Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі обґрунтовуючи їх тим, що є пенсіонеркою та має статус "дитини війни", тому у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на щомісячну соціальну держави)' допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідач не здійснив нарахування щомісячної соціальної допомоги, позивач в позовних вимогах, просить визнати його дії протизаконними та зобовязати здійснити перерахунок та виплату соціальної допомоги дитині війни, починаючи з 01.01.2009року по день винесення судового рішення, а також стягнути на її користь судові витрати повязані з розглядом справи. Позивачка в судове засідання не зявилась, але в позові просить справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, але до суду надала свої письмові заперечення проти позову, згідно який позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши інші докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч.І ст. 58 Закону України "Про загальнообовязкове пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її витати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. З матеріалів справи вбачається, що позивачка відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, вказані обставини підтверджуються відміткою з пенсійному посвідченні №114760, виданого на імя [PERSON]. За правилами ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % мінімальної пенсії за віком. Дія ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була призупинена п.12 ст.71 і ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 року положення Закону Україні-: «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо призупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року вищезазначені зміни визнані неконституційними та втратили чинність з дня їх ухвалення. Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положеньстатей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обовязковим до виконання на території України та відповідно до ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі, якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Крім того враховуючи вищезазначені нормативні акти позивач звертався до суду з позовними вимогами про здійснення їй перерахунку у відповідності до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 рік, які постановою Бобринецького районного суду від 26.06.2009 року були задоволені. 31.05.2010 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду постанову залишено без змін. Встановлені в судовому засіданні обставини дають підставу суду зробити висновок про те, що в період з 01.01.2009 року по час винесення рішення суду право позивача на підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", було обмежено відповідачем, який незаконно не здійснив відповідний перерахунок та виплату пенсії у відповідності до зазначеної норми Закону без належних для цього правових підстав, а тому суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача по справі управління Пенсійного фонду України у Бобринецькому районі, щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни є протиправною. Крім того, суд зобовязує відповідача усунути порушення прав позивача шляхом здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2009 року по 20.08.2010 року. Доводи представника відповідача про відсутність порядку перерахунку та виплати зазначеного підвищення пенсії та відсутності відповідного фінансування не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, так як саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищеннями. Суд не вбачає необхідності у витребувані з відповідача довідки, щодо розміру виплати пенсії у спірних роках, так як позивач щомісячно відповідно до затвердженого Державного бюджету в 10% розмірі проводилась виплата соціальної надбавки, тобто відповідач не заперечує проти того, що вказана надбавка здійснювалась саме в 10% розмірі, а тому необхідності у витребуванні такої довідки не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved