Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом в суд до заявлених відповідачів з вимогою про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування щодо переводу жилого приміщенням у нежитлове і надання дозволу для влаштування об'єкту для здійснення підприємницької діяльності у житловому будинку. Вимоги обґрунтувала тим, що майно є спільною власністю подружжя , а її чоловік розпорядився квартирою без згоди подружжя, крім того відсутні правові підстави для переводу квартири у нежитлове приміщення. Сторони надали заяви про вирішення спору без їх участі. 3»ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини : [PERSON] і [PERSON] перебуваючи у шлюбі з 14.12.1985 року, на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2007 року придбали квартиру [ADDRESS], яку зареєстрували на ім»я [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 60, 63 СК, майно набуте в шлюбі належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, а розпорядження таким майном здійснюється на паритетних засадах, за спільною згодою подружжя. Відповідачі не надали належних, об»єктивних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивачка висловила згоду на перевід квартири [ADDRESS] у нежитлове приміщення та дозволу на влаштування об'єкту для здійснення підприємницької діяльності у цьому приміщенні, що свідчить про перевищення повноважень одного із співвласників,- відповідача по* справі, [PERSON] Суд погоджується з доводами позивачки, що оспорюване рішення органу місцевого самоврядування.постановлено всупереч вимог ст.ст. 7,8, 152 ЖК України ст.ст. 1,3,10,22 Закону України "Про планування і забудову території ", ст.ст. 369,382 ЦК України з огляду на наступні обставини : Сторони не заперечили, і ця обставина документально підтверджена матеріалами справи, що в приміщенні цієї квартири мають намір відкрити магазин. У відповідності до ст.ст. 7,8 ЖК України за рішенням виконавчих комітетів жилі приміщення можуть бути переобладнанні для використання в інших цілях лише в тих випадках , якщо ці приміщення не придатні для проживання або в інших виняткових випадках. Вийнятковості в цьому випадку не встановлено , а висновків про непридатність квартири [ADDRESS], відповідачами не надано. Статею 383 ч.2 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно ст.ст. 1,3,10,22 Закону України "Про планування і забудову території ", при влаштуванні об'єктів для здійснення підприємницької діяльності у житлових будинках і обов"язковою умовою для отримання дозволу - виконавчого комітету міської ради на переведення приміщення з житлового фонду в нежитловий для здійснення підприємницької діяльності є наявність письмової згоди власників квартир, які безпосередньо межують з даним приміщенням. Технічне облаштування окремого входу при реконструкції приміщення повинно бути проведено відповідно до вимог п.2.53 ДБН В 2.2-15-2005, тобто шляхом переобладнання в квартирі црзивачки віконних пройомів з фасадної частини будинку у вхідні двері, з добудовою відповідного тамбуру. Таким чином при здійсненні реконструкції буде задіяний і такий основний конструктивний елемент будівлі, як опорна стіна будинку яка в свою чергу відповідно до вимог ст. 382 ЦК України є спільною сумісною власністю всіх власників квартир в -багатоквартирному жилому будинку, де розташована квартира, тобто необхідна згода не тільки власників, що межують з квартирою, але й всіх інших власник, квартири яких межують з опорною стіною будинку. Суду не надано дозволу на будівництво тамбуру з входом до приміщення який передбачається розмістити на* земельній ділянці, що відноситься до прибудинкової території і не перебуває у користуванні чи власності співвласників квартири, в той час як ч.Зст. 125 ЗК забороняє приступати до використання земельцої ділянки до одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації. * Таким чином , для переведення даної квартири з житлової в -нежитлове для здійснення підприємницької діяльності і для її переобладнання необхідна сукупність наступних чинників : згода всіх співвласників багатоквартирного будинку, дозволи виконкому по цьому питанню, правомірне володіння прилеглою земельною ділянкою, згода подружжя, чого відповідачі не надали. Суд обґрунтовано дійшов висновку , що переведення зазначеної квартири з житлового фонду в нежитловий для здійснення підприємницької діяльності привело до обмежень інтересів позивачки і власників ( квартиронаймачів) квартир, які безпосередньо межують з даними приміщеннями і позбавило позивачку і інших співвласників багатоквартирного будинку вільно користуватися та розпоряджатися належним їм житлом. Згідно ч.Зст. 88 ЦПК, судові витрати стягнути з відповідачів, в рівних частках. З огляду на перераховані обставини,

Outcome: partial