Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шепетівському районі (далі - Управління) про стягнення з Управління невиплаченої доплати до пенсії, як дитині війни з 09.07.2007 року в розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має статус «дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - [PERSON]) має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Підтвердив, що у 2008-2009 роках всупереч вимогам ст.ст.3,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» доплата до пенсії йому здійснювалась частково:не 30%. а лише 10 %, через що не були дотримані принципи правової держави, верховенства права, збереження пільг, компенсацій, права на достатній життєвий рівень. В судове засідання позивач з'явився. Уточнив позовні вимоги., просив стягнути на його користь щомісячно недоплачену державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до пенсії за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 3 1.06.2010 року з Управління Пенсійного фонду у м.Шепетівка. Розгляд справи проводити за його відсутності. Представник Управління в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позов не визнає. При цьому, в письмовому запереченні на позов, представник Управління, вважав що законні підстави для його задоволення відсутні, оскільки фінансування витрат на виплату надбавки до пенсії «дітям війни» здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в зв'язку з чим в Управління відсутні кошти на вказані виплати і останнє не може відповідно до чинного законодавства виходити за межі наданих повноважень, оскільки не являється розпорядником коштів. Стверджує, що законодавством не визначений механізм виплати надбавки до пенсії «дітям війни», не встановлено розміру мінімальної пенсії за віком, з якого слід проводити розрахунки, а мінімальний розмір пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, застосовується лише для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і не може по аналогії застосовуватись до інших правовідносин, а тому позовні вимоги вважає безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні. Стверджує, що у 2008 році здійснюватись виплати надбавки до пенсії 10% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; в 2009 році-10% мінімальної пенсії.Повідомив суд про існування постанови Шепетівського міськрайонного суду у справі №2-а-987/09, відповідно до якої вирішено спір позивача з відповідачем щодо стягнення допомоги як «дитині війни» за період 2007-2008 роки. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером і має статус «дитини війни», що стверджується матеріалами справи, сторонами не оспорюється. Отже, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Інформацію щодо здійснення виплат у 2007 році суду не надано. Протягом 2008 року такі нарахування та виплати проводилися у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; у 2009 році -10% мінімшіьної пенсії. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення ст. ст. 71. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо підвищення пенсій на ЗО % мінімальної пенсії за віком. Конституційний Суд України ' визнав, що зупинення Законом України «Про державний бюджет» дії інших законів щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає Конституції України. Відповідно до ч. З ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовіз у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними; є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Положення статей 71. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, з врахуванням Рішення Конституційного Суду України, позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої державної соціальної допомоги відповідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно за мінусом вже здійснених виплат. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року підпунктом 2 пункту 41 розділу II внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з пунктом 2 рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Пунктом 5 вказаного рішення передбачено, що положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього рішення. Отже, з 22 травня 2008 року по 30.06.2010, відповідач зобов'язаний був нараховувати та виплачувати позивачу, як дитині війни, підвищення пенсії відповідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, тому позов в цій частині є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Рішення Конституційного Суду України у цих справах мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними; є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007-2008 роки", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цих Рішень. Судне бере до уваги Постанови Шепетівського міськрайонного суду у справі №2-а-987/09, оскільки нею не врегульовано спір між тими ж сторонами про той же предмет. Таким чином, вона не може бути для суду підставою для закриття провадження у справі. В той же час, як встановлено судом та сторонами не оспорюється, починаючи з січня 2008 року, позивачу, проводиться нарахування та виплата підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, а не 30%, як те визначає ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, з врахуванням часу винесення рішення Конституційного Суду України, а саме 22.05.2008 року, позивачу повинно бути виплачено, з 22 травня 2008 року по 30 червня 2010 року підвищення до пенсії за мінусом вже здійснених виплат. Вимоги позивача щодо стягнення допомоги за 31 червня 2010 року відхиляються, оскільки червень 2010 року немає 31 день. Обрахування конкретної суми надбавки відповідно до ч.5 п.4. Положення «Про Пенсійний фонд України» віднесено до виключн ої компетенції органів пенсійного фонду. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. Доводи представника відповідача про те. що встановлений законом розмір мінімальної пенсії за віком до даних правовідносин не застосовується є безпідставним, оскільки в даному випадку мають місце правовідносини саме щодо нарахування та виплати пенсії і її підвищення. Відповідно до ст.ст. 10.11,60 ЦПК,суд вирішує справу в межах заявлених вимог. Таким чином, відповідач - Управління повинне бути зобов'язане виплатити позивачу щомісячну недоплачену державну соціальну допомогу відповідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року поЗ 1.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 1.01.2009 року по 30.06.2010 року . Судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з Управління, оскільки саме неправомірні дії останнього призвели до порушення законних прав позивача Виходячи з наведеного, на підставі ст. 22 Конституції України. Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року із змінами і доповненнями. Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-1V. рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 по справі № 1-29/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008.

Outcome: partial