Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

31.08.2010 р. позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про перерахунок та нарахування пенсії по інвалідності що настала із-за каліцтва внаслідок Чорнобильської катастрофи в звязку зі зміною розміру мінімальної пенсії за віком, в якому просить визнати протиправними дії та відмову ПФУ в Охтирському районі з здійсненні перерахунку та виплаті з 6.08.2010 р. пенсії в розмірах, визначених ст. 50, ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визнати за ним право на отримання пенсії в розмірах, визначених ст. 50, ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії по ІІІ групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії по ІІ групі інвалідності у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.4 ст. 54, ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести виплату нарахованих сум з 06.08.2010 р. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Управління пенсійного фонду України Охтирському районі в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначаючи, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Охтирському районі Сумської області, з 21.05.2010 р. йому призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». З 6.08.2010 р. згідно заяви [PERSON] йому було перераховано пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До основного розміру пенсії призначена та виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, що для інваліда ІІІ групи складає 15% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір якої визначено ст. 50 зазначеного Закону у звязку зі змінами, внесеним Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що порядок обчислення пенсії, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Попередньо відповідні надбавки і додаткова пенсія обраховувалися, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої був визначений п. 2 Постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок кошів державного бюджету», які і виплачувалися позивачу. Підстав для застосування при обрахунках розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» немає, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 28 зазначеного закону, мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність застосовується лише виключно для розмірів пенсій, призначених згідно з зазначеним Законом. Позивачу призначено пенсію за іншим нормативним актом. З першого липня 2008 року відповідно до Постанови КМУ від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» у разі, коли розмір пенсії ( без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексацій та інших доплат, встановлених законодавством) не досягає у інвалідів ІІІ групи одержувачів пенсії по інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншою ніж 760 грн. Щодо застосування ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з січня 2008 р. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до вищеназваної статті, тому на сьогоднішній день щомісячна додаткова пенсії за шкоду, заподіяну здоровю інвалідам ІІІ групи призначається в розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто 106,35 грн. (709 х 15 % = 106,35 грн.). На даний час розмір пенсії позивача складає 1152 грн., з яких 760 грн. основний розмір пенсії, 106,35 грн. додаткова пенсії інваліду 3 групи внаслідок аварії на ЧАЕС, 212,70 грн. підвищення інваліду війни 3 групи, 50 грн. щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни, 22,95 грн. державна адресна допомога. Отже, розмір розрахованого відповідно до чинного законодавства, підстав для перерахунку пенсії немає. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини виникли в звязку з реалізацією права позивача на отримання основної та додаткової пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Судом встановлено, що позивач являється особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( категорія 1 ), учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворих внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, що підтверджується посвідченням серії А № 104744 виданим Сумською облдержадміністрацією 24.06.2010 року та вкладкою до зазначеного посвідчення. Встановлено, що в управлінні Пенсійного фонду України в Охтирському районі Сумської області, з 6.08.2010 р. позивачу перераховано пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд дійшов висновку про невідповідність відмови вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.08.1991 року. Відповідно до положень ст. 49 зазначеного Закону, пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Стаття 50 зазначеного Закону, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» № 107-VI від 28.12.2007 року, передбачає розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 категорії інвалідам ІІІ групи 50% мінімальної пенсії за віком. Статтею 54 вищезазначеного Закону, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» № 107-VI від 28.12.2007 року, передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, було визнано не конституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими змінювалися розміри основної та додаткової пенсій, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягає застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 р. мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд не може погодитися з доводами відповідача щодо нарахування пенсії позивачу відповідно до Постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок кошів державного бюджету», оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями ч. 4 ст. 8 ЦПК України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу. Також суд не може погодитися з доводами відповідача щодо неможливості застосування відносно позивача положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в звязку з тим, що нарахування пенсії йому проводиться за іншим законом, оскільки відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для реалізації конституційної гарантії та права на отримання пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. В звязку з чим суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання основної пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній інший законодавчий акт, що визначив би цей розмір чи встановив інший розмір. Відповідно до положень ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплата нарахованих сум пенсії, не отриманих з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, здійснюється за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, в звязку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог щодо нарахування компенсації втрати частини доходів. Відповідно до ст.. 46 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування позивачу з вини управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі Сумської області своєчасно не нарахований розмір, який передбачений йому за законом, а тому суд вважає за необхідне зобовязати управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі Сумської області виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів в наслідок несвоєчасного нарахування та виплати пенсії в повному обсязі. Позивачем заявлена вимога про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 06.08.2010 року. Згідно ст. 1, 3 ЦПК України суд захищає порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних та юридичних осіб. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті витрат на ІТЗ в сумі 37 грн. та в прибуток держави судовий збір в сумі 8,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial