Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до УПФ України в Лубенському районі про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії. У позові вказав, що він являється постаждалим на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи по захворюванню, пов»язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в м. Лубни , з розміром якої не погоджується. 19.08.2010р. позивач звернувся з заявою по відповідача про перерахунок пенсії згідност. 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 2 групи по захворюванню, пов»язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, однак отримав відмову з якою не погоджується, так як відповідно до положень ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду 2 групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком . Позивач прохає суд: - визнати відмову УПФУ в м. Лубни щодо перерахунку державної та додаткової пенсії позивачу - протиправною; - зобовязати УПФУ в м. Лубни призначити та виплачувати позивачу пенсію у відповідності до ч. 4ст. 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи не нижчу 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію, передбачену ч. 1 ст. 50 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з розрахунку пенсії з урахуванням урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про Державний бюджет України на відповідний рік», з врахуванням виплаченого, починаючи стягнення із 08.07.2010р. з подальшим проведенням перерахунку пенсії у зв»язку із змінами прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. В судове засідання позивач не зявився, прохає справу розглядати за його відсутності. Представник управління ПФ України в м. Лубни в судвое засідання не з'явився, прохає розглянути справу без нього, позов не визнає. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку позов підлягає задоволенню. Ст. 8,22 Конститутції України закріплюють принципи верховенства права та гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод. Статтею 49 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до 1 категорії і є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Судом встановлено, що позивач являється постаждалим на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи по захворюванню, пов»язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач отримує пенсію через УПФУ в м. Лубни по інвалідності, з розміром якої не погоджується. 19.08.2010р. позивач звернувся з заявою по відповідача про перерахунок пенсії згідност. 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 2 групи по захворюванню, пов»язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, однак отримав відмову з якою не погоджується, так як відповідно до положень ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду 3 групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком . За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією України, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а тому відповідача УПФ України в м. Лубни слід зобовязати призначити та здійснити перерахунок пенсії позивачу, як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 2 групи з 08.07.2010р., тобто з моменту отримання позивачем інвалідності. Тому суд, вважає протиправною відмову відповідача УПФ України в м. Лубни щодо відмови призначення та перерахунку пенсії позивачу на підставі ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. У відповідності до ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи, розмір пенсії повинен збільшуватись у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач при подачі до суду позовної заяви був звільнений від сплати судового збору на підставі Декрету КМУ „Про державне мито, оскільки він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії , тому з метою забезпечення інтересів ПФ України, який фінансуються за рахунок держави, є її структурним підрозділом з особливим статусом, суд вважає за можливе витрати по справі, а саме судового збору, віднести на рахунок держави.

Outcome: approved