Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили ухвалити рішення, яким розірвати правочини: договори-оренди землі, укладені [PERSON], [PERSON] з СК "Україна" в листопаді 2007 року; посилаючись на те, що в листопаді місяці 2007 року позивачі з відповідачем уклали зазначені договори терміном на десять років, які були зареєстровані Онуфріївським районним відділом КРФ ДП „ЦДЗК" в березні місяці 2010 року. До моменту реєстрації договорів оренди землі змінились обставини і вони вирішили самостійно вести господарську діяльність на своїй землі разом з іншими членами сім"ї, від господарської діяльності мати доходи, таким шляхом заробляти собі на життя своєю працею, оскільки іншої можливості своєю працею заробити собі на життя та своєї родини, проживаючи в сільській місцевості, вони не вбачають. Орендна плата, що сплачується відповідачем в натуральній формі їх не задовольняє. З викладених підстав вони в 2009-2010 роках неодноразово звертались в СК „Україна" та просили керівництво кооператива припинити договірні відношення щодо оренди землі, але позитивної відповіді від адміністрації СК „Україна" не отримали. Відповідач, помимо їх волі, провів відповідно до п.7 договору оренди реєстрацію правочинів в березні місяці 2010 року, їх волевиявлення щодо припинення договорів оренди відповідачем було проігноровано.Відповідач, на їх думку, порушив їх права власників землі, без їх згоди провів державну реєстрацію правочинів і тим самим примушує виконувати його волю, чим порушив вимоги ст.ст.8,19,41 Конституції України та ст.І Першого Протоколу до Європейської Конвенції /Рим.04.ХІ.1950 р./ на мирне володіння своїм майном людиною. Відповідач своїми діями порушив вимоги п.42 договорів оренди, оскільки договори оренди набирають чинності після того як сторони підписали правочин та державної реєстрації. Правочини були підписані сторонами в листопаді 2007 року і до часу пред"явленої ними вимоги про припинення договірних відношень /2009-2010 рр./ правочини не мали законної сили, а набуття правочинів законної сили сталось лише в березні 2010 року, при відсутності їх волевиявлення, що суперечить вимогам закону, а саме п.п.І, 3 ч.І п.п.І, 3 ст.203 ЦК України - згоди на реєстрацію правочинів відповідач від них не мав. В Україні визнається і діє принцип верховенства права /ст. 8 Конституції України/. Відповідно до ст. 12 ЦК України вони здійснюють свої цивільні права в і л ь н о, на власний розсуд, діяли і діють в межах ст. 13 ЦК України і відповідач не має права примушувати їх робити те або діяти так як йому забажалось, що не передбачено законом /п.З.ст.203 ЦК/- продовжувати користуватись землею на протязі 10-ти років, посилюючись на договори оренди та не можливість їх припинення в зв"язку з їх відмовою від вчинених правочинів. Вчинені ними та відповідачем правочини є недійсні, оскільки недійсність їх встановлена законом /п.З.ст.203 ЦК/ і відповідно до п.2.ст.215 ЦК України мають лише правові наслідки, викладені в ст.216 ЦК України. В даному випадку визнання вчинених правочинів недійсними судом не вимагається /п.2.ст.215 ЦК/, оскільки їх недійсність встановлена законом /нікчемні правочини/ недотримання вимог п.З.ст.203 ЦК України при державній реєстрації правочинів в березні місяці 2010 року. Відповідач не бажає добровільно /дружньо/ вирішити виникший спір. У судовому засіданні позивачка [PERSON], представники позивачів [PERSON], [PERSON] позов підтримали, пославшись на обставини, викладені у позові. Позивачка [PERSON] пояснила, що в 2007 році закінчився термін дії договору оренди земельної ділянки, укладеного нею з відповідачем, але вона заяву про те, що не бажає продовжити дію договору відповідачу не подавала. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] пояснив, що єдиною причиною розірвання зазначеного вище догорору - малий розмір орендної плати, але з цього приводу до відповідача не звертався. Представник позивачів [PERSON] просив суд врахувати, що договори оренди землі, укладені у 2002 році між сторонами у справі, не мають значенння для вирішення спору, оскільки вони не були зареєстровані у державному органі. Представник СК «Україна» [PERSON] позов не визнав і пояснив, що після закінчення терміну дії договорів оренди земельних ділянок, укладених в 2002 році між сторонами у справі, були укладені договори, зазначені у позові, які підписані сторонами, зареєстровані у кадастровому центрі і відповідають вимогам Закону України «Про оренду землі». До державної реєстрації договорів позивачі заяв про їх розірвання не подавали і умови договорів позивачів задовольняли, оскільки вони отримували орендну плату і заяв про збільшення її розміру не подавали. Передбачених Законом України «Про оренду землі» підстав для розірвання договорів в даному випадку не має. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона як секретар Млинківської сільської ради в листопаді 2007 року засвідчувала справжність підписів позивачів, які були виконані у її присутності на зазначенних вище договорах. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона працює в СК «Україна» і відповідно до покладених на неї обовязків реєструє заяви громадян, договори і виконує іншу роботу. 19.03.2010 року позивачка [PERSON]JI. здала їй заяву про те, що вона планує господарювати на своїй земельній ділянці одноосібно. У 2009 році вона таких заяв до СК «Україна» не подавала. У 2009-2010 p.p. аналогічні заяви від позивачки [PERSON] до СК «Україна» не надходили. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON]JL, представників сторін, свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON]JL, [PERSON] 08.11.2002 року уклали з СК «Україна» типові договори оренди земельної ділянки, відповідно до яких передали СК «Україна» в оренду строком на 5 років (до 31.12.2007 року) належні їм на праві власності земельні ділянки, що знаходяться на адміністративній території села Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області. В цей же день зазначені договори були зареєстровані у книзі записів реєстраціїх договорів оренди земельних часток (паїв) Млинківської сільської ради. У листопаді 2007 року зазначені договори були поновлені на новий строк зі зміною їх умов шляхом укладання нових договорів, тобто позивачі відповідно 21 та 20 листопада 2007 року уклали з СК «Україна» договори оренди землі, відповідно до яких передали СК «Україна» в оренду строком на 10 років належні їм на праві власності земельні ділянки відповідно № 173-1, площею 5,56 га та № 502-1, площею 4,98 га, що знаходяться на адміністративній території села Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області відповідно до офіційного плану -опису меж земельних ділянок відділу Держкомзему в Онуфріївському районі. Зазначені договори 10 березня 2010 року зареєстровані у Онуфріївському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК». До державної реєстрації договорів позивачі заяв про їх розірвання до СК «Україна» не подавали. Договори оренди землі, укладені сторонами у справі у листопаді 2002 року та у листопаді 2007року, відповідають вимогам Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути на вимогу однієї із сторін достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У судовому засіданні позивачка [PERSON]JL, представники позивачів [PERSON], [PERSON] будь-яку із передбачених ст. 32 Закону України «Про оренду землі» або Земельним кодексом України та іншими законами України підставу для достроково розірвання договорів оренди землі не зазначили і не довели. Суд не бере до уваги посилання представника позивачів [PERSON] на те, що зазначені договори є недійсними, оскільки були підписані сторонами в листопаді 2007 року і до часу пред"явлення позивачами вимоги про припинення договірних відношень /2009-2010 pp./ не мали законної сили, а набуття договорами законної сили сталось лише в березні 2010 року при відсутності волевиявлення позивачів, через те, що воно противоричіть фактичним обставинам справи та чинному законодавству. Таким чином, позов [PERSON]JL, [PERSON] є необгрунтованим і не підлягає задоволенню. Також, з позовною заявою до суду звернувся СК «Україна», в якому просив ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача - [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою № 173-1, що знаходться на адміністративній території села Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області відповідно офіційного плану-опису меж земельних ділянок відділу Держкомзему в Онуфріївському районі шляхом її звільнення та заборони подальшого обробітку та повернути її СК «Україна»; визнати технічну документацію з встановлення меж земельної ділянки № 173-1 в натурі та винос її на місцевість незаконною та скасувати її; посилаючись на те, що після закінчення терміну дії попереднього договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СК «Україна», відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» з відповідачкою [PERSON] був укладений новий договір оренди земельної ділянки № 173-1. Підпис орендодавця був засвідчений секретарем Млинківської сільської ради. На протязі 2008, 2009 і 2010 року СК «Україна» зазначену земельну ділянку обробляв,сплачував вчасно орендну плату відповідно до умов договору. Підписаний договір оренди землі в березні 2010 року був зареєстрований у відповідності до вимог ст.20 ЗУ «Про оренду землі».На даний момент договір є чинним, законним та діючим. 24 квітня 2010 року [PERSON] порушила умови укладеного договору і самостійно приступила до обробітку зазначеної земельної ділянки. Як пояснила відповідачка причиною для порушення нею умов договору було її бажання самостійно обробляти свою земельну ділянку. Приступила відповідачка до обробітку своєї ділянки на підставі Технічної документації з встановлення меж земельної ділянки в натурі та винос її на місцевість, яку виготовило приватне підприємство «Радіан».Дана технічна документація була виготовлена з численними порушеннями законодавства. У судовому засіданні представник СК «Україна» [PERSON] позов підтримав частково, відмовившись від вимоги про визнання технічної документації з встановлення меж земельної ділянки № 173-1 в натурі та винос її на місцевість незаконною та скасування її, і послався на обставини, викладені у позові. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, пославшись на обставини, викладені у позові [PERSON], [PERSON] до СК «Україна» про розірвання договорів оренди. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що після того як голова СК «Україна» не забажав розірвати договір оренди земельної ділянки, що належить його матері - [PERSON], він з матірю самі засіяли землю. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON], її представника, свідка [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Як зазначалось вище, судом встановлено, що договори оренди землі, укладені сторонами у справі у листопаді 2002 року та у листопаді 2007року, відповідають вимогам Закону України «Про оренду землі». Однак відповідачка [PERSON], нехтуючи вимогою ч.4 ст. 30 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає: «Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або цим договором»; умовами зазначеного договору, 24 квітня 2010 року самостійно приступила до обробітку земельної ділянки № 173-1, що знаходиться на адміністративній території села Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області відповідно до офіційного плану -опису меж земельних ділянок відцілу Держкомзему в Онуфріївському районі. За таких обставин СК «Україна» на підставі ст.27 Закону України «Про оренду землі» має право в установленому законом порядку витребовувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею. Разом з тим вимога щодо заборони відповідачці подальшого обробітку зазначеної земельної ділянки підлягає частковому задоволенню, оскільки СК «Україна» вправі користуватись земельною ділянкою № 173-1 тільки протягом дії договору оренди землі, укладеного в с. Млинок 21.11.2007 року між [PERSON] та СК «Україна». На підставі статтей 4-6,11,13,15,17-20,24,25,27,31,32,33 Закону України «Про оренду землі», статтей 203,210,215 ЦК України,статтей 124,125,152 ЗК України,

Outcome: partial