Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова про зобов»язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що належить до І категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є інвалідом 2 групи. Відповідач у справі - Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова нараховує та сплачує позивачеві додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, однак розмір такої пенсії суперечить вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та є значно нижчим, ніж 75% мінімальної пенсії за віком. Позивач просив суд зобов»язати відповідача провести з 31.10.2006 р. перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. У судове засідання сторони не з»явились, просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача надав суду заперечення по справі в яких зазначено, що вимоги позивача щодо проведення перерахунку пенсії не відповідають діючому законодавству, оскільки фінансування виплат згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться із Державного Бюджету України, який затверджує Верховна рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду, який затверджує Кабінет Міністрів України. Кошти від держави для проведення зазначених в позові виплат до органів Пенсійного фонду України не надходили. Призначення основної та додаткової пенсії позивачу проводилось згідно чинного законодавства. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено що [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується відповідним посвідченням, та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров*я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання отриманого при виконанні обов'язків військової служби при ліквідації аварії на ЧАЄС відповідно до статті 54 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Положеннями ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч.1 ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. У відповідності з частиною першою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою про перерахування пенсії, пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Відповідно до наведеної ст. 54 в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком, по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. У статті 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-ІУ відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Відповідний перерахунок пенсії позивача, її максимальний розмір визначається ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка теж є відсилочною нормою з посиланням на ст. ст. 28, 42, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» . Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років - страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ст. 50 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячно, на додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам І групи 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи 75 процентів мінімальної пенсії за віком інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи променеву хворобу 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Тому, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права у позивача гарантується Конституцією України. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов*язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому суд застосовує ст.. ст.. 50, 54 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до вимог частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Також суд враховує вимоги ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист грома\-дян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (якою доповнено Законом України від 05.10.2006 року № 231-У), про те, що дія положень цього Закону не може призупинятися ін\-шими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист грома\-дян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Тому, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового прожиткового мінімуму. Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних ви\-мог Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 37 грн. витрат з інформаційно-технічного розгляду справи. На підставі викладеного, ст. 46 Конституції України, ст. 49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 10,11,84,88,209,212,214-218 ЦПК України, суд

Outcome: approved