Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

17.08.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання неправомірними дій відповідача при призначенні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки в меншому розмірі; зобов»язання відповідача здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки в розмірі, передбаченим ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести доплату недорахованої суми в розмірі 9360 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом 2 групи. Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена виплата щорічної разової допомоги на оздоровлення органами соціального захисту населення інвалідам 2 групи в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат на момент виплати, інвалідам 3 групи в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Проте зазначена допомога виплачувалась в меншому розмірі. Вказує, що Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» з квітня 2008 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 525 грн., Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» з липня 2009 року 630 грн., Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» з липня 2010 року 888 грн. Тобто заборгованість по виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки складає 9360 грн. Позивачка в судовому засіданні надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить: визнати неправомірними дії відповідача при призначенні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки в меншому розмірі; зобов»язати відповідача здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки в розмірах, передбачених ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити з урахуванням вже виплачених сум (а.с.26). Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову відповідно до наданих письмових заперечень (а.с.22-23) Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, що підтверджується посвідченням (а.с.7). [PERSON] була встановлена 3 група інвалідності, а з 22 січня 2009 року - 2 група інвалідності (а.с.27) Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996 року, а саме ч. 4 ст. 48, передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам 3 групи інвалідності у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996 року, а саме ч. 4 ст. 48, передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення 2 групі інвалідності у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Мінімальна заробітна плата на момент виплати щорічної допомоги на оздоровлення згідно з Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік за період з 01.04.2008 року по 30.09.2008 року становила 525 грн., згідно з Законом України „Про державний бюджет України на 2009 рік» з 01.07.2009 року становила 630 грн., згідно з Законом України „Про державний бюджет України на 2010 рік» з 01.07.2010 року становила 888 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради допомога була нарахована позивачці за 2008 рік.: нарахована 25.04.2008 р. та виплачена 13.06.2008 р. у розмірі 90 грн.; за 2009 рік нарахована 08.04.2009 р. та виплачена 10.08.2009 р., за 2010 рік нарахована 22.04.2010 року та виплачена 07.07.2010 року у розмірах 120 грн. в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.24). Тобто в меншому розмірі, ніж передбачено ч. 4 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, на думку суду, при визначенні позивачеві розміру допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягають норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов, з урахування уточнення, необхідно задовольнити: визнати неправомірними дії відповідача при призначенні та виплаті [PERSON] щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки в меншому розмірі; зобов»язати відповідача здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення [PERSON] за 2008-2010 роки в розмірах, передбачених ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити з урахуванням вже виплачених сум з урахуванням виплаченої грошової допомоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і 8 грн. 50 коп. судового збору в доход держави.

Outcome: approved