overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, який має юридичне значення. .В позові вказала, що заявниця в червні 2010р. звернулася до УПФУ в Лубенському районі з питання оформлення пенсії і її направили до Лубенського районного трудового архіву за архівною довідкою про нарахування заробітної плати за період з січня 1987р. по грудень 1991р. В серпні 2010р. заявниця отримала архівну довідку, видану на підставі відомостей, в яких значиться імя [PERSON]. Заявниця вважає,, що при складанні відомостей про нарахування премій та доплат було помилково зроблено запис її імя, замість [PERSON] [PERSON], що підтверджується її трудовою книжкою, в якій вказано, що в період з 02.02.1987р. по 20.02.1999р. заявниця працювала головою профкому КСП «Перше травня» в с. В. Булатець Лубенського району. В трудовій книжці вказано імя [PERSON]. Крім того, в відомостях про нарахування премій та доплат значиться імя [PERSON], посада голова профкому в КСП «Перше травня», але [PERSON] за період з 02.02.1987р. по 20.02.1999р. в КСП «Перше травня» головою профкому не працювала, а працювала заявниця, [PERSON], що підтверджується заявами колишніх працівників КСП. Прохає суд встановити, що записи в архівній довідці по нарахуванню заробітної плати за період роботи з січня 1987р. по грудень 1991р., підтверджують нарахування і виплату заробітної плати [PERSON], 14.11.1938р.н., мешканці с. В. Булатець Лубенського району. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала. Зацікавлена особа УПФУ в Лубенському районі проти задоволення вимог заяви не заперечують. Заслухавши заявника, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що заявниця в червні 2010р. звернулася до УПФУ в Лубенському районі з питання оформлення пенсії і її направили до Лубенського районного трудового архіву за архівною довідкою про нарахування заробітної плати за період з січня 1987р. по грудень 1991р. В серпні 2010р. заявниця отримала архівну довідку, видану на підставі відомостей про нарахування премій та доплат, в яких значиться імя [PERSON]. Але імя [PERSON] у відомостях вказано помилково, оскільки в трудовій книжці, вказано, що в період з 02.02.1987р. по 20.02.1999р. [PERSON] працювала головою профкому КСП «Перше травня» в с. В. Булатець Лубенського району. Крім того, те, що [PERSON], працювала головою профкому КСП «Перше травня» підтверджується заявами колишніх працівників КСП [PERSON] та [PERSON] та їх свідченнями в суді про те, що ніяка інша, крім заявниці, [PERSON] в КСП не працювала. Правильність імя саме [PERSON], а не [PERSON], підтверджується також копією паспорта, копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження, де вказане імя [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому вказала, що за час шлюбу з відповідачем вони придбали квартиру за адресою: [ADDRESS]. Квартиру було оформлено відповідача [PERSON] Позивач просить розподілити спільно нажите майно, а саме: квартиру [ADDRESS], визнавши за нею, право власності на ? частку квартири. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав. У звязку з цим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зазначених норм при вирішенні питання про визнання майна подружжя їх спільною сумісною чи особистою приватною власністю з'ясуванню підлягають як підстави й час набуття такого майна, так і обставини, що свідчать про їх окреме проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин до розірвання шлюбу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11, від 21.12.2007, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб з 10 січня 1970 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АГ №079562. Відповідно до договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна від 06.02.1996 року, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України розмір часток сторін при поділі цього майна є рівними, тому кожний з них має право на ? частку майна, яке було придбано під час шлюбу. З урахуванням обставин справи, суд вважає, що належна подружжю квартира [ADDRESS] підлягає розподілу між ними у рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач просить визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий напис від 29.05.2009 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 407, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного комерційного банку „Правекс банк заборгованості за кредитним договором від 04.07.2007 року в сумі еквівалентній 58550,00 дол. США. Свої вимоги мотивує тим, що порушено порядок вчинення виконавчого напису, а саме в порушення п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчий напис було вчинено без вручення письмової вимоги про усунення порушень. В судове засідання позивач не зявився, згідно поданої заяви позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та третя особа були повідомлені належним чином, в судове засідання без поважних причин не зявились. Зважаючи на згоду позивача суд вважає необхідним провести розгляд справи в порядку заочного провадження. Крім того в звязку з неявкою сторін суд вважає розглянути справу відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксації технічними засобами. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що 29.05.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 407, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного комерційного банку „Правекс банк заборгованості за кредитним договором від 04.07.2007 року в сумі еквівалентній 58550,00 дол. США (а.с. 6). Підставами для вчинення такого напису стали договір поруки та кредитний договір (а.с. 7 11). Згідно п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до ст. 50 Закону України „Про нотаріат нотаріальна дія оскаржується до суду. Доказів отримання [PERSON] такої вимоги відповідачем не надано. Тому суд вважає, що нотаріусом був порушений порядок вчинення виконавчого напису. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісяця, посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні позивач змінила заявлені вимоги в частині стягнення аліментів, просила стягувати в розмірі 150 грн. щомісяця, оскільки лише таку суму погодився сплачувати відповідач. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] в суді позов в частині стягнення аліментів в розмірі 150 грн. щомісяця визнав, пояснив, що згоден сплачувати аліменти в такому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками їх спільної дитини дочки [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 150 грн. щомісяця, починаючи з 25\~серпня 2010 року і до досягнення нею повноліття. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання, мотивуючи це тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого має малолітню дочку [PERSON], [INFO], та на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, в зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що\~ від шлюбу із відповідачем\~ народила\~ 20 січня 2009 року дочку [PERSON]. З відповідачем спільно не проживають. Відповідач не надає\~ ніякої матеріальної допомоги, рішенням Полонського райсуду стягнено з відповідача аліменти на доньку в розмірі 150 грн. В даний час вона перебуває у відпустці\~ по догляду за дитиною до 3-х років, отримує допомогу в розмірі 130 грн , коштів не\~ вистачає, тому вона потрубує матеріальної допомоги від\~ відповідача, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач позов не\~ визнав , пояснив, що він лише тільки влаштувався на роботу в ДШМ Райдуга на посаду викладача,\~ рішенням суду з нього на користь позивача стягнено аліменти на доньку в розмірі 150 грн, тому він не взмозі сплачувати ще й аліменти на\~ дружину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. \~ \~ \~ Згідно ст.ст.77,79,80,84 СК України подружжя повинні матеріально підтримувати один одного, за рішенням суду аліменти присуджуються у грошовій формі від дня подання позовної заяви в частці від заробітку або у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище \~платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, відповідають чинному законодавству, але підлягають \~задоволенню частково. Суд з урахуванням встановлених обставин щодо майнового стану відповідача, стану його здоровя вважає, що відповідач має можливість і зобовязаний платити аліменти на утримання дружини, визначає розмір аліментів на її утримання з огляду на його можливості. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 09.06.2000 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають доньку Анжелу, [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння та поваги один до одного, різними поглядами на життя відсутністю спільних інтересів. З березня 2010 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження сімї неможливе, проти примирення заперечує. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти примирення заперечувала та просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 09 червня 2000 року було укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анжелу, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом також встановлено, що шлюб сторін існує лише формально, їх сімя розпалась і не може бути поновлена. З березня 2010 року сторони не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проти примирення заперечують та наполягають на розірванні шлюбу. Спору про поділ майна між сторонами не має. Дитина залишається проживати разом з позивачкою. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сімї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що з відповідачем вона перебувала в незареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Батько матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В зв"язку з цим позивачка прохала суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі V* частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, прохала суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву, в якій позов визнав та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Крім того, прохав суд слухати справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові докази, з"ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивачка та відповідач перебували в незареєстрованому шлюбі. Від вказаних шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] дійсно являється батьком неповнолітньої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER], виданим 25 липня 2003 року Каплунівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, а отже, як передбачено ст. 180 СК України , зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, всупереч зазначеній нормі закону, відповідач вихованням та утримання'-: дитини не займається, матеріальної допомоги на утримання не надає. Дитина прожива- разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бута меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров"я та матеріальне становище дитини [PERSON], стан здоров"я та матеріальне становите відповідача, а також визначив відсутність у нього стягнень за іншими виконавчим:-: листами про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Пр; державне мито" та ч. З ст. 81 ЦПК України звільнена від сплати судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а тому згідно з ч. З ст. 88 ЦП: України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по сплаті судовог збору в розмірі 51,00 грн., та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розпит; справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем уклала шлюб 22.09.2001 року в Старобабанівській сільській раді Уманського району. Від даного шлюбу у них народилися дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на повному її утриманні. Згідно чинного законодавства, відповідач зобов'язаний матеріально утримувати своїх неповнолітніх дочок до їх повноліття. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає і тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила в примусовому порядку стягувати аліменти з відповідача на утримання доньок до досягнення ними повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти стягнення аліментів на утримання дочок до досягнення ними повноліття не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки дійсно згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ст.ст. 180-182, 191, 199 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила суду, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2002 року, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO] Почуття поваги і кохання втратили, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. А тому вважає, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив суду, що шлюбні відносини припинені, вважає, що сім»я розпалась остаточно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2002року, від якого мають дитину - [PERSON], 25.05.2003р.н. Спільне життя у сторін не склалося, спільного господарства не ведуть. На думку суду сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Шлюб необхідно розірвати, поклавши судові витрати на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду 09.08.2010р. Від даного шлюбу в них народився, син, [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на її утримання і утримання їхньої дитини відповідач їй не надає, хоча зобов'язаний цю допомогу надавати. Самій утримувати дитину їй важко. В зв'язку з цим, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісяця і до досягнення сином [PERSON] [INFO] трьох річного віку. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач з позовом згідний. Не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та аліменти на її утримання у розмірі 1 /6 частини з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісяця і до досягнення сином трьох річного віку. Про, що подав відповідну заяву. Наслідки визнання позову відповідачу роз'яснені. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. З свідоцтва про народження видно, що [PERSON], [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], і є сторонами по справі. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, а згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

05.08.2010 року позивачка звернулась до сулу з заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 16.12.2000 року, який зареєстровано виконкомом Марківської сільської ради, актовий запис №6. Від подружнього життя мають доньку Вікторію. [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю проживали до вересня 2009 року, з цього часу сім'я фактично розпалась. Основою до розпаду сімї послугувало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, через що між подружжями почали виникати постійні сварки. Позивачка [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю. Суд надавав сторонам для примирення два місяці, але за цей час примирення не відбулося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб 16.12.2000 року, який зареєстровано у виконкомі Марківської сільської ради, актовий запис №6. Від шлюбу сторони мають доньку Вікторію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2009 року сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть. Отже, їх шлюб фактично розпався. Основою до розпаду сімї послугувало те. що відповідач зловживає спиртними напоями, через що між подружжями почали виникати постійні сварки, що і привело до розпаду сімї. Суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам як позивачки, так і її неповнолітнім дітям, тому шлюб необхідно розірвати. Сторони шлюб розривають вперше.

Outcome: approved