overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні власністю, в якому, в обґрунтування позовних вимог, вказала наступне. Згідно договору купівлі-продажу нерухомості №696 від 26.09.1994року, позивачу було продано відповідачами по справі по1/3 частині, належної їм на праві власності, квартири [ADDRESS]. Однак відповідачі по справі чинять їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, оскільки здійснюються нарахування квартирної плати та комунальних платежів на відповідачів по справі, сплачувати які змушена позивач, як власниця зазначеної квартири. Відповідачі добровільно виписуватися із квартири відмовляються, у звязку з чим створюються перешкоди у розпорядженні квартирою. На підставі вищевикладеного просить суд, усунути перешкоди у користуванні зазначеною квартирою, зобовязати ВГІРФО Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області виписати із квартири та зняти з реєстрації відповідачів. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час слухання справи завчасно повідомлялися, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надали, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Позивачка не заперечує проти вирішення справи у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що 26.09.1994року між позивачкою та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу №696.К, зареєстрований Запорізькою регіональною біржею нерухомості. Відповідно п.6 Договору, продавці зобовязані звільнити обєкт та виписати усіх проживаючих не пізніше 08 жовтня 1994року. 27.09.1994року позивач зареєструвала право власності на зазначену квартиру, що підтверджується технічним паспортом. Згідно довідки Єдиного розрахунково-реєстраційного центру КП ВРЕЖО №13 за №290 від 30.06.2010року, відповідачі [PERSON], [PERSON] по теперішній час зареєстровані за адресою: [INFO]. Позивач проживає у вказаній квартири та сплачує за комунальні послуги, що підтверджується договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 27.10.2005року, укладений між [PERSON] (позивач) та КП «ВРЕЖО №13» Крім того, до матеріалів справи долучено акт від 30.06.2010року, з якого вбачається, що сусідами з квартир №94, 95, 74 буд. 2-А по вул. Кронштадській у м. Запоріжжя, підтверджено , що відповідачі з січня 1995року не проживають у зазначеній квартирі. За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивачки законними, обґрунтованими, у звязку із чим, підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, суду пояснив, що 03 листопада 2009 року померла його матір - [PERSON]. Звернувшися, як спадкоємець в нотаріальну контору для оформлення свого права на спадок було виявлено, що по документам його матір записана на ім'я [PERSON], а в його свідоцтві вона записана як [PERSON]. Те що спадкодавець його матір підтверджено копією свідоцтва про його народження та копією свідоцтва про одруження матері. Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення свого прав на спадок, який залишився після смерті матері. Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Зацікавлена особа [PERSON], допитана в судовому засіданні, суду пояснила, що вона згідна з вимогами заявника, дійсно [PERSON] була матір'ю заявника. В свідоцтві про народження заявника батьком записано [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] одружився з [PERSON], і останній присвоєно прізвище "Старченко" (а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 03 листопада 2009 року (а.с.12). Отже в свідоцтві про народження заявника (а.с.9), в свідоцтві про одруження його матері (а.с.13) та в свідоцтві про її смерть (а.с.12) співпадають прізвище та по-батькові спадкодавця. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що матір'ю заявника була [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дає йому можливість використати своє право як спадкоємця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ним повноліття. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], який народився 10.12.2006 року. Сторони не проживають разом, діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги, чим ухиляється від утримання дітей. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідач позов визнав та не заперечував проти стягнення аліментів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи видно, що відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO] ( копія свідоцтва про народження а.с. 5 ) та [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 6 ) . Судом достовірно встановлено із пояснень відповідача, що він працює водієм в ТОВ «Союз Авто» та отримує заробітну плату розмір якої складає 720 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 року ). За змістом ст.ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, враховуючи ті обставини, що відповідач працевлаштований, має задовільний стан здоровя, нікого на утриманні у нього не має, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

16.08.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 червня 1994 року, відділом реєстрації' актів цивільного стану Костянтинівського міськвиконкому, по актовому запису № 224. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання з"явився, на розірвання шлюбу згоден. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.1994 року відділом реєстрації' актів цивільного стану Костянтинівського міськвиконкому був зареєстрований шлюб по актовому запису № 224, який уклали [PERSON] та [PERSON] Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружжя з вересні місяця 2004 року, з тих причин, що вони втратили порозуміння між собою, майнового спору між ними не має, згода між ними по утриманню дитини досягнута, примирення між ними не відбулося. Відповідно до ст.ст.104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання пілюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одне одного з них, що має істотне значення. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації' пілюбу позивачці присвоєне прізвище відповідача [PERSON], то відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу позивачка має право іменуватися вказаним прізвищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON]. [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що чоловік в добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання не надає. Сторони в судове засідання не зявилися, однак кожен окремо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності . Із заяви відповідача слідує, що він позов визнає та погоджується сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачкою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.07.2007 року. У відповідача є син [PERSON], [INFO], щодо якого він не виконує свої батьківські обов'язки по його утриманню. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.ст.80.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти, в розмірі 1/6 частки його заробітної плати щомісячно, до досягнення їх малолітньою дитиною трирічного віку, так як вона не працює з причин малолітнього віку дитини, в звязку з чим самостійного джерела доходів не має. [PERSON] не надає матеріальної допомоги сім'ї в добровільному порядку. Сторони в судове засідання не з'явилися, однак кожен окремо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності . Із заяви відповідача слідує, що він позов визнає та погоджується сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачкою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦЕІК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання(аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.07.2007 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка не працює, доглядає малолітню дитину, а тому самостійного доходу не має. Відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, так як працює і отримує заробітну плату. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.ст.80,88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

12.10.2010 року Краматорський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах Державного підприємства Краснолиманське лісове господарство звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на користь Державного підприємства Краснолиманське лісове господарство 202,30 гривні збитків, заподіяних вчиненням відповідачем правопорушення передбаченого п.а ч.3 ст.5 Закону України Про боротьбу з корупцією. В судовому засіданні прокурор наполягалягав на позовних вимогах позивача при обставинах викладених ним у позовній заяві та просив позов задовольнити. Повноважний представник позивача до судового засідання не з*явився але надав суду заяву в якій підтримав вимоги прокурора та просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд,заслухавши поясненя прокурора,відповідача, дослідивши заяву позивача та докази по справі,вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсягу,оскільки він визнаний відповідачем і це визнання позову не суперечить будь-чиїм інтересам, тому, що в судовому засіданні встановлено - Відповідачем вчинено правопорушення передбачене п.а ч.3 ст.5 Закону України Про боротьбу з корупцією, за що його постановою судді від 21.05.2010 року притягнуто до відповідальності за п.а ч.3 ст.5 Закону України Про боротьбу з корупцією(а.с.4-11). Зазначеним правопорушенням відповідачем завдано Державному підприємству Краснолиманське лісове господарство матеріальні збитки на суму 202,20 гривні (а.с.12). Згідно з ст. 22 ЦК України,- особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права , має право на їх відшкодовування . Таким чином право позивача щодо відшкодування йому завданих відповідачем збитків підлягає захисту. Крім того відповідно до ст. ст.81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривень , а також стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 51,00 гривня.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 28 серпня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 559. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося, так як у них виявились протилежні погляди на шлюб та сімю. Ведення спільного господарства та спільне проживання припинено з серпня 2010 року. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав аналогічні пояснення. Відповідач позов визнав в повному обсязі та зазначив, що примирення між ними не можливе. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 серпня 1999 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 6). Судом достовірно встановлено, що протягом трьох місяців сторони проживають окремо, між ними припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Розяснивши наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Посилалась на те, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], який навчається. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів права та правовідносини сторін вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. [PERSON], який 31.08.2010 року досяг повноліття, навчається на 1 курсі агрономічного факультету денної форми навчання Полтавської державної аграрної академії. Відповідач по справі має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Тому суд, враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на період від дня предявлення позову до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито у розмірі 51 грн., від сплати якого звільнений позивач. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

В серпні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.04.1996р., від спільного шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, не ведуть спільного господарства та не підтримують стосунків. В звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через засоби масової інформації а саме через оголошення в пресі. Матеріалами справи встановлено, що 30 квітня 1996 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та Шафрановською (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Від спільного шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1, 2 ст. 160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитини, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки суд вважає, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а місце проживання дітей слід визначити з матірю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed