Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] 16.06.2010 р. звернулася до суду з позовом до відповідача у якому вказала, що вона є вдовою [PERSON], померлого 22.01.2010 р. 02.10.2009 року їй була призначена пенсія по втраті годувальника. У відповідності до ст. 10 Закону України «Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV вона звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з заявою щодо призначення пенсії по втраті годувальника. Відповідно заяви, їй було призначено пенсію на підставі ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ, згідно розпорядження № 143959 від 25.05.2010 р. розмір пенсії складає 1412 грн. Не погодившись з такім розміром пенсії вона звернулась до відповідача про надання роз,яснення щодо розміру пенсії. Згідно письмового роз,яснення Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області від 11.06.2010 р. № 151/Б-14-01-01 вбачається, що розмір її пенсії по втраті годувальника визначається за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає, що дане рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області є незаконним та порушує її права, тому що 01.01.04 набрав чинності Закон України «Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV . Відповідно до ст. 5 цього Закону виключно ним визначаються принципи та структура системи загальнообов,язкового державного пенсійного страхування, коло осіб які підлягають загальнообов,язковому пенсійному страхуванню, платники страхових внесків, їх права та обов,язки; види пенсійних виплат та інше. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV за рахунок коштів пенсійного фонду в солідарній системі призначається у тому числі пенсія у зв,язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Просила суд зобовязати відповідача провести перерахунок її пенсії по втраті годувальника з 26.04.2010 року відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з доплатою невиплаченої суми пенсії. У судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, надав письмові заперечення, згідно яких зазначив, що позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області 26.04.2010 р. з заявою про призначення йому пенсії по втраті годувальника [PERSON], який помер 22.01.2010 р. від професійного захворювання. Виплата пенсій по втраті годувальника, по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснюється відповідно до ст. 33, п. 16 ст . 34 Закону України «Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування» у відповідності із законодавством про пенсійне забезпечення. Вважають, що позовні вимоги щодо призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування» необґрунтовані і просять у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 22.01.2010 року професійного захворювання помер чоловік позивача [PERSON]. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообовязкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 цього Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено що особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, в звязку із інвалідністю, в звязку із втратою годувальника) призначається один з цих видів пенсії за її вибором. Абзацом 2 п.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено що дружина померлого, яка втратила джерела засобів існування має право на отримання пенсії в звязку із втратою годувальника. Згідно пункту 8. ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Згідно із абзацом 4 ст. 33 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством. Згідно діючого законодавства, а саме: абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Статтею 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, серед іншого, призначається і пенсія у звязку з втратою годувальника. Згідно частини 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у звязку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сімї\~ 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Згідно частини 1 ст. 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, до пенсії у звязку із втратою годувальника на кожного непрацездатного члена сімї встановлюється доплата в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, за рахунок коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 862 затверджений порядок встановлення членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, щомісячної доплати до пенсії у звязку з втратою годувальника. Згідно п 2 цієї постанови право на встановлення доплати до пенсії мають члени сімей (зазначені у частині третій статті 6 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, яким призначено пенсію у звязку із втратою годувальника. Позиція представника відповідача в частині безпідставності вимог позивачки ґрунтується виключно на твердженні, що діючий Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачає такого виду пенсії, як пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. З огляду на вищевказані норми закону, а також те що предметом судового розгляду є правомірність призначення пенсії в звязку із втратою годувальника, суд вважає цю позицію помилковою та такою, що не ґрунтується на вимогах закону. Посилання представника відповідача на те, що при визначенні розміру пенсії позивачки він правильно застосував положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», є безпідставним і суперечить вимогам абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»). Визначаючи період, з якого необхідно провести перерахунок пенсії, суд приймає до уваги положення ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії 26.04.2010 р., відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у нього виникло право на перерахунок пенсії з 01.05.2010 р. За таких обставин суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з 01.05.2010 року. На підставі ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та

Outcome: partial