Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на те, що 20.02.2008 р. між ним та відповідачем був укладений кредитний договір CSN0GA0000000019, згідно якого банк видав позивачу споживчий кредит в розмірі 15952 грн., із них 15000 грн. на споживчі цілі, а 925 грн. на сплату страхових внесків, під 1,34 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. В лютому 2009 року банк в односторонньому порядку змінив відсоткові ставки за договором з 18,12% річних до 29,52 %, але про це його повідомлено не було. При зверненні до банку за інформацією про залишок кредиту йому стало відомо, що з 01.02.2009р. з нього надлишково відраховується 11,4 % по процентній ставці за користування кредитом. В банківській установі йому надали копію повідомлення ПриватБанку від 31.12.2008 р., відправленого невідомо чому в Полтавську область. Позивач просить суд визнати недійсним одностороннє підвищення відсоткової ставки відповідачем, зобов»язати відповідача з 01.02.2009 р. проводити нарахування процентної І ставки з 01 лютого 2009 року в розмірі 18,2 % річних по кредитному договору № CSN0GA0000000019 від 20.02.2008 р., зобов»язати Банк здійснити перерахунок за кредитним договором , перехувавши кошти надлишково сплачені по підвищеній процентній ставці в рахунок погашення тіла кредиту. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просили позов задовольнити. П Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував стосовно задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що кредитний договір | передбачає підвищення банком в односторонньому порядку відсоткової ставки , про | що було відомо позивачу . Зміна відсоткової ставки проведена лише у зв»язку з економічною кризою в державі, різким підвищенням курсу долару СІЛА та зміні облікової ставки НБУ, що мало суттєвий вплив на кредитні ресурси банку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.02.2008 р. між [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № CSN0GA0000000019. згідно якого банк видав позивачу споживчий кредит в розмірі 15952 грн., із них 15000 грн. на споживчі цілі, а 925 грн. на сплату страхових внесків, під 1,34 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом- п.8.1 Договору, або 16,08 % річних. З 30.10.2008 року відсоткова ставка Банком була підвищена до 18,12% річних, що позивачем не оспорюється. Пунктом 2.3.1. кредитного договору № CSN0GA0000000019 від 20.02.2008 р. дійсно передбачено збільшення в односторонньому порядку розміру відсоткової ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні , про що було відомо позивачу в момент підписання договору . Проте Законом України від 12 грудня 2008 року , який набрав чинності з 01.2009 р., були внесені відповідні зміни в ЦК України та ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», згідно яких : ст. 10561 Цивільного кодексу України- встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в (односторонньому порядку та умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною, ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» - банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів , зокрема збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу , за винятком випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 53 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банку і забороняється встановлювати процентні ставки та комісійні винагороди на рівні [нижче собівартості банківських послуг у цьому банку, але вимоги цієї статті направлені на недопущення обмеження конкуренції та монополізації умов надання банківських послуг, і не є підставою для зміни умов конкретного договору через економічну кризу в цілому. Також відповідачем не надано доказів , що відсоткова ставка за даним оспорюваним договором є нижчою від собівартості банківських послуг в цьому банку. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір та на користь 1 позивача - витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у суді та витрати по оплаті юридичної допомоги. На підставі ст.ст. 5, 215, 651, 10561, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 47, 53, 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.58 Конституції України,

Outcome: approved