overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

КЕП "Чернігівська ТЕЦ" фірми "ТехНова" звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за отримані послуги з теплопостачання в сумі 2302 грн. 19 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення та судовий збір на користь держави. Позивач мотивує свої вимоги тим, що надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення у відповідності до „Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та горючої води і водовідведення". Згідно вимог ст. ст. 67, 68 ЖК України та Правил плата за теплопостачання вноситься щомісячно за нормами і тарифами, затвердженими рішенням Чернігівської міської Ради. Згідно п. 18 цих Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідачам надаватися послуги з опалення житлової площі та підігрів води, але плату за отримані послуги відповідачі своєчасно не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 2302 грн. 19 коп. за період з 01.04.2008 року по 01.05.2010 року, яка добровільно до цього часу не сплачена. Вказана сума розрахована згідно тарифів затверджених рішенням міськвиконкому. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 2302 грн. 19 коп. за період з 01.04.2008 року по 01.05.2010 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлено відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ч.'4 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідачі, проживаючи в [INFO] (а. с. 5) являються споживачами послуг з теплопостачання, яке надає позивач, тобто між сторонами виникли певні права та зобов'язання. Згідно розрахунку (а.с. 4) заборгованість відповідачів за період з 01.04.2008 року по 01.05.2010 року складає 2302 грн. 19 коп., тому з відповідачів підлягає стягненню дана сума заборгованості на користь позивача. На підстав ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

КЕП "Чернігівська ТЕЦ" фірми "ТехНова" звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за отримані послуги з теплопостачання в сумі 1596 грн. 23 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення та судовий збір на користь держави. Позивач мотивує свої вимоги тим, що надає населенню м. Чернігова послуги теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення у відповідності до „Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та горючої води і водовідведення". Згідно вимог ст. ст. 67, 68 ЖК України та Правил плата за теплопостачання вноситься щомісячно за нормами і тарифами, затвердженими рішенням Чернігівської міської Ради. Згідно п. 18 цих Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідачам надавалися послуги з опалення житлової" площі та підігрів води, але плату за отримані послуги відповідачі своєчасно не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1596 грн. 23 коп. за період з 01.03.2007 р. по 01.05.2010 p., яка добровільно до цього часу не сплачена. Вказана сума розрахована згідно тарифів затверджених рішенням міськвиконкому. В судовому засіданні 07.07.2010 року представник заявника заявила клопотання та надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 1582 грн. 42 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлено відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, про що наявне зворотне поштове повідомлення в матеріалах справи (а.с.21).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою було зареєстровано шлюб 23.08.2003 року, актовий запис № 1230. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - Тетяну, [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Шлюбні відносини припинили своє існування з 10.01.2009 року, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В попередньому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, до викладених в позовній заяві пояснень доповнив, що наполягає на розірванні шлюбу, вказав, що примирення між ними не можливе. Просив витрати за розірвання шлюбу покласти на нього. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала і суду пояснила, що дійсно шлюбні відносини припинили своє існування. Проти розірвання шлюбу у попередньому судовому засіданні не заперечувала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 23.08.2003 року, Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 1230. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.08.2005 року між ЗАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/02-1/1248-05, відповідно до якого відповідач отримав від банку кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 19500 доларів США, зі строком повернення до 05.08.2015 року. Відповідач зобовязався погашати заборгованість та сплачувати проценти за кредитом у порядку та розмірах, що встановлені у кредитному договорі. У забезпечення укладеного кредитного договору, 05.08.2005 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки № 014/02-1/1248/1-05, відповідно до якого, для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем боргових зобовязань перед банком по кредитному договору, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить відповідачу на праві приватної власності. В порушення умов укладеного між банком та відповідачем кредитного договору, відповідач належним чином зобовязання за договором не виконує, у звязки з чим, станом на 18.08.2009 року, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 129814,10 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» суд, при винесенні рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки має право визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої в ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», або продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, що встановлено в ст. 41 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя (Позивача) вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

У кімнаті № 406 буд. 5 в гуртожитку по вул. Комсомольській в м. Енергодар мешкають відповідачі по справі. За період з 01.09.2009 року по 19.05.2010 року за відповідачами по справі утворилась заборгованість за надання комунальних послуг у розмірі 752 грн. 44 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідачів, мотивує тим, що добровільно відповідачі заборгованість не сплачують. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час розгляду справи своєчасно попереджені, що підтверджується копіями повісток, заперечень не надіслали, у зв'язку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Вислухавши пояснення, дослідував матеріали справи, суд вважає, що вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються довідкою про заборгованість, довідкою з міста проживання, копією особистого рахунка, копією договору про надання послуг.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 7931 грн. 32 коп. В судовому засіданні представник ВАТ "ВіЕйБі Банк" підтримала позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ "ВіЕйБі Банк" борг за кредитним договором в сумі 7931 грн. 32 коп. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про дату та час розгляду справи повідомлялась заздалегідь та у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 27 червня 2008 року між ВАТ "ВіЕйБі Банк", з однієї сторони, та відповідачем, з другої сторони, був укладений кредитний договір № 561/08-БЛ, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 6000 грн. зі строком користування до 27 червня 2011 року та зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами. Позивачем зобов'язання, покладені на нього кредитним договором, виконані належним чином. Відповідач, в порушення своїх договірних зобов'язань, не дотрималася вимог з погашення кредиту та відсотків, згідно термінів, встановлених в графіку, внаслідок чого, станом на 10 серпня 2010 року перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 7931 грн. 32 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь ВАТ "ВіЕйБі Банк". Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як вбачається зі змісту ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконаняя зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

20.07.2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою. Посилалася на те, що 25.02.2010 р. померла її мати [PERSON], від якої у спадок залишилася земельна ділянка. Звернулася із заявою до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, де зясувалося, що є розбіжності у написанні прізвища матері у документі, що встановлює її особу і правовстановлюючому документі на земельну ділянку. Так, прізвище спадкодавця по документах, що посвідчують особу записано «Пянтковська», а у виданому їй Державному акті на право приватної власності на землю записано прізвище «Пянківська». Зазначила, що ця обставина є перешкодою для успадкування майна у визначеному законом порядку, а тому просила встановити факт належності її матері за життя виданого їй Державного акту на право власності на землю. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зацікавлена особа не заперечував проти встановлення даного юридичного факту. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 25 лютого 2010 р. у селі Димівське Новоодеського району Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Спадкоємцем майна померлої являється заявниця по справі [PERSON]. Судом зясовано, що за життя у власності спадкодавця [PERSON] був житловий будинок № 5, розташований в с. Димівське Новоодеського району, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що 12.05.1994 р. за рішенням виконкому Димівської сільської ради від 04.11.1993 р. № 60 на імя [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю (серія МК без номера) на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована на території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, і передана останній для обслуговування вищезгаданого житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства. Таким чином, проводячи порівнянний аналіз правовстановлюючих документів, що встановлюють особу померлої та документів, що посвідчують право власності на будинок і земельну ділянку на її імя, суд дійшов висновку, що в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі на право власності на земельну ділянку допущена помилка, оскільки правильно прізвище спадкодавця пишеться без апострофа та без літери «т» та «і», тобто «Пянтковська». Отже померла [PERSON] і [PERSON], на імя якої видано державний акт на землю є одна і та ж особа.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

21 липня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 24 грудня 1994 року, мотивуючи тим, що мають різні характери з відповідачем з приводу чого часто відбуваються сварки. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Позивач у судовому засіданні позов підтримав і просив суд його задовольнити. Відповідач заявлені вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні сторони пояснили, що не знаходить спільної мови між собою Судом встановлено, що сторони з липня 2008 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбні стосунки з вказаного часу між ними припинені. Дитина проживає разом з відповідачем. За таких обставин, ураховуючи, що сторони категорично заперечують щодо примирення, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача в шлюбі буде суперечити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, посилаючись на те, що в 1997 році приватизували квартиру [ADDRESS], та отримали свідоцтво про право власності на житло в якому зазначено, що квартира належить [PERSON], [PERSON]. [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. 13.04.2010 року [PERSON] померла. Оскільки в свідоцтві про право власності на житло не визначено частки кожного зі співвласників, при оформленні спадщини в нотаріальній конторі виникли перешкоди. Просили позов задовольнити, визначити їх частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], виходячи з рівності часток всіх співвласників, а саме: 1/3 частку - у власності [PERSON], 1/3 частку - у власності [PERSON], 1/3 частку - у власності [PERSON]. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Полтавської міської ради - в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розглядати справу у відсутність представника. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON]. 22 березня І975 року народження, сина [PERSON], 1 [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1997 року, виданого відділом приватизації житла Полтавської дистанції цивільних споруд, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON]. [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть від 14 квітня 2010 року [PERSON] померла 13 квітня 2010 року у віці 35 років, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану І Іолтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1067. Відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких обставин позов [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Рівненської міської рали про визнання права власності на офісне приміщення загальною площею 41,7 кв.м. самочинно реконструйованої квартири [ADDRESS] в складі 1- офісне приміщення площею 40,2 кв.м., санвузол площею 1,5 кв.м. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив,що він є власником квартири [ADDRESS]. Після оформлення права власності він реконструював дану квартиру в офісне приміщення. За його заявою було зроблено експертизу,відповідно до висновку якого самочинно реконструйована квартира не призвела до зниження несучої здатності та не порушила безпечної експлуатації будівлі в цілому. Оскільки дозволу на проведену реконструкцію в нього не було, то вона вважається самочинною. Однак норми цивільного судочинства дозволяють визнати право власності на вказане самочинне будівництво і з посиланням на ст.ст.376,392 ЦК України просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з»»явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не подав. Зі згоди позивача,суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 12.11.2007 року,посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON],а витягу про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. КП РМБІ виготовила технічний паспорт на реконструйовану квартиру, виявлено самовільно проведену реконструкцію. На замовлення [PERSON] від 12.03.2010 року, ПМПФ «СпецРемБуд» виготовила передпроектні пропозиції вищевказаної квартири. Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведут до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля,споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинними,якщо вони збудовані абобудуються на земельній ділянці,що не була відведена для цієї мети,або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту,або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як вбачається з технічного висновку ТОВ «Атлант-проект» про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій приміщення в будинку №47 по вул.Ст.Бандери в м.Рівне, офісне приміщення відноситься до стану нормальний. За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України підстави для визнання за [PERSON] права власності на реконструйоване приміщення наявні. На підставі ч.2 ст.383,ч.1,ч.З ст.376,ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що у них з відповідачем є неповнолітня дитина. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини . Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримання позову в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина. Відповідно до ст. 61 ЦПК України суд вважає, що інші обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а саме відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved