Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Прокурор Лугинського району звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь 27 820 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] в період з 14.08.1989 року по 23.06.2008 року працював на Озерянському торфозаводі. При звільненні відповідач не провів з ним розрахунок, посилаючись на відсутність коштів, а тому 22.04.2010 року Лугинським районним судом видано наказ про стягнення з ДП Житомирторф на користь [PERSON] заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] його середній заробіток за період з 23.06.2008 року по 01.03.2010 року в сумі 27 820 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги прокурора підтримує. Представник відповідача ДП Житомирторф в судове засідання не зявився. Надіслав заперечення у яких просить справу розглянути без участі їхнього представника, визнає позов в межах трьохмісячного строку, що передували зверненню до суду, в решті позовних вимог відмовити за безпідставністю. Суд, вислухавши пояснення прокурора і проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, в разі звільнення працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідач в день звільнення з позивачем не розрахувався, то відповідно до ст.117 КЗпП України він зобовязаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у разі порушення законодавства про оплату праці без обмеження будь-яким строком. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці не проведення розрахунку з працівником, якщо він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою про застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг трьохмісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. На час розгляду справи в суді розрахунок з позивачем не проведено, тому суд вважає, що строк звернення до суду ним дотримано. Згідно довідки №32 від 01.03.2010 року виданої філією державного підприємства Житомирторф Озерянський торфозавод середній заробіток [PERSON] становив 1391,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, на користь [PERSON] з державного підприємства Житомирторф підлягає стягненню в межах заявлених позовних вимог 27 820 грн. середньої заробітної плати за час затримки розрахунку за період з 23.06.2008 року по 01.03.2010 року(1310 грн. х 21 міс. 08 дн.= 27 859,33 грн.). Судові витрати по справі суд стягує з відповідача пропорційно до заявленої суми позовних вимог.

Outcome: approved