overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь КЖЕП-24 заборгованість за комунальні послуги в розмірі 800.84грн. В обґрунтування позову представник позивача посилалась на те що, відповідач проживає у кв. [ADDRESS] та не сплачує за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 30.06.2010 року заборгованість складає 800.84грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачувала, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому позивач вимушений звернутися до суду. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будь-яких заперечень з приводу позову не надала, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки. Тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.І ст. 66 ЖК України плата за користування житлом ( послуги по утриманню будинків споруд та при будинкової території ) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу України, на споживачів комунальних послуг покладено обов`язок своєчасної щомісячної їх сплати. Судом враховано, що прийнявши зобов`язання, відповідач його не виконує, у зв`язку з чим відповідно до ст.ст. 509, 510, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню в примусовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. та державне мито на користь держави в розмірі 51,00 грн., в зв`язку з тим, що згідно рішення Миколаївської міської ради від 22.01.2010р. №43/5 позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позову. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: довідками; виписками з особового рахунку. При таких обставинах суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь КЖЕП-24 заборгованість за комунальні послуги в розмірі 529.77грн. В обґрунтування позову представник позивача посилалась на те що, відповідач проживає у кв. [ADDRESS] та не сплачує за житлово- комунальні послуги, внаслідок чого станом на 30.06.2010 року заборгованість складає 529.77 грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачував, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому позивач вимушений звернутися до суду. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, будь-яких заперечень з приводу позову не надав, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що після пред`явлення позову відповідач частково сплатив суму боргу, у зв`язку з чим зменшила суму позивних вимог та просила стягнути з боржника борг в сумі 468.39грн. За згодою представника позивачу суд в порядку ст. 224ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.І ст. 66 ЖК України плата за користування житлом ( послуги по утриманню будинків споруд та при будинкової території ) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу України, на споживачів комунальних послуг покладено обов`язок своєчасної щомісячної їх сплати. Судом враховано, що прийнявши зобов`язання, відповідач його не виконує, у зв`язку з чим відповідно до ст.ст. 509, 510, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню в примусовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. та державне мито на користь держави в розмірі 51,00 грн., в зв`язку з тим, що згідно рішення Миколаївської міської ради від 22.01.2010р. №43/5 позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позову. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: довідками; виписками з особового рахунку. При таких обставинах суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь КЖЕП-24 заборгованість за комунальні послуги в розмірі 1034.90грн. В обгрунтування позову представник позивача посилалась на те що, відповідач проживає у кв. [ADDRESS] та не сплачує за житлово- комунальні послуги, внаслідок чого станом на 30.06.2010 року заборгованість складає 1034.90грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачувала, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому позивач вимушений звернутися до суду. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будь-яких заперечень з приводу позову не надала, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки. Тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.І ст. 66 ЖК України плата за користування житлом ( послуги по утриманню будинків споруд та при будинкової території ) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу України, на споживачів комунальних послуг покладено обов`язок своєчасної щомісячної їх сплати. Судом враховано, що прийнявши зобов`язання, відповідач його не виконує, у зв`язку з чим відповідно до ст.ст. 509, 510, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню в примусовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. та державне мито на користь держави в розмірі 51,00 ррн., в зв`язку з тим, що згідно рішення Миколаївської міської ради від 22.01.2010р. №43/5 позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позову. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: довідками; виписками з особового рахунку. При таких обставинах суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

08.09. 2010 року позивач звернулася в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 17 січня 2004 року. Від шлюбу народилися сини: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , якому 30.08.2010 року виповнилося вісімнадцять років, але він навчається в «Миколаївському політехнічному коледжі» на 4 курсі денного відділення (довідка № 3307 від 03 вересня 2010р.) з 01.09.2007 р. по 01.07.2011 р. В зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а батько зобов`язаний утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що він може надавати допомогу. Відповідач проживає окремо, син цілком знаходиться на утриманні позивача, а вона не має змоги забезпечити належним чином навчання сина. Відповідач здоровий, працездатний, працює в Новобузькому районному відділі міністерства надзвичайних ситуацій (СДПЧ-5), а тому має можливість надавати аліменти, розмір яких позивач уточнила в судовому засіданні,1\\4 частини свого доходу на її користь. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судовому\~засіданні позивач\~просила стягнути\~з відповідача\~аліменти в\~розмірі 1\\4\~ частини, щомісячно, до закінчення навчання сина - [PERSON] [INFO] . Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлень про причини його неявки суду не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі повідомлення про вручення судової повістки. Тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. У відповідності до ст.ст. 198, 199, 200, 201,191 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів, при цьому враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів сімї , а також визначає частку доходу батька, який буде стягуватися як аліменти на дитину. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача стягується державне мито в дохід держави та витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

23 липня 2010 року до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до. [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 лютого 1992 року в Манченківській селищній раді Харківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок втрати почуття любові та поваги один до одного, що призвело до відчуження і розпаду сім`ї, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача просить постановити заочне рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, в зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 1992 року в Манченківській селищній раді Харківського району Харківської області за актовим записом №5 (а.с.6). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереженні шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім`ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~16 вересня 2010 року позивачка звернулась до суду с позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що з 16\~квітня 1999 року перебуває у шлюбі з відповідачем. [INFO] народилась їхня донька - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та образи, що згодом привело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому в вересні 2008 р. шлюбні стосунки між ними було припинено. На примирення вона не згодна, вважає, що шлюб з відповідачем розпався остаточно, та просила її позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно, у зв`язку з чим на підставі ст.\~169 ЦПК України, за згодою позивачки, суд допустив заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.10.2007 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] . Спільне подружнє життя в них не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на сімейне життя, через що в їхній сім?ї виникають різні непорозуміння та конфлікти. Вони фактично припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На даний час їхні шлюбні відносини припинилися остаточного і в майбутньому поновлені бути не можуть, а тому вона просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. У попередньому судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно п. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливим відповідно до ч. 4, с. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалити у попередньому судовому засіданні рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Сторони уклали шлюб 25 жовтня 2007 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 2089, відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 25.10.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження від 20.08.2008 року серія [NUMBER] . У судовому засіданні встановлено. що сторони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків, заперечують проти надання строку на примирення та збереження шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім`ї суперечить їх інтересам, а тому позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивач 20 вересня 2010 року звернулась до Малинського районного суду з вимогами до відповідача. Просить визначити додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини у звязку з пропуском строку з поважної причини . В судовому засіданні вимоги підтримала повністю та пояснила , що 20 січня 2008 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Прийняти спадщину після смерті батька не змогла , оскільки тяжко хворіла . Відповідач в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будь яких повідомлень про причини неявки до суду не надіслав . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази , суд визнає , що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1272 п.3 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини , суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини на спадкове майно сплинув 20 липня 2008 року . До цієї дати позивач , як спадкоємець за законом , не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через поважні причини , оскільки хворіла. Згідно копії свідоцтва про смерть № 080412 видно , що [PERSON] помер 20 січня 2008 року в с. Буки Малинського району. З копії свідоцтва про народження позивача видно , що вона народилась 25 червня 1959 року . В графі батьки зазначено : батько [PERSON] Виходячи з наведеного суд вважає , що позов є обґрунтованим , таким , що підлягає задоволенню . Судові витрати позивач просить віднести на її рахунок

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за собою, в порядку поділу майна подружжя з урахуванням інтересів дитини, право власності на ? часток квартири №67 в буд. №22 по вул. 50 років Жовтня в м.Кіровограді. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснює позицію тим, що за час спільного проживання було набуто за спільні кошти спірну квартиру, відтак, в порядку ст. 60 СК України вона належить подружжю в рівних частках. Право власності на квартиру було зареєстровано за відповідачем. Просить провести розподіл майна подружжя визнавши за собою право власності на ? частки квартири, з урахуванням інтересів дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки в суд не сповістив. За згодою з представником позивача, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони по справі 24.10.1998 року уклали шлюб, а.з. №681. За час шлюбу, 22.12.1998 року набули у власність квартиру [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу №2-2397. Однак, право власності на будинок зареєстровано за [PERSON] Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, спірний будинок, є обєктом спільної сумісної власності сторін. Відповідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В якості підстави відступлення від рівності часток, позивач зазначає недостатній розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на утримання неповнолітньої дитини. Однак, дані підстави не є такими, що заслуговують на увагу, більше того, у випадку виділення відповідачу ? частки квартири, розмір жилої площі, що буде йому належати не відповідатиме мініальній нормі жилої площі. Таким чином, квартирам має належати подружжю в рівних частках, по ? частці кожному, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 60, 69, 70 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок №9 з надвірними будівлями на вул.Царська в с.Пісків Костопільського району Рівненської області після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Пісківської сільської ради. Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими. В судовому засіданні встановлено, що 27.05.2000 року помер батько позивачки [PERSON] Згідно заповіту від 25.01.2000 року, посвідченого секретарем виконкому Пісківської сільської ради Костопільського району, [PERSON] все своє майно заповів позивачці. Позивач та її мати [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем і фактично вступили в управління і володіння спадковим майном. 12.02.2010 року померла мати позивачки - [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок №9 з надвірними будівлями на вул.Царська в с.Пісків Костопільського району Рівненської області, що стверджується випискою з погосподарської книги с.Пісків Костопільського району №871 від 28.07.2010 року, технічним паспортом на житловий будинок від 10.08.2010 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила протягом встановленого строку про відмову від неї. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Відповідно до довідки КП «Рівненське ОБТІ» №1468/019 від 30.08.2010 року вартість житлового будинку №9 з надвірними будівлями на вул.Царська в с.Пісків Костопільського району Рівненської області становить 45396 грн., загальна площа будинку 60,3 кв.м., житлова - 26,0 кв.м.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до Жежелівської сільради Козятинського району про визнання права власності на будинковолодіння. В обґрунтування позову вона вказала, що 26.10.2007 року померла її свекруха [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. При житті вона склала заповіт на її чоловіка [PERSON], який помер 07.01.2008 року, і з яким вона проживала однією сімєю до дня його смерті. Єдиною спадкоємицею на майно являється вона. Спадщину на майно чоловіка та майно його матері вона прийняла та оформила свої спадкові права, але отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння вона не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, а тому, вона змушена звернутися з позовом до суду. В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак, подала на адресу суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання позову. Представник відповідача Жежелівської сільради Козятинського району в попереднє судове засідання, також, не зявився, однак, подав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позову. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде порушувати прав сторін та інтересів інших осіб.

Outcome: approved