overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Послалась на те, що 4.05.2009 року помер її дядько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] та автомобіля ЗАЗ-968М. Окрім позивачки, рідними померлого [PERSON] є дві його сестри [PERSON] (мати позивачки) та [PERSON]. Інших спадкоємців у померлого не має. Заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] не подавали, оскільки саме позивачка доглядала за померлим [PERSON], надавала йому допомогу, фактично проживала у його квартирі по день смерті. Після смерті [PERSON] позивачка пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки одноосібно здійснювала і продовжує здійснювати повний догляд хворим дідом [PERSON],[INFO] та бабусею [PERSON],[INFO] її чоловіка. Просила суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини у вигляді шести місяців. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надавши заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити. Представник третьої особи Другої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився надавши суду заяву про розгдяд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 4.05.2009р. помер [PERSON] спадкоємцями якого є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачка [PERSON] доглядала за померлим [PERSON], надавала йому допомогу, фактично проживала у його квартирі по день смерті. За повідомленням Другої Полтавської державної нотаріальної контори від 12.08.2010р. № 1150/01-14 після померлого 4.05.2009 року [PERSON] спадкова справа не відкривалася, ніхто з заявами про прийняття чи відмову не звертався. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. [PERSON] було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вона здійснювала догляд за хворими [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено дослідженими матеріалами справи, [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

КП ВРЕЖО-3 звернулося до суду звищевказаним позовом, де зазначає, що відповідачі зареєстровані і мешкають за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира розташована у будинку, який знаходиться на балансі КП „ВРЄЖО № 3. В результаті невиконання відповідачами зобовязань щодо оплати комунальних послуг та витрат по технічному обслуговуванню будинку та прибудинкової території за період з 01.01.1997 року по 01.04.2010 року утворилася заборгованість загальній сумі 9489,03 грн., яку позивач і просить стягнути солідарно з відповідачів. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути заочно, за відсутності відповідачів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачі на вище вказаний період утворення заборгованості мешкали за вище вказаною адресою в м. Запоріжжі. При цьому комунальні послуги відповідачам надавав позивач, який також ніс і витрати по технічному обслуговуванню зазначеного будинку та прибудинкової території. Перераховані обставини підтверджені суду особовим рахунком на вище названу квартиру, поясненнями представника позивача, не довіряти яким у названій частині у суду немає підстав. Відповідно до вимог ст. 64, 67, 68 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки. В результаті невиконання відповідачами зобовязань щодо оплати комунальних послуг та витрат по технічному обслуговуванню будинку та прибудинкової території за період з 01.01.1997 року по 01.04.2010 року утворилася заборгованість загальній сумі 9489,03 грн. За встановлених вимог, з урахуванням оплат відповідачами у період утворення заборгованості частин боргу, про що вбачається із розрахунку утворення заборгованості, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у сумі 6320,74 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без їх участі ,з позовними вимогами згодні. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, причину відсутності суду не повідомили, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Оскільки всі особи , які беруть участь у справі , відсутні, суд ухвалив, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Позивач у період часу з 01.01.2009 року по 31.05.2010 року надавав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005\~р. за № 630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, наймач квартири та всі повнолітні члени його сімї зобовязані своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, у число яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Члени сімї наймача, які проживають разом з ним, несуть нарівні з наймачем усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Позивачем сумлінно й у повній відповідності з вимогами діючого законодавства надавались та продовжують надаватись відповідачам послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а саме з 01.01.2009 року по 31.05.2010 року, однак відповідачі належним чином та своєчасно оплату за надані послуги не здійснювали тому в них, згідно розрахунку, утворилася заборгованість у сумі 6320,74 гривень. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги Концерну «МТМ» про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суми боргу законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню сума судових витрат, що сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також сума судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послалася на несумісність характерів та втрати поваги один до одного. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 20 серпня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матірю. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили з 2008 року та до цього часу не підтримують. Спору про поділ майна не має. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до ТОВ «Комунгосппостзбут», третя особа: директор ТОВ «Комунгосппостзбут» [PERSON] про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що з 01 листопада 2005 року вона заміщала головного бухгалтера в ТОВ «Комунгосппостзбут». 19 травня 2006 року була прийнята на посаду головного бухгалтера у ТОВ «Комунгосппостзбут», а 16 жовтня 2009 року була звільнена з роботи за згодою сторін відповідно до ст. 36 п.1 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідач нарахував позивачці заробітну плату в сумі 8375,88 грн., але від виплати відмовився мотивуючи відсутністю коштів. В судове засідання [PERSON] не зявилася, направивши до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності. Змінивши частково позовні вимоги, а саме: підтримує стягнення нарахованої заробітної плати, а від стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку в сумі 9719,82 грн. відмовилась. Просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь не виплачену заробітну плату в сумі 8375,88 грн. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність. Позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Копією трудової книжки вбачається, що позивачка [PERSON] 01 листопада 2005 року прийнята в ТОВ «Комунгосппостзбут» на посаду замісника головного бухгалтера, 19 травня 2006 року переведена на посаду головного бухгалтера у ТОВ «Комунгосппостзбут», 16 жовтня 2009 року звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. (а.с.2). Суд вважає, що відповідач дійсно порушив вимоги ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно ст. 116 ч.1 КЗпП України, виплати всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Таким чином необхідно стягнути з ТОВ «Комунгосппостзбут» на користь позивачки нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 8375,88 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 83 грн. 76 коп. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до ТОВ «Райсількомунгосп», третя особа: директор ТОВ «Райсількомунгосп» [PERSON] про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що з 19 травня 2006 року її за сумісництвом було прийнято на роботу головного бухгалтера в ТОВ «Райсількомунгосп». 16 жовтня 2009 року була звільнена з роботи за згодою сторін відповідно до ст. 36 п.1 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідач нарахував позивачці заробітну плату в сумі 7067,61 грн., але від виплати відмовився мотивуючи відсутністю коштів. В судове засідання [PERSON] не зявилася, направивши до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності. Змінивши частково позовні вимоги, а саме: підтримує стягнення нарахованої заробітної плати, а від стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку в сумі 3780,00 грн. відмовилась. Просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь не виплачену заробітну плату в сумі 7067,61 грн. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність. Позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Копією трудової книжки вбачається, що позивачка [PERSON] 19 травня 2006 року прийнята за сумісництвом в ТОВ «Райсількомунгосп» на посаду головного бухгалтера, 16 жовтня 2009 року звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. (а.с.2). Суд вважає, що відповідач дійсно порушив вимоги ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно ст. 116 ч.1 КЗпП України, виплати всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Таким чином необхідно стягнути з ТОВ «Райсількомунгосп» на користь позивачки нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 7067,61 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 70 грн. 68 коп. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до ТОВ «Комунгосппостзбут», третя особа: директор ТОВ «Комунгосппостзбут» [PERSON] про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що з 01 червня 2006 року вона була прийнята на посаду бухгалтера в ТОВ «Комунгосппостзбут». 30 червня 2009 року була звільнена з роботи за згодою сторін відповідно до ст. 36 п.1 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідач нарахував позивачці заробітну плату в сумі 2178,88 грн., але від виплати відмовився мотивуючи відсутністю коштів. В судове засідання [PERSON] не зявилася, направивши до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності. Змінивши частково позовні вимоги, а саме: підтримує стягнення нарахованої заробітної плати, а від стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку в сумі 12106,10 грн. відмовилась. Просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь не виплачену заробітну плату в сумі 2178,88 грн. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність. Позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Копією трудової книжки вбачається, що позивачка [PERSON] 01 червня 2010 року прийнята в ТОВ «Комунгосппостзбут» на посаду бухгалтера, 30 червня 2009 року звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. (а.с.2). Суд вважає, що відповідач дійсно порушив вимоги ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно ст. 116 ч.1 КЗпП України, виплати всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Таким чином необхідно стягнути з ТОВ «Комунгосппостзбут» на користь позивачки нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 2178,88 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. 00 коп. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до ТОВ «Комунгосппостзбут», третя особа: директор ТОВ «Комунгосппостзбут» [PERSON] про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що з 06 липня 2006 року вона працювала охоронцем в ТОВ «Комунгосппостзбут». 01 липня 2009 року була звільнена за згодою сторін відповідно до ст. 36 п.1 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідач нарахував позивачці заробітну плату в сумі 2711,82 грн., але від виплати відмовився мотивуючи відсутністю коштів. В судове засідання [PERSON] не зявилася, направивши до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності. Змінивши частково позовні вимоги, а саме: підтримує стягнення нарахованої заробітної плати, а від стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку в сумі 5625 грн. відмовилась. Просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь не виплачену заробітну плату в сумі 2711,82 грн. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність. Позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Копією трудової книжки вбачається, що позивачка [PERSON] 06 липня 2006 року прийнята в ТОВ «Комунгосппостзбут» на посаду охоронця. 01 липня 2009 року звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. (а.с.2). Суд вважає, що відповідач дійсно порушив вимоги ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно ст. 116 ч.1 КЗпП України, виплати всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Таким чином необхідно стягнути з ТОВ «Комунгосппостзбут» на користь позивачки нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 2711,82 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. 00 коп. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 01 липня 2010 року звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В поданій до суду позовній заяві посилалися на те, що є власниками квартири [ADDRESS], відповідач в 2003 році був зареєстрований в квартирі як квартирант та проживав до серпня 2007 року. У серпня 2007 року забрав свої речі та з цього часу не проживає. Просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. В судовому засіданні позивачі повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомлений судом за місцем реєстрації про час та місце розгляд справи. За таких обставин, суд, враховуючи згоду позивачів, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Київський РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області в судове засідання своїх представників не направив, подав заяву з проханням розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 листопада 1993 року є власниками квартири [ADDRESS]. Також встановлено, що відповідач [PERSON] 23 травня 2003 року зареєстрований в [INFO] в якості квартиранта. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також судом встановлено, що з серпня 2007 року відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживають, особистих речей не має, залишив місце проживання добровільно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в [INFO] без поважних на те причин. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача, в квартирі, власниками якої є позивачі, порушують їх права на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивачів не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], зобовязавши його знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а відділенню ГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved