Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

У грудні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 жовтня 2009 року Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України ухвалила рішення, яким було задоволено касаційну скаргу [PERSON] та скасовано рішення апеляційного суду Київської області від 27 березня 2009 року та залишено в силі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2008 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 8 грудня 2008 року задоволено позов [PERSON] частково та визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,0251 га, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073, укладений 31 грудня 2005 року між [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрований за № 10085, недійсним державний акт серії ЯГ № 158482 від 16 лютого 2006 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,0251 га, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073, виданий на імя [PERSON] Як їй стало відомо 11 листопада 2009 року [PERSON] 18 червня 2009 року продала [PERSON] вищевказану земельну ділянку. Позивач зазначала, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки, який укладений 31 грудня 2005 року між її представником по довіреності [PERSON] (продавцем) та [PERSON] (покупцем), покупцю перейшло право власності на вказану земельну ділянку. Рішенням Верховного Суду України від 14 жовтня 2009 року було визнано цей договір недійсним, тому [PERSON] була зобовязана повернути їй земельну ділянку, одержану на підставі укладеного правочину, шляхом передачі Державного акта про право власності. Однак у звязку з тим, що [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку, дане зобовязання не може бути виконане, чим грубо порушується її право власності. Після ухвалення рішення Верховним Судом України вона не може вступити у володіння належної їй на праві власності земельної ділянки у звязку з тим, що в неї немає державного акта про право власності, який знаходиться у [PERSON], та з яким вона не перебуває у зобовязальних відносинах, а тому вважає, що вказана земельна ділянка повинна бути витребувана у незаконного власника з державним актом про право власності. Враховуючи викладене, [PERSON] просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,0251 га, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073, витребувати у [PERSON] державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 158482 від 16 лютого 2006 року, зобовязати Києво-Святошинський районний відділ Київської обласної філії ДП Центр ДЗК скасувати державний акт серії ЯГ № 158482 на право власності на земельну ділянку площею 1,0251 га, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,0251 га, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073 від 18 червня 2009 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] та стягнути понесені судові витрати. Судом відповідно до вимог п. 4 ст. 10, ст. 31 ЦПК України було розяснено представнику позивача право уточнити позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. У судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. У судовому засіданні представник третьої особи Києво-Святошинського районного відділу Київської обласної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Із наявних матеріалів справи вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2008 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки та державного акту про право приватної власності на земельну ділянку позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки „Зрошення площею 1,0251 га, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073, укладений 31 грудня 2005 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нготаріального округу [PERSON], реєстр № 10085. Визнано недійсним Державний акт серії ЯГ № 158482 від 16 лютого 2006 року про право приватної власності на земельну ділянку площею 1,0251 га, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073, виданий на імя [PERSON]. В решті позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 березня 2009 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2008 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у позові [PERSON] відмовлено. Ухвалою Колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 жовтня 2009 року рішення апеляційного суду Київської області від 27 березня 2009 року скасовано, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2008 року залишено в силі. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 червня 2009 року [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку площею 1,0251 га, що розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073. Вказана земельна ділянка продана за 75858 грн., які продавець отримала повністю до підписання цього договору. Підписання цього договору свідчить про одержання продавцем повного розрахунку за продану земельну ділянку та відсутність матеріальних претензій до покупця [PERSON] З наявного в матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 158482 від 16 лютого 2006 року, який видавався на імя [PERSON], що вона є власником земельної ділянки площею 1,0251 га, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, є відмітка, що 18 червня 2009 року 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1800 посвідчено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку переходить до [PERSON]. Згідно наданої суду відповіді Києво-Святошинського районного відділу Київської обласної філії ДП „Центр державного земельного кадастру № 32 від 17 березня 2010 року вбачається, що на даний час у відділі відсутня інформація про державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території Білогородської сільської ради на імя [PERSON], площею 1,0251 га, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073. Судом встановлено, що під час знаходження справи у касаційному провадженні, результатом якого було постановлення Колегією суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України ухвали від 14 жовтня 2009 року про скасування рішення апеляційного суду Київської області від 27 березня 2009 року та залишення в силі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2008 року [PERSON] продала відповідачу [PERSON] 18 червня 2009 року оскаржувану земельну ділянку, чого не мала права робити, оскільки існували обставини, які мали істотне значення на час укладення правочину між сторонами. За таких обставин суд, зясувавши дійсні обставини та аналізуючи зібрані в справі докази, дійшов висновку, що зазначений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18 червня 2009 року, укладений [PERSON] та [PERSON] про продаж земельної ділянки площею 1,0251 га, яка розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 3222480400:06:011:0073, повинен бути визнаний недійсним на підставі вимог ст. 215 ЦК України. Оскільки вказаний Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18 червня 2009 року визнається судом недійсним, то відповідач [PERSON] вправі звернутися з позовом до суду про стягнення із [PERSON] коштів, переданих ним їй за даним договором. Щодо заявлених вимог позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку, то суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки існує встановлений законодавством порядок набуття особою права власності на земельну ділянку, дані ж вимоги є необгрунтованими. Щодо заявлених вимог позивачки про зобовязання Києво-Святошинського районного відділу Київської обласної філії ДП Центр ДЗК скасувати державний акт серії ЯГ № 158482 на право власності на земельну ділянку площею 1,0251 га, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073, то вони задоволенню не підлягають, оскільки дані вимоги були предметом розгляду судом і рішенням Києво-Святошинського районного суду від 8 грудня 2008 року визнано недійсним Державний акт серії ЯГ № 158482 від 16 лютого 2006 року про право приватної власності на земельну ділянку площею 1,0251 га, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222480400:06:011:0073, виданий на імя [PERSON]. Судом також відповідно до вимог п. 4 ст. 10, ст. 31 ЦПК України було розяснено представнику позивача право уточнити позовні вимоги. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача.

Outcome: partial