overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Заявниця подала у суд цю заяву, обгрунтувавши звернення таким. 08.08.1973 року заявниця працевлаштувалася до Мукачівської трикотажної фабрики. 28.12.1973 р, посадовою особою їй було заповнено трудову книжку в якій помилково внесено запис її прізвища «Гайчук», хоча тоді її прізвище було «Гойчук». Після одруження її дошлюбне прізвище змінилось па [PERSON]. Внаслідок неправильного запису в трудовій книжці заявниці її дошлюбного прізвища в неї виникли трудності з оформленням пенсії в УПФУ в Міжгірському районі. Заявниця заявлені позовні вимоги підтримала та просить встановити, що трудова книжка на прізвище «Гайчук» - Гойчук-Фуцур належить саме їй. Заінтересована особа з УПтСЗН Міжгірської РДА, суду пояснив, що виправлення до трудової книжки прізвища заявниці було внесено начальником УПтСЗН Міжгірської РДА, а також записано до трудової книжки прізвище заявниці, яке вона набула після шлюбу тобто. «Фуцур», про що зроблено відповідну відмітку в трудовій книжці посадовою особою. Заперечень щодо заявленої заяви не має. Представник заінтересованої особи УПФУ в Міжгірському районі на розгляд справи не з'явився, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, що вбачається з розписки наявної у справі. Заперечення до суду на час розгляду справи не надходили. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи УПФУ в Міжгірському районі. За ява підлягає заловольненню, виходячи з таких підстав. З свідоцтва про народження заявниці вбачається, що дошлюбне прізвище останньої є [PERSON]. Заявниця народилася [INFO], в с.Пилипець, Міжгірського району. Із свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що заявниці після укладення шлюбу 19.11.1981 року присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно з паспортом громадянина України, виданого 01.07.2002 р. [PERSON], [INFO], народилася у с.Пилипець Міжгірського району (виданий Міжгірським РВ УМВС серії ВО № 951912). В трудову кннжку заявниці 28.12.1973 р. помилково внесено запис її дошлюбного прізвища "Гайчук" вмісто "Гойчук", дана помилка виправлена посадовою особою, про що зроблено застереження в трудовій книжці. Отже, у вказаних документах мова йде про одну і ту ж особу, тобто про заявницю. Згідно з вимогами ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України є підстави визнати приналежність документів, які мають значення для призначення пенсії заявнику за відомостями про особу, вказаними в свідоцтві про народження та паспорті громадянина України за бажанням заявника, бо встановлення цього юридичного факту пов'язане з виникненням у заявника пенсійного права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]В про розірвання договору найму, стягнення заборгованості по оплаті за житло та про виселення із жилого приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 березня 2007 року між Кіцманським технікумом Подільського державного аграрно-технічного університету та відповідачем був укладений договір найму житлового приміщення площею 30 кв.м.. Вказує на те, що відповідно до п. З даного договору [PERSON] зобовязався своєчасно і в повному обсязі проводити оплату за користування житловим приміщенням, водопостачання, водовідведення, опалення та електроенергію. Однак відповідач систематично порушує умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 7897,95 грн., а тому просив задовольнити позов. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

3.04.2008 року [PERSON] уклав з Приватбанком (нині ПАТ ПриватБанк) кредитний договір № 219282-CRED, згідно якого отримав на споживчі цілі терміном до 25.09.2009 року кредит в сумі 5000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних. [PERSON] зобовязався повернути кредит та нараховані відсотки за користування ним до 25.09.2009 року, сплачуючи кошти в розмірі та строки, визначені графіком. В забезпечення виконання цього зобовязання Банком прийнято поручительство від [PERSON], про що 3.04.2009 року укладено договір поруки. Сплату по кредиту та відсотках відповідачі провели частково і станом на 23.04.2010 року допустили заборгованість в сумі 3652, 44 долари США (заборгованість по поверненню самого кредиту - 3205,10 доларів США та по сплаті відсотків 447,34 долари США). В червні 2010 року ПАТ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення цієї заборгованості, а штрафних санкцій в сумі 1698 грн. 18 коп. (250 грн. + 1448 грн. 18 коп.) та також понесених судових витрат. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволені заявлених позовних вимог. Відповідачі позов визнали. Визнання відповідачами позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

В червні 2010 року ЗАТ УАСК Аска звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1716 грн. 97 коп. боргу, 573 грн.14 коп. пені та понесених судових витрат, посилаючись на те, що за договором позики передали відповідачці 2188 грн. строком на 3 роки. Цим же договором передбачили, що в разі коли позичальник перебуватиме в трудових відносинах з позивачем до закінчення цього терміну, то позика погашається за рахунок позивача, а в разі розірвання трудових відносин, то позика повертається не пізніше 10 днів після фактичного звільнення з роботи. Відповідачка звільнилась з роботи 25.08.2009 року, а позику в повному обсязі не повертає. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволені заявлених позовних вимог. Відповідачка позов визнала частково, пояснивши, що дійсно не повернула залишок позики в сумі 1716 грн. 97 коп. через відсутність коштів. Просить зменшити пеню. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що 07.04.2008 року ЗАТ УАСК Аска та [PERSON] працівник цієї компанії уклали з договір безпроцентної позики згідно якого, цього ж дня відповідачка отримала у позивача безпроцентну позику в сумі 2188 грн. строком на 3 роки. Цим договором сторони передбачили, що в разі коли позичальник перебуватиме в трудових відносинах з позикодавцем до закінчення цього терміну, то позика погашається за рахунок позикодавця, а в разі розірвання трудових відносин, то позика повертається не пізніше 10 днів після фактичного звільнення з роботи. Відповідачка звільнилась з роботи 25.08.2009 року за власним бажанням (ст..38 КЗпП України), а позику в повному обсязі не повернула, заборгованість становить 1716 грн. 97 коп. Дані факти підтверджуються: договором позики, №47 від 7.04.2008 року, заявою від 7.04.2008 року, видатковим касовим орденром, наказом №792-к від 25.08.2009 року, і ніким не оспорюються. Відповідно до ст.1046 ЦК України "За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суми грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно п. 7 Договору при порушення позичальником строків повернення позики, позикодавець вправі стягнути з позичальника пеню в розмірі 0.1% від несплаченої суми за кожен день прострочки. Сума пені становить 573 грн. 14 коп., проте враховуючи важким матеріальний стан відповідачки, та що розмір самого боргу не є значний, суд відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 100 грн. Судові витрати становлять 171 грн. (51 грн. + 120 грн.) і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

13.09.2010 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2000 року; мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]; дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24.07.2000 року. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується, поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. Згідно ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком [PERSON], і зобовязаний матеріально її утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Представник комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги та судових витрат, посилаючись на те, що співвідповідачі, проживаючи в квартирі № 84, що знаходиться у будинку № 37 по вул. І. Франка м. Старокостянтинова, станом на 01 травня 2010 року заборгували за надані послуги по теплопостачанню 6249,86 грн., які вони добровільно відмовилися сплатити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Співвідповідачі в судове засідання не з'явилися, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживаючи в квартирі № 84, що знаходиться у будинку № 37 по вул. І. Франка м. Старокостянтинова, станом на 01 травня 2010 року заборгували за надані послуги по теплопостачанню 6249.86 грн., що підтверджується розрахунком розміру заборгованості з оплати даних послуг. Відповідно до положень ст. ст. 67. 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оскільки співвідповідачі не оплатили послуги по теплопостачанню, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем становлять 30 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи і підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають малолітню дитину: сина Богдана, [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, і свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 62. Від спільного життя народився син, [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Просить шлюб розірвати, оскільки шлюбні та сімейні відносини не підтримують тривалий час, продовжувати спільне життя з відповідачем не бажає в звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, мають різні погляди на життя, не підтримують подружніх стосунків, втратили почуття довіри, любові, не ведуть спільного господарства. В судове засідання сторони не зявилися, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи та подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка вимоги підтримала, відповідач вимоги визнав в повному обсязі. У звязку з чим, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 22.01.2005 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 62, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). Від даного шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Дитина проживає з позивачкою. Шлюбні відносини сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сімя існує формально. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 20 лютого 2004 року в Чернігівському міському відділі РАЦСу Чернігівського обласного управління юстиції , актовий запис №153 . Від сумісного життя мають неповнолітню дитину : сина Іллю , 30.07. [INFO] Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося , шлюбні відносини припинені з вересня 2010 року , спільне господарство не ведеться , в сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво- важливих питань, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння . За таких обставин , позивачка просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з»явилась, про день та час слухання справи повідомлена у встановленому порядку, звернулася до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому порядку. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, ухваливши рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На основі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивували тим, що 28.11.2007 р. між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 74. За умовами п.1.1 кредитного договору банк надав відповідачці кредит на споживчі потреби в сумі 7000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 28.11.2007 р. Згідно п. 1.4 кредитного договору за користування кредитними коштами було встановлено плату в розмірі 24% річних. Відповідно до п. п. 1.3, 2.4 кредитного договору відповідачка взяла на себе зобов»язання щомісячно до дати, встановленої в графіку погашення заборгованості за кредитом та відсотками, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, в сумі не меншій чергового погашення відповідної суми, встановленої в графіку і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 26.11.2010р. Умови кредитного договору відповідачка належним чином не виконувала. В листопаді місяці 2008 р. відповідачкою останній раз було внесено на свій розрахунковий рахунок кошти для погашення зобов»язань по кредитному договору. Відповідно до п.2.6 кредитного договору «дострокове виконання боргових зобов»язань за ініціативою банку та розірвання кредитного договору», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов»язань за кредитним договором. Станом на 08.09.2010 р. загальна сума заборгованості відповідачки перед банком за кредитним договором становить 8427,21 грн., в тому числі: заборгованість по «тілу» кредиту складає 5072,08 грн., в тому числі прострочена заборгованість складає 4 659,48 грн.; прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами складає 2120,34 грн.; штраф за неналежне виконання умов кредитного договору, розрахований відповідно до п. 4.3 цього договору 1234,79 грн. Просили стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість за кредитним договором № 74 від 28.11.2007 р. в сумі 8427,21 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує(а.с.47). Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про день та час слухання справи повідомлялась в установленому законом порядку. Згідно акту про відмову від отримання судової повістки від 04.10.2010 р., від отримання судової повістки про виклик до суду відмовилась(а.с.48). Причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило, а отже в силу ст. 74 ЦПК України він вважається повідомленим про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за технічне обслуговування та комунальні послуги, вказуючи, що відповідачі проживають у [INFO], однак оплату за надані послуги вносять не в повному обсязі, в зв'язку з чим за період з 01.10.1997 року по 01.06.2010 рік утворилась заборгованість у розмірі 8864,56 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку, а також просить стягнути судові витрати, які були ним понесені при зверненні з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судовому засідання позов визнали частково, просять застосувати загальний трирічний строк позовної давності, та стягнути заборгованість в межах цього строку. Вислухавши пояснення учасників процесу, а також вивчив матеріали справи, суд дійшов такого висновку. У відповідності зі ст.ст.66-68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов'язках, зв'язаним з найманням житла. Судом встановлено, що відповідачами технічне обслуговування та комунальні послуги сплачуються не в повному обсязі, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.10.1997 по 01.06.2010 рік у розмірі 8864,56 грн., що підтверджується щомісячними нарахуваннями комунальних послуг. Відповідно до ст.ст. 257, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та її перебіг переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Із щомісячних нарахувань вбачається, що відповідачами сплачувались нарахування по квартплаті та комунальним послугам, однак не в повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Оскільки представником позивача не надано обґрунтувань позовних вимог щодо стягнення заборгованості поза строки позовної давності, заборгованість по квартплаті та комунальним послугам повинна бути стягнута з 01.06.2007 по 01.06.2010 у розмірі 113,33 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави державне мито в розмірі 51грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.

Outcome: partial