Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом 16.06.2009 р. та в своєму позові в обгрунтування заявлених вимог послався на наступне. 04.03.2004 року рішенням одинадцятої сесії Крижанівської сільської ради XXIV скликання № 422- XXIV від 04.03.2004 року йому було вирішено виділити земельну ділянку площею 0,0064 га., на умовах оренди, для розташування гаражу по вул. Миколаївській в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області. На даній земельній ділянці він розпочав будівництво гаражу. На цей час гараж за вказаною адресою будівництвом закінчений та відповідає всім будівельним нормам. Гараж придатний для користування. З питання оформлення права власності на гараж він звернувся до органів місцевого самоврядування, проте в видачі правовстановлюючих документів йому було відмовлено, оскільки він, до початку будівництва, не отримав у встановленому законом порядку дозволу на будівництво гаражу. З таких підстав він вимушений звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі викладеного суд визнає причини неявки відповідача неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки мас право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 ЦК України. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, або без належного дозволу або належним чином затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній. якщо це не порушує права інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] в користуванні знаходиться земельна ділянка, площею 0,0064 га яка розташована по вул. Миколаївській в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується рішенням одинадцятої сесії Крижанівської сільської ради XXIV скликання № 422- XXIV від 04.03.2004 згідно якого йому було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0064 га., для будівництва індивідуального гаражу в оренду на 10 років за рахунок земель житлової та громадської забудови, які не надані у власність або користування та перебувають у запасі Крижанівської сільської ради, по вул. Миколаївській в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області. Згідно витягу з рішення Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 29.10.2009 року було вирішено надати юридичну адресу земельній ділянці на якій розташований самовільно збудований індивідуальний гараж: в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, по вул. Миколаївська, буд. 1 «б». Згідно інвентаризаційних відомостей, виданого позивачу [PERSON] РБТІ 31.11.2009 року, в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, по вул. Миколаївська, буд. 1 «б», розташована будівля гаражу. Згідно технічного висновку від 24.02.2010 року наданого Академією будівництва України, несучі конструкції будівлі гаражу в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, по вул. Миколаївська, буд. 1 «б», знаходяться в стані, який забезпечує його несучу здібність. Згідно висновку Комінтернівської районної санітарно-епідеміологічної станції Одеської області, №17 від 15.03.2010 року, технічний висновок гаражу розташованого в в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, по вул. Миколаївська, буд. 1 «б», погоджений. Згідно висновку сектору з питань наглядово-профілактичної діяльності Комінтернівського РВ від 15.01.2010 року, технічний висновок гаражу, розташованого в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, по вул. Миколаївська, буд. 1 «б», погоджено. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає держаній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як передбачене ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином, враховуючи те, що позивач на земельній ділянці, яку було виділено йому на умовах оренди самочинно збудував будівлю гаражу, яка відповідає архітектурним, будівельним та іншим правилам і нормам і не порушують права інших осіб, суд вважає можливим визнати за ним право власності на цій обєкт нерухомого майна. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 316, 331, 375, 376 ЦК України,

Outcome: approved