Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та зазначив, що 27 червня 2009 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 4.53 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія Р1 № 498872 виданого 04.02.2002 року на підставі рішення 27 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 28.09.2001 р. за №268 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-07-207. Позивач є спадкоємцем по закону першої черги, крім нього інших спадкоємців немає, та вважає себе таким, що прийняв спадщину, адже звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Звернувшись до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], йому у цьому було відмовлено у звязку із тим, що немає витягу з Державного реєстру земель, необхідного для оформлення спадщини. З наведених підстав позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Крім цього в п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю, або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 27 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 30.06.2009 року, серія І-ЖД №182477. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4.53 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія Р1 № 498872 виданого 04.02.2002 року на підставі рішення 27 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 28.09.2001 р. за №268 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-07-207. Позивач є рідним сином спадкодавця що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 квітня 1954 року, серії ЯД №572268, інших спадкоємців немає. Позивач фактично прийняв спадщину тому що встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив йому видачі такого свідоцтва, мотивуючи свою відмову тим, що на підставі Постанов КМ України від 06.05.2009 року № 439 та від 28.08.2009 року № 901 для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку повинен бути витяг з Державного реєстру земель, який у даному випадку відсутній. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved