Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначила, що 09.12.2009 року, між нею та [PERSON] був укладений договір дарування житлового будинку, згідно якого [PERSON] подарував їй житловий будинок № 11, який розташований в м. Яготин Київської області по вул. Черняхівська. Після набуття нею права власності на вищевказаний житловий будинок зясувалося, що в цьому будинку прописана стороння особа - відповідач по справі. На даний момент їй невідомо місце перебування відповідача. Таким чином відповідач постійно проживає за іншою адресою, вона змушена оплачувати комунальні послуги сама. Відповідач фактично не мешкає у будинку без поважних причин, будинок покину добровільно, будинком не цікавиться, не ставиться до нього як, як до свого постійного єдиного місця проживання, комунальні послуги не сплачує. Просила визнати відповідача особо, що втратила право користування житловим будинком. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засіданні не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником будинку № 11 по вул. Черняхівського м. Яготин є [PERSON] Вказане також підтверджується договором дарування житлового будинку укладеного між [PERSON] та [PERSON] 09.12.2009 року, копією технічного паспорту на зазначений будинок. З копії по будинкової книги у будинку № 11 по вул. Черняхівського м. Яготин з 15.04.2009 року пописаний Амінулла Хабібулла. З пояснень позивачки вбачається, що з моменту отримання нею права власності на зазначений будинок вона ніколи не бачила відповідача, він жодного разу не приїздив та не цікавився будинком. Комунальні послуги вона сплачує сама. Статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім "і, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частиною 2 ст. 386 ЦК України вказано, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України вказано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на зазначене вище, враховуючи, що відповідач відсутній у вказаному будинку більше одного року, позивачка є власницею будинку, і має підстави вимагати усунення перешкод в користуванні своїм майном. Відповідач ніякої участі в утриманні будинку не приймає, що створює перешкоди позивачу в утриманні майна, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved