Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить рішенням суду стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти в сумі 33307,65 гривень за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, що передбачені ст.39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та недовиплачені кошти в сумі 7631,60 гривни за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, що передбачені ст.37 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», мотивуючи це тим, що вона являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного виселення. В заяві до суду позивачка просила справу розглядати в її відсутність, а позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду заперечення проти позову, в якому просив розглядати справу в його відсутність, позов не визнає. Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачка проживає та працює в м.Коростені - зоні гарантованого добровільного відселення, являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Таким чином вона має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст.37,39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, у спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40% мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця. Відповідно до постанови КМУ №936 від 20.05.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і не працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації, тобто правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови. Таким чином, заборгованість за ст.37 ЗУ "Про статус..." підлягає стягненню за період з 01.09.2007 року по 31.12.2009 року, оскільки позивачка в період з 01.01.2007 року по 01.09.2007 року не перебувала в УПСЗН Коростенської міської ради на обліку для отримання виплат передбачених ст.37 ЗУ «Про статус...». А тому, дана заборгованість підлягає стягненню відповідно до даних довідки щодо отримання позивачем даних виплат, та на підставі наявних у справі письмових доказів. Що стосується позовних вимог про стягнення з УПСЗН Коростенської міської ради недовиплачених коштів передбачених ст.39 ЗУ «Про статус...», то суд рахує за необхідне в цій частині позовні вимоги задовольнити частково за період з 08.07.2007 року по 31.12.2009 року, в межах строків позовної давності, як то передбачено ст.257 ЦК України, а також відповідно до даних довідки з місця роботи позивача щодо отримання даних виплат, відпрацьованого часу, та на підставі наявних у справі письмових доказів. При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах: -з 1.07.2007 р. - 440 грн.; - з 1.10.2007 р. - 460 грн.; - з 1.01.2008 р. - 515 грн.; -з 1.04.2008 р. - 525 грн.; - з 1.10.2008 р. - 545 грн.; - з 1.12.2008 р. - 605 грн.; -з 1.04.2009 р. - 625 грн.; - з 1.07.2009 р. - 630 грн.; - з 1.10.2009 р. - 650 грн.; -з 1.11.2009 р. - 744 грн.; Отже, з урахуванням викладеного вище, та відповідно до проведеного позивачем розрахунку, за весь спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем складає - за ст.37 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі - 58,80 грн.) - 6312,40 гривень, за ст.39 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі 256,66 грн.) - 28664,32 гривни, а всього 34976,72 гривень. Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з нього дані кошти, а заперечення відповідача проти позову безпідставні. В решті вимог відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: partial