Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Камянсько-Дніпровського району електричних мереж звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій зазначає, що 02.10.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про користування електричною енергією № 1115022. Згідно п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Відповідно до п. 20 вищезазначених Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа кожного місяця. В період з 03.12.2009 року по 01.04.2010 року за відповідачем утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 683 грн. 69 коп., яку на сьогоднішній день відповідач не погасив. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 683 грн.69 коп. та судові витрати. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 21 від 18.01.2010 року, в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнає в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного \~кодексу України, цивільні права та обовязки виникають \~із дій осіб, що \~передбачені \~актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, \~що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Відповідно дол. п.3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Згідно п.1 договору № 1115022 про користування електричною енергією, укладеного 02.10.2008 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Камянсько-Дніпровського району електричних мереж та [PERSON], Енергопостачальник бере на себе зобовязання постачати Споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, а Споживач зобовязується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором (а.с.6-7). За умовами п.14 вищезазначеного договору, оплата спожитої електричної енергії здійснюється споживачем на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку, або за плановими нарахуваннями, в порядку визначеному Правилами користування електричною енергією для населення. Оплата спожитої електроенергії здійснюється до дати, зазначеної у розрахунковому документі. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше десятого числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Положеннями п. 42 Правил користування електричною енергією для населення встановлено, що споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил, а також вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем \~електричної енергії, послуги на\~постачання якої надаються позивачем. Згідно виписки із особового рахунку № 1115-1115022, відповідачем не сплачена спожита електроенергія в розмірі 4641 кВт/час (а.с.8-9). В період часу з 03.12.2009 року по 01.04.2010 року заборгованість відповідача за спожиту електричну\~енергію становить 683 грн. 69 коп., що підтверджується наданим суду \~розрахунком (а.с.5). Факт існування заборгованості по оплаті за спожиту електричну енергію та розмір заборгованості відповідач не спростовує, навпаки, в наданій до суду заяві відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує покладені на неї зобовязання за договором про користування електричною енергією, в частині своєчасної оплати вартості одержаної електричної енергії, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з урахуванням зазначеного вище, вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з судового збору в розмірі 51 грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved