overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

04 серпня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем було укладено шлюб 20 жовтня 2007 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні дитини не приймає. Звертаючись до суду позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, з часу подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, послалась на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти сплати аліментів не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 5), копію свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4), довідку про склад сімї (а.с. 2), довідку про доходи [PERSON] (а.с. 3), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобовязань та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь 61180 грн. 43 коп. заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №267-07кХ від 25 грудня 2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 10000 грн. терміном на 36 місяців і зобов'язувалась сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2010 року, і відповідно до умов укладеного договору погашення повинно здійснюватись згідно графіку погашення кредиту та відсотків, що зазначено в кредитному договорі №2б7-07кХ від 25 грудня 2007 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивачем було укладено з [PERSON], [PERSON] договір поруки №267-07ДХ та №068-07ДХ від 25 грудня 2007 року, згідно якого відповідачки [PERSON] та [PERSON] зобов'язувались у випадку невиконання відповідачкою [PERSON] боргових зобов'язань перед позивачем здійснити виконання грошових зобов'язань в обсязі, заявленому позивачем в письмовій вимозі. Оскільки на день звернення до суду відповідачка [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором та добровільно не погасила заборгованості, позивач просить стягнути ці кошти з урахуванням заборгованості по процентам за користуванням кредитом та штрафних санкцій з неї та поручителів [PERSON] та [PERSON], які зобов'язувалась у випадку невиконання відповідачкою [PERSON] боргових зобов'язань, здійснити виконання грошових зобов'язань в обсязі, заявленому позивачем в письмовій вимозі. Відповідачі в судове засідання двічі не з'явились, причин неявки суду не повідомили, про час і день судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів і позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки кредитним договором №267-07кХ від 25 грудня 2007 року, укладеним між КС "Альянс Україна" та [PERSON] доведено, що відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 10000 грн.; договором поруки №267-07ДХ від 25 грудня 2007 року доведено, що [PERSON] зобов'язувалась у випадку невиконання відповідачкою [PERSON] боргових зобов'язань перед позивачем здійснити виконання грошових зобов'язань в обсязі, заявленому позивачем в письмовій вимозі; договором поруки №069-07ДХ від 25 грудня 2007 року доведено, що [PERSON] зобов'язувалась у випадку невиконання відповідачкою [PERSON] боргових зобов'язань перед позивачем здійснити виконання грошових зобов'язань в обсязі, заявленому позивачем в письмовій вимозі; видатковим касовим ордером №376-30 від 25 грудня 2007 року доведено, що [PERSON] було видано кредит згідно договору №267-07кХ від 25 грудня 2007 року в сумі 10000 грн.; розрахунком пені за договором №267-07кХ від 25 грудня 2007 року . - ' доведено, що відповідачка [PERSON] не сплачувала своєчасно сум заборгованості. Таким чином доведено, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової території, посилаючись на те, що відповідач проживає в [INFO], користується наданими послугами, за які не сплачує, у зв'язку з чим за період з листопада 2008 року по червень 2010 року утворилася заборгованість, яка становить 505 грн. 99 коп. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги піддягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач проживає за адресою: [INFO], отримує послуги від позивача, за які не сплачує, у звязку з чим за період з листопада 2008 року по червень 2010 року виникла заборгованість в розмірі 505 грн. 99 коп. Статтями 64, 68, 162 ЖК України передбачено обовязок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідач покладені на нього обовязки не виконує. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 505 грн. 99 коп. заборгованості, а також 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягти з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки -[PERSON], [INFO] в розмірі % частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком дитини, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно її не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просить його задовільнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов повністю, згодний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1Л частини від заробітку ок (прибутків). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач, як батько дитини, зобов'язаний утримувати її матеріально до повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись нате, що прізвище, яке зазначене в архівній довідці № 07- 14-2/0-146 від 14 червня 2010 року, виданої Державним архівом Полтавської області, не збігається з його прізвищем, зазначеним в інших документах, що перешкоджає оформити пенсію в Управлінні пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави. Просить встановити факт належності йому архівної довідки J4b 07-14-2/0-146 від 14 червня 2010 року, що видана на ім'я [PERSON] та містить інформацію про нараховану заробітну плату [PERSON], У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву, просив задовольнити з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи Державного архіву Полтавської області проти задоволення заяви не заперечував. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народився 02 серпня 1958 року у с. Лісово, Маневшського району, Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР № 114952 від 13.09.1958 року. З копії паспорту громадянина України серії КН № 320693, виданого 02.12.2003 року Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, вбачається, що заявник має прізвище, ім'я, по батькові - [PERSON], народився 02 серпня 1958 року в с. Лісово, Маневшського району, Волинської області. Разом з тим, з архівної довідки № 07-14-2/0-146 від 14 червня 2010 року, виданої державним архівом Полтавської області, вбачається, що вона містить інформації про нарахування заробітної плати працівнику Полтавського райкому Компартії України за період з грудня 1987 року по грудень 1990 року прізвище, ім'я, по батькові якого [PERSON]. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що архівна довідка № 07-14-2/0- 146 від 14 червня 2010 року, видана Державним архівом Полтавської області згідно відомостей та особових рахунків нарахування заробітної плати працівникам Полтавського райкому Компартії за період з грудня 1987 року по грудень 1990 року на імя [PERSON] та містить інформацію про нараховану заробітну плату [PERSON] належить [PERSON]. Суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON], є однією і тією ж особою. За таких обставин заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2678 грн. 77 коп. боргу за послуги теплопостачання та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи без їх участі. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не сповістив. Суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного розгляду, постановивши по справі заочне рішення. Встановлено, що шляхом відкриття особового рахунку № 771276 та видачі абонентської книжки, сторони вступили у фактичні договірні відносини по наданню послуг з теплопостачання. За даними зобов'язаннями відповідач повинен вчасно та належним чином сплачувати кошти за надані послуги. В порушення ст. 525, 526 ЦК України кошти за надані послуги не сплачує, борг станом на грудень 2009 року становить 2678 грн. 77 коп. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст.525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2218 грн. 73 коп. боргу за послуги теплопостачання та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи без їх участі. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не сповістив. Суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного розгляду, постановивши по справі заочне рішення. Встановлено, що шляхом укладення договору №10581 від 30.11.2007 року та видачі абоиентської книжки, сторони вступили у фактичні договірні відносини по наданню послуг з теплопостачання. За даними зобов'язаннями відповідач повинен вчасно та належним чином сплачувати кошти за надані послуги. В порушення ст. 525, 526 ЦК України кошти за надані послуги не сплачує, борг станом на січень 2010 року становить 2218 грн. 73 крп. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 51грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст.525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Як вбачається з позовної заяви, позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення позивача. Стверджує, що відповідач, як власник зобов'язаний вносити плату за комунальні послуги. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 1 липня 2010 року утворилась заборгованість за використану відповідачкою теплову енергію з врахуванням суми інфляції та 3 % річних в сумі 2120,95 гривень, які просить стягнути з неї на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не прибула, однак подала заяву, в якій зазначила про визнання позову а також просила розглянути справу за її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як слідує із змісту ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Із пояснень представника відповідача, роздруківки заборгованості по наданих послугах вбачається, що відповідач є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено і сторонами не оспорюється, що з вини відповідача станом на 1 липня 2010 року виникла заборгованість щодо виконання своїх зобов'язань по оплаті послуг з теплопостачання в розмірі 2120,95 грн.. Як слідує із змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або закону. Відповідно до ч.2ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5 ч. З ст. 20 Закону України " Про житлово - комунальні послуги" закріплено обов'язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 04.11.2000 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного проживання в них народилася донька Анна, [INFO]. Сімейне життя в них склалося невдало по причині відсутності у відповідача взаєморозуміння та поваги до неї. Між ними існують різні інтереси та погляди на життя, тому відновлення шлюбних відносин вона вважає неможливим і просить шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд строку для примирення не давати. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позов визнав, просить шлюб розірвати, строку для примирення не давати. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 30.11.1988 року у Білківській сільраді Тростянецького району Сумської області, від якого народилася донька Тетяна, яка на даний час є повнолітньою. Сімейне життя сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого їх проживання. На даний час спільне господарство сторонами не ведеться та примирення не можливе. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.11.1988 року у Білківській сілкій раді Тростянецького району Сумської області, від якого народилася донька Тетяна, яка на даний час є повнолітньою. Сімейне життя сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого їх проживання. На даний час спільне господарство сторонами не ведеться та на примирення вони не погоджуються. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

25 червня 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори про визнання незаконною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у наведенні доводів суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

В позові позивачка просила суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані по вул. Озерна № 17 в с. Стайки, Кагарлицького району Київської області в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Мотивуючи тим, що вказане майно належало [PERSON], який помер 13 липня 2002 року. Вказаний будинок є спільною сумісною власністю померлого [PERSON] та відповідачки по справі, так як був придбаний в період шлюбу та зареєстрований на імя [PERSON], та є спадковим майном, яке фактично перейшло до позивачки, як спадкоємця 1 черги за законом. Позивачка прийняла спадщину, подавши протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини заяву до нотконтори, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно, так як за життя спадкодавець не отримувала правовстановлюючих документів на майно та не провів державну реєстрацію прав на нерухомість. А тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування, право власності на житловий будинок № 17 по вул. Озерна в с. Стайки Кагарлицького району Київської області. В судовому засіданні представник позивачки поясни, що позов підтримує. Відповідачка [PERSON] надіслала заяву про визнання позову і просила суд розглянути справу без її участі. В судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2002 року помер [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на /г частку житлового будинку та господарські споруди, що розташований по вул. Озерна № 17 в с. Стайки, Кагарлицького району Київської області, а не на весь будинок як стверджувала позивачка, так як будинок куплений подружжям у 1986 році, що стверджується копією договору купівлі-продажу, і є спільною сумісною власністю подружжя, тобто померлого [PERSON] та відповідачки [PERSON] і тому на підставі ст. 28 КпШС України(1994 р) слід визначити частку в спільному сумісному майні подружжя і визнати за [PERSON] право приватної власності на /і частку житлового будинку та господарських споруд вартістю 12159,5 грн., що розташовані по вул. Озерна № 17 в с. Стайки, Кагарлицького району Київської області. ; А тому на підставі ст.ст. 1223 ч.2, 1261 ч.І, 392 ЦК України слід визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право приватної власності на /і частку житлового будинку та господарських споруд вартістю 12159,5 грн., що розташовані по вул. Озерна № 17 в с. Стайки, Кагарлицького району Київської області.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2002 року. З 2006 року вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, через несумісність характерів між ними виникали сварки, конфлікти, що згодом призвело до відчуження, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, на даний час вона дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. Відповідач у судовому засіданні зазначив суду, що дійсно вони перестали підтримувати подружні стосунки, наміру зберігати дану сімю у нього немає, [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2002 р. (а.с.6), від шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO] (а.с.7). Під час спільного проживання, між подружжям виникали часті непорозуміння у звязку з різними поглядами на сімейне життя кожного з подружжя. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання не заперечував. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved