overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та забовязати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги з 01.01.2009 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тому у зазначений період неправомірність дій відповідача є очевидною, а порушене право позивача на отримання підвищення до пенсії в цей період підлягає поновленню. Згідно з ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1\\/, визначено, що суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги з 01.01.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». У 2010 році зміни до ст. 6 «Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносились, тому позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2010 року. Згідно з ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1\\/, визначено, що суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та забовязати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги з 01.01.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». У 2010 році зміни до ст. 6 «Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносились, тому позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2010 року. Згідно з ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1\\/, визначено, що суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 серпня 2004 року вона зареєструвала шлюб 3відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого часу подружжя подружні стосунки не підтримує, поновлення яких позивачка не бажає, тому просить шлюб розірвати, так як він носить формальний характер. Позивачка позов підтримала із зазначених в позовній заяві підстав, просить шлюб розірвати, сина залишити на її вихованні. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов не визнав, в судове засідання не з'явилася не повідомивши причину неявки. Про час і день розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Між сторонами існують сімейні правовідносини. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції 06 серпня 2004 року, актовий запис №938 зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне Мезенцева) [PERSON], 4липня [INFO] (а.с.б). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якого суд вважає, необхідно залишити на виховання матері (а.с.7). Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, сім'я розпалась, подружжя протягом тривалого часу разом не проживає, спільного господарства не ведуть, примирення сторони не бажають, тому суд приходить до висновку, що відповідно до ст.104 Сімейного кодексу Україні, шлюб підлягає розірванню в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 10.01.2007 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як на протязі останнього часу їх подружнього життя вони живуть як чужі люди, немає взаєморозуміння, поваги, постійні конфліктні ситуації, сварки. З квітня 2010 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки припинено, спільного господарства протягом тривалого терміну не ведуть. Вважає, що шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження, примирення з відповідачем неможливі. Сім»я фактично розпалася. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, просила задовольнити її позов та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду нотаріально заяву з проханням розірвати шлюб з позивачкою та розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.01.2007 року, від шлюбу дітей не мають. На протязі останнього часу сторони не знаходили взаєморозуміння, втратили взаєморозуміння, повагу. З квітня 2010 року проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Примиритися, зберегти сімю сторони не бажають, в наданих заявах сторони просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сімї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Приватне підприємство «Домініум» в особі директора [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам посилаючись на те, що відповідачі проживають в квартирі № 42 будинку № 71 на мікрорайоні Індустріальний в місті [PERSON] та отримують житлово-комунальні послуги. Проте, порушують вимоги законодавства по сплаті наданих комунальних послуг і не своєчасно та не в повному обсязі сплачують надані послуги, в зв'язку з чим виник боргу загальній сумі 1773 грн 60 коп. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи належним чином сповіщені, що підтверджено письмовими матеріалами справи, причини не явки не повідомили. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. В судовому засіданні встановлено. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: місто [PERSON] Ріг, мікрорайон Індустріальний [ADDRESS]. Відповідачі тривалий час не сплачували житлово-комунальні послуги, тому станом на 0! квітня 2010 року утворилася заборгованість у сумі 1773 грн 60 коп. Дана обставина підтверджується довідкою, наданої позивачем. Згідно вимог статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог статті 64 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язання, що випливають з договору. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України, до даних відносин встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів заборгованість по житлово- комунальним послугам в сумі 1670 грн 90 коп, солідарно. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню в дохід держави з відповідачів, солідарно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Приватне підприємство «Домініум» в особі директора [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам посилаючись на те, що відповідачі проживають в квартирі № 55 будинку № 60 на мікрорайоні Індустріальний в місті [PERSON] та отримують житлово-комунальні послуги. Проте, порушують вимоги законодавства по сплаті наданих комунальних послуг і не своєчасно та не в повному обсязі сплачують надані послуги, в зв'язку з чим виник борг у загальній сумі 1839 грн 40 коп. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи належним чином сповіщені, що підтверджено письмовими матеріалами справи, причини не явки не повідомили. У письмових матеріалах справи містяться дані щодо адреси проживання відповідачів: місто [PERSON] Ріг, м-н. Індустріальний[ADDRESS], за вказаною адресою проводилися виклики у судове засідання. Конверти із судовими повістками про виклики відповідачів до суду поверталися з відмітками працівників поштового відділення про повернення у зв'язку із закінченням строку зберігання. Суд, розцінює факт неявки відповідачів у судове засідання, як ігнорування суду та небажання з'являтись у судове засідання. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. В судовому засіданні встановлено. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: місто [PERSON] Ріг, мікрорайон Індустріальний [ADDRESS]. Відповідачі тривалий час не сплачували житлово-комунальні послуги, тому станом на 01 квітня 2010 року утворилася заборгованість у сумі 1839 грн 40 коп. Дана обставина підтверджується довідкою, наданої позивачем. Згідно вимог статті 162 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог статті 160 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язання, що випливають з договору. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України, до даних відносин встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів заборгованість по житлово- комунальним послугам в сумі 575 грн 05 коп, солідарно. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню в дохід держави з відповідачів, солідарно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

05 червня 1999 року позивачка придбала домоволодіння у відповідача , розташоване за адресою: Попаснянський р-н с.Березвське вул.Авакова б. № 12 та проживає там постійно . У зв»язку із відсутністю достатніх коштів для оформлення договору купівлі-продажу між сторонами був укладений домашній договір купівлі-продажу не засвідчений нотаріально у встановленому законом порядку. За незалежних від позивача причин, відповідач ухиляється від нотаріального оформлення їхньої домовленості щодо оформлення купівлі-продажу вищезазначеного домоволодіння, хоча відповідач не заперечує щодо дійсності правочину між сторонами. За таких підстав позивачка звернулась до суду із дійсною заявою, в якій просить визнати правочик щодо купівлі-продажу домоволодіння у відповідача , розташоване за адресою: Попаснянський р-н с.Березвське вул.Авакова б. № 12 дійсним та визначити за нею право власності на вказане домоволодіння. Позивач підтримав позовні вимоги, справу просив розглянути без його участі. Відповідач не заперечував щодо задоволення поданої заяви, також пррсив розглянути справу без його присутності. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. З копії розписки на а.с. 11 вбачається, що відповідач дійсно продав позивачці домоволодіння, розташоване за адресою: Попаснянський р-н с.Березвське вул.Авакова б ЗЕЇ 2 і отримав визначену суму. Із довідки Березвської сільської ради вбачається, що позивачка дійно купила житловий будинок за адресою: Попаснянський р-н с.Березвське вул.Авакова б.№12 і проживає там постіно вже 11 років. Згідно з вимогами ст..220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається із заяви відповідача, він дійсно підтверджує, що всі істотні умови щодо домовленості із позивачкою про купівлю-продаж вказаного домоволодіння відбулися, але він не має можливості оформити це нотаріально, так як мешкає в іншому місті і не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на продане ним домоволодіння. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що між сторонами був укладений договір про купівлю-продаж домоволодіння, розташоване за адресою: Поласнянський р-н с.Березвське вул.Авакова б.№12, який не був посвідчений нотаріально, але за відповідних умов на підставі ст.,220 ЦК України може бути визнаний судом дійсним і подальше його нотаріальне посвідчення не є обов»язковим. На підставі викладеного, ст..220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

10.06.2010 року ВАТ «Херсонгаз» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач по справі [PERSON] є абонентом ВАТ «Херсонгаз», особовий рахунок №22169. Відповідач та члени його родини користуються газовими приладами, встановленими в квартирі [ADDRESS] та є споживачами природного газу, який надається населенню міста ВАТ «Херсонгаз». Відповідач по справі протягом тривалого періоду часу не сплачує поставлений природний газ у повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.05.2010 року заборгованість перед ВАТ «Херсонгаз» складає 726 грн. 96 коп., з якої: 614 грн. 41 коп. -заборгованість за надані послуги; 88 грн. 04 коп. - інфляційні збитки, 24 грн. 51 коп. - 3% річних. Просили стягнути з відповідача заборгованість у сумі 726 грн. 96 коп. та понесені судові витрати, а саме сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі ЗО грн. та судовий збір у сумі 51,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити з підстав зазначених в ньому. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього заборгованості у сумі 726 грн. 96 коп. та понесені судові витрати. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 68 Житлового кодексу України, п.17 „Правил надання населенню послуг газопостачання", затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року споживач повинен сплачувати послуги газопостачання не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Судом встановлено, що відповідач та члени його родини користуються газовими приладами, встановленими квартирі [ADDRESS] та є споживачами природного газу, який надається населенню міста ВАТ «Херсонгаз». [PERSON] протягом тривалого періоду часу не сплачує поставлений природний газ у повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.05.2010 року її заборгованість перед ВАТ «Херсонгаз» складає 726 грн. 96 коп. з якої: 614 грн. 41 коп. заборгованість за надані послуги; 88 грн. 04 коп. - інфляційні збитки, 24 грн. 51 коп. - 3% річних. Вказана сума піддягає стягненню з відповідача на користь ВАТ "Херсонгаз". Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом. Також з відповідача на користь ВАТ "Херсонгаз" підлягають стягненню на підставі ч.І ст.88 ЦПК України понесені судові витрати, а саме сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі ЗО грн. Згідно із ч.З ст. 88 ЦПК України з [PERSON]А на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved