Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

06.10.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ТОВ «УФА «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 23.11.2007р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № VIGWGA00001704, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 30380,00 доларів США., з терміном повернення до 21.11.2027р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 13,08% на рік за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № VIGWGA00001704 від 23.11.2007р., з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р., на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Зі свого боку, позивач виконав передбачені кредитним договором умови та передав відповідачці грошові кошти в розмірі 30380,00 доларів США, проте відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у неї виникла заборгованість перед банком. Станом на 14.07.2009р. відповідачка мала заборгованість у розмірі 26611,88 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 203048,62 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 24781,13 дол. США; по процентам за користування кредитом у розмірі 529,91 дол. США; крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 2,40 дол. США, та штрафні санкції в сумі 1298,44 дол. США. За умовами кредитного договору № VIGWGA00001704 від 23.11.2007р. встановлено обов'язки боржника по сплаті відсотків за користування кредитом та погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, в строки та на умовах встановлених договором кредиту. Представник позивача [PERSON] (яка діє на підставі доручення від 09.09.2009р.), в наданій суду 21.09.2010р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме стягнути з відповідачки [PERSON] суму заборгованості перед банком в розмірі 26611,88 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 203048,62 грн., а також судові витрати в доход держави. З відповідачів ТОВ «УФА «Верус» та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнути солідарно 200грн. Крім того, в заяві від 21.09.2010р. представник позивача просила розглядати справу з винесенням рішення за її відсутності. Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - [PERSON] (який діє на підставі довіреності від 15.12.2009р.) в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Своєю заявою від 21.09.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідачки 200 грн., визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в попереднє судове засідання 17.02.2010р. не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення. В судове засідання 21.09.2010р. відповідачка також не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, судова повістка була вручена матері відповідачки, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення. Про причини неявки відповідачка суд не сповістила. За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч. 4 ст. 74, ч.3 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про день та час судового засідання і такою, що відсутня без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідачки на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним із відповідачів, а саме, ТОВ «УФА «Верус, по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № VIGWGA00001704, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 30380,00 доларів США., з терміном повернення до 21.11.2027р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 13,08% на рік за користування кредитом. За умовами кредитного договору № VIGWGA00001704 встановлено обов'язки [PERSON] по сплаті відсотків за користування кредитом та погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, в строки та на умовах встановлених договором. Враховуючи те, що відповідачка належним чином не виконувала своїх обовязків за кредитним договором, станом на 14.07.2009р. відповідачка мала заборгованість у розмірі 26611,88 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 203048,62 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 24781,13 дол. США; по процентам за користування кредитом у розмірі 529,91 дол. США; крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 2,40 дол. США, та штрафні санкції в сумі 1298,44 дол. США. Як вбачається з наданої ПАТ КБ «Приватбанк» суду довідки, на день винесення рішення, тобто на 21.09.2010р., заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ «Приватбанк» не зменшилася, а навпаки зросла та складає 210926 грн. 32 коп., в тому числі є значна сума простроченої заборгованості по сплаті тіла кредиту 1497,94 грн. та відсоткам 6550,72 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. З урахуванням викладеного, дослідивши письмові матеріали справи, з огляду на те, що відповідачка не виконала належним чином взятих на себе зобовязань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк підлягає заборгованість за кредитним договором № VIGWGA00001704 від 23.11.2007р. станом на 14.07.2009р. в розмірі 203048 грн. 62коп., що є еквівалентом 26611,88 доларів США, оскільки уточнень (збільшення суми) позовних вимог на день винесення рішення від позивача до суду не надходило. В розрахунках ціни позову (судових витрат) суд також буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № VIGWGA00001704 з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Але, приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 200 грн. солідарно з [PERSON] та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», не є трьохстороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] солідарно 200грн. на користь ПАТ КБ „ПриватБанк слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. (1% від ціни позову в гривневому еквіваленті, але не більше ніж 1700 грн.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial