри. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору На підставі ст ст 364, 367, 372 ЦК України, ст. ст 57-60, 62, 64, 81, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

23.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розділ нежилої будівлі, і свої доводи обґрунтовує тим, що 15.08.2006р. він став власником 1/2 частини нежилої будівлі - овочесховища, за адресою: вул. Комарова, 1 «Б» с. Бугас Волноваського району Донецької області. Співласником вищевказаного павільону є також відповідач. - [PERSON]. але в процесі господарської діяльності він прийшов до висновку, про не можливість вести ефективну господарську діяльність двом співласникам в одному неподіленому приміщенні та прийняв рішення про необхідність розділу майна,оскільки добровільно відповідач не бажає розділити будівлю, то він змушений звернутися до суду. Позивач у зал суду не з'явився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином телеграмою, але до суду не зявилась. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу 1/2 частина нежилої будівлі - овочесховища, за адресою: вул. Комарова, 1 «Б» с. Бугас Волноваського району Донецької області, належить позивачу - [PERSON]. /а.с.4-5/. Співласником вищевказаного торгівельного павільону є відповідач по справі - [PERSON]. В процесі господарської діяльності позивач прийшов до висновку, про не можливість вести ефективну господарську діяльність разом з співласником [PERSON] в одному неподіленому приміщенні. Відповідач добровільно не бажає розділити будівлю. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідно розділити торгівельний павільон, розташований за адресою: вул. Комарова, 1 «Б» с. Бугас Волноваського району Донецької області, оскільки згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. На підставі ст. 81, 88 ЦГІК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 364, 367, 372 ЦК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 81, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

23.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розділ нежилої будівлі, і свої доводи обґрунтовує тим, що 15.08.2006р. він став власником 1/2 частини торгівельного павільону за адресою: вул. Гагаріна, 23 м. Волноваха Донецької області. Співласником вищевказаного павільону є також відповідач, - [PERSON], але в процесі господарської діяльності він прийшов до висновку, про не можливість вести ефективну господарську діяльність двом співласникам в одному неподіленому приміщенні та прийняв рішення про необхідність розділу майна,оскільки добровільно відповідач не бажає розділити будівлю, то він змушений звернутися до суду. Позивач у зал суду не з*явився, але надав суду заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає Представник відповідача [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином телеграмою, але до сулу не з'явилась. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі продажу ? частина торгівельного павільону від 15.08.2006р., розташованого за адресою: вул. Гагаріна, 23 м. Волноваха Донецької області. належить позивачу - [PERSON]. /а.с.4-5/. Співласником вищевказаного торгівельного павільону є відповідач по справі - [PERSON]. В процесі господарської діяльності позивач прийшов до висновку, про не можливість вести ефективну господарську діяльність разом з співласником [PERSON] в одному неподіленому приміщенні. Відповідач добровільно не бажає розділити будівлю. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідно розділити торгівельний павільон, розташований за адресою: вул. Гагаріна, 23 м. Волноваха Донецької області, оскільки згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 364, 367, 372 ЦК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 81, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved