Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації недовиплачені коі|іти в сумі 21879,80 гривень, передбачені ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період відповідно з 01.07,2007 року по 01.07.2010 року, та 120 гривень судових витрат, мотивуючи це тим, що вона Цає статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4-категорії та працює в зоні посиленого радіологічного контролю. Вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року, а не в розмірах визначених ЗУ «Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порушує її права. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянуті справу у його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в1 позовній заяві. Представники відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду лист, в якому просить розглядати справу у його відсутність, зазначивши також про невизнання позовних вимог. І ' # г\\ дН, Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню в межах строку звернення з позовом до суду та на підставі наданих довідок про розмір виплат компенсаційних коштів. Судом встановлено, що позивач працює в зоні посиленого радіологічного контролю, яким є с. Ушомир, Коростенсько'го району, отримує компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ... , яким встановлені компенсації та доплати громадянам, що проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення. Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус...», громадянам, які працюють на територіях посиленого радіоекологічного контролю, проводиться доплата; у 'зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 1-ї мінімальної заробітної плати, щомісяця. При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних! плаї1, які діяли у вказаних періодах, а саме: - з 01.07.2007 року - 440 грн - з 01.04.2009року - 625грн.; - з 01.10.2007 року - 460 грн - з 01.07.2009року - 630грн; - з 01.01.2008 року - 515 грн - з 01.10.2009 року - 650 грн -з 01.04.2008року - 525грн.; - з 01.11.2009 року - 744 грн -з 01.10.2008року - 545грн.; - з 01.01.2010 року - 869 грн -з 01.12.2008року - 605грн.; - з 01.04.2010 року - 884 грн. В зв'язку з викладеним, розмір недовиплачених позивачу коштів за проживання на території радіоекологічного контролю, передбачених ст. 39 вищевказаного Закону, сп нови гь за мінусом одержаних коштів щомісяця, в розмірі 187,20 грн., - 21879,80 грн., за 01.07.2007 року по 01.07.2010 року. Проте, належні позивачу виплати виплачуються в розмірі, передбаченому Пбстановою КМ України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, постраждали^ від Чорнобильської катастрофи». Вирішуючи питання, положення якого нормативно-правового акту слід застосувати до спірних правовідносин, суд виходить з наступного: відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності зіїконір та підзаконними актами, суд прийшов до висновку, що при визначенні розміру допомог позивачеві застосуванню підлягають норми ЗУ «Про статус....» Однак, згідно пп. 8 п. 28 розд. П ЗУ <<Про Державний бюджет України на 2008 рік», громадянам,що проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у Зв'язку з обмеженням споживання продуктів, харчування місцевого виробництва та оіюбийтого підсобного господарства в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Згідно пп. 9 п. 28 розд. II цього Закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом^ Міністрів України. ч'1 !Г Т Таким чином, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по різному регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 75 Конституції України, Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція У країни не . і встановлює пріоритету застосування того чи шшого закону, тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає, також, і закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас, Конституційний^ Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-^(у (тірав^прс набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних віідосщі ні може бути водночас вреіульована однопредметними нормативними правовим^ ащамі однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли цаступниї у часі акт містить пряме застереження, щодо повного або часткового скасування попереднього Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цт актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Відповідно до ч. З ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного Суду ^країни обов'язковими до виконання на всій території України. Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та 'І рішбнн Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеним Законов У країн «Про Державний бюджет України на 2008 рік» фактично змінено положення Закону Украй «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильськ катастрофи», який діяв у часі раніше, пріоритетними, в даному випадку є положецря З^кої України «Про Державний бюджет України на 2008 рік». Разом з тим, судом враховується, що положення п.п. 8, 9 пункту 28 розд. „Ш Зфоі України «Про Державний бюджет України на 2008 р.», яким фактично змінено ір 2008 рік д Закону «Про статус...», в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах від мінімальної заробітної плати , і абз. 2,3,4 частини першої статей 37, 39 Закону України «Про статус...», рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними. Проте, зазначені положення втратили чинність з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України, а тому до вказаної дати відповідач правомірно здійснював виплати в розмірах, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 р». Суд погоджується з доводами позову про те, що вимоги Закону "Про статус..." відповідачем порушувались, позивач не отримував зазначених кошт в відповідних тому вимоги позову, в частині прав позивача на отримання сум компенсацій в передбачених ст. 39 ЗУ «Про статус...» є обґрунтованими. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»| та Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, цов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Наказом № 147 від 02.04.2004 року Міністерства праці та соціальної, політики України -, за якими головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для видатків на соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи є Міністерство Праці та соціальної політики України, а на місцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення та Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені таким є відповідач. З огляду на зазначене, позов слід задовольнити частково.

Outcome: approved