overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл нерухомого майна подружжя, а саме будинку із спорудами по вул.. Урицького, 90 в м. Первомайськ, Миколаївської області. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і вказала, що 07.11.1976 року в Троїцькій сільській раді Любашовського району Одеської області, актовий запис № 27 був зареєстрований їх шлюб з відповідачем [PERSON] В період шлюбу 04.12.1979 року ними було придбано житловий будинок із спорудами по вул. Урицького, 90 в м. Первомайськ, Миколаївської області. Добровільно розділити їхнє майно відповідач не бажає, між сторонами по справі виникають спори про порядок користування і володіння жилим будинком. Угоди про спосіб виділення частки [PERSON] із загального майна не досягнуто. В силу ст. 60 СК України, майно набуте під час шлюбу, належить подружжю на праві спільної сумісної власності. У разі поділу спільного сумісного майна подружжя їхні частки у відповідності до ст. 70 СК України є рівними. Тому позивачка просила поділити їхнє з відповідачем майно в рівних частках та визнати за нею право власності на ? частину зазначеного жилого будинку, котрий розташований по вул.. Урицького, 90 в м. Первомайську Миколаївської області. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти розподілу їхнього нерухомого майна не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та в силу ст.ст. 60, 70 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок із спорудами по вул. Урицького, 90 в м. Первомайськ, Миколаївської області подружжям було придбано в період шлюбу, а саме 04.12.1979 року (а.с.4, 14-15).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Позивачка позов підтримала вказавши, що 28.08.2007 році зареєструвала шлюб з відповідачем від якого 07.02.2008 році народила сина [PERSON], який проживає\~ з нею, та перебуває на її утриманні. Причиною звернення\~ до суду стало те, що відповідач не працює, матеріально сімю не забезпечує, не надає матеріальну допомогу на утримання сина, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 500грн. щомісячно на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно розписки, про день і час слухання справи повідомлений. Проаналізувавши встановлене, суд встановив, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], тому зобов»язаний і має можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягувати на свою користь із відповідача щомісячно аліменти на утримання на утримання дочка - [PERSON], [INFO], на період навчання до досягнення нею двадцяти трьох років, в розмірі 400 грн. посилаючись на те, що дочка продовжує навчання і в з'язку з цим потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково в розмірі 200 грн. і пояснив суду, що він отримує заробітну плату в розмірі 900 грн., інших доходів не має. Крім того, на його утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив. Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка навчається на факультеті математика в Переяслав-Хмельницькому державному університеті ім. Г.Сковороди на денній формі та на державній основі. [PERSON] гуртожитком не користується та проживає разом з позивачем у будинку. Витрати несе на проїзд в громадському транспорті від дому і до університету та навпаки. Таким чином позивач відповідно до ст.60 ЦПК України не довів суду про те, що дочка потребує додатково матеріальної допомоги у зв"язку з навчанням. Відповідно до ст.199 СК України батьки несуть обов"язок утримувати сина чи дочку при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із довідки виданої Переяслав-Хмельницьким ДПУ ім. Сковороди слідує, що за результатами екзаменаціних сесій, [PERSON] нарахована стипендія в розмірі 625 грн.40 коп. В судовому засіданні встановлено, що розмір заробітної плати, яку отримав відповідач за останні два місяці, є більшою лише на 300 грн. від розміру стипендії, яку отримала [PERSON] Таким чином, враховуючи ту обставину що не доведена позивачем, зокрема, необхідність матеріальної допомоги пов"язаної з навчанням, матеріальне становище відповідача по справі, а також позицію відповідача сплачувати аліменти в розмірі 200 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст.ст. 199-200, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Комунальне підприємство «[PERSON] -водоканал» звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги по забезпеченню питною водою та прийому стоків у систему каналізації на суму 8086грн. 98 коп. за весь період розрахунку станом на 01 червня 2010 рок. Вимоги мотивує тим, що відповідачі проживають в [INFO] у квартирі [ADDRESS]. і отримують послуги по забезпеченню питною водою та прийому стоків у систему каналізації. За надані послуги не розраховуються, в звязку з чим, станом на 01.06.2010 року, утворилась заборгованість у сумі 8086,98 грн., яку вони просять стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання двічі не зявилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі користуються послугами по забезпеченню питною водою та прийому стоків. Між ним та позивачами склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок та наявність абонентної книжки. Сума боргу підтверджується відповідним рахунком і станом на 01.06.2010 року складає 3715,52 грн. У відповідності до п.11.ст.44 Водного кодексу України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002р.№2918-111, відповідач повинен розраховуватись за послуги позивача своєчасно, однак зазначені обовязки не виконує. При цьому суд керується п.5.Ч.З. ст.20 Закону України «про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р.п. 17.п.20.»Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених КМ України від 21.07.2005 року №630, згідно до яких споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, відповідно до нормативів (норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира є власністю відповідачів і вони повинні нести відповідальність за зобовязання повязані з майном. Дані відносини регулюються ст..ст.319,322 ЦК України. При задоволені позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.ООкоп. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. На підставі ст..ст.319,322,509,526 ЦК України, п.11.ст.44 Водного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

18 червня 2010 року [PERSON] звернулая до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 1 вересня 1984 року Олексіївським с/бюро реєстрації актів цивільного стану Краснокутського району Харківської області, про що було зроблено актовий запис № 21. Від шлюбу подружжя дітей не має. Зазначала, що сім`я розпалася, вони з відповідачем проживають окремо. Збереження сім`ї вважає неможливим. Спору щодо поділу майна сторони на даний час не мають. В судовому засіданні позивачка не зявилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, письмових заперечень проти позову не подав. Суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 224 ЦПК України, розглянув справу в заочному порядку та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 1 вересня 1984 року, Олексіївським с/бюро реєстрації актів цивільного стану Краснокутського району Харківської області про що було зроблено актовий запис № 21 (свідоцтво про одруження серії 11-ВЛ № 380433). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

7 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є опікуном її онуки [PERSON], [INFO] відповідно до рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради № 71/24. Мати дитини [PERSON] рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2002 року позбавлена батьківських прав. Батько дитини [PERSON] рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2007 року позбавлений батьківських прав. Посилаючись на ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, просила розглянути її позов без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2007 року позбавлений батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, відповідача, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї. Відповідач не надав суду доказів про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних членів сім`ї. З огляду на вищезазначене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне: 26 серпня 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖС № 274597, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис № 1156. 13 серпня 2002 року у них народився син, [PERSON] Позивачка вказує, що на теперішній час стосунки з відповідачем припинені У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на виховання та утримання дитини позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у ? частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дати надходження до суду позовної заяви. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги в повному обсязі. Відповідач визнав позов по заявлених вимогах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.180-183 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття, частка заробітку доходу батьків, яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Із матеріалів справи вбачається, згідно свідоцтва про народження дитини серія 1-ЖС № 101313 виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції батьком дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON]. В силу викладеного суд вважає, що на користь позивача підлягають стягненню з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] у ? частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дати надходження до суду позовної заяви 20.08.2010 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати факт родинних відносин між ним [PERSON] та [PERSON], померлою 21.02.2010 р., яка є його рідною матірю. В даний час у заявника виникла необхідність встановлення факту родинних відносин для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], в звязку з чим [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але було виявлено, що в нього не має свідоцтва про народження, а є довідка про народження видана управлінням юстиції Акжайського району, де прізвище, імя, по батькові матері значиться [PERSON] і в свідоцтві про розлучення батьків вона також значить по прізвищу [PERSON]. Заявник пояснив, що народився він в с. Курайлисай Акжайкського району Уральської області 03 травня 1962 року, де йому і видали свідоцтво про народження в якому імя було вказано «Июра». Переїхавши на постійне місце проживання в [INFO], де його в побуті називають [PERSON] і документи в основному виписані на [PERSON], тому в 1985 р. він звернувся до відділу РАЦС Балтського РУЮ та змінив імя на [PERSON]. В цьому селі мешкала і його матір, [PERSON], яка все своє життя працювала в місцевому радгоспі, який згодом був перетворений в КСП і при розподілі земель переданих у колективну власність, їй була виділена земельна ділянка у приватну власність та на її імя був виданий державний акт. При зверненні до нотаріальної контори, у заявника не прийняли необхідні документи, посилаючись на причину того, що в нього відсутнє свідоцтво про народження, а в свідоцтві про зміну прізвища, імені, по батькові прізвища батьків не вказані, в звязку з чим заявник звернувся до суду з метою встановлення факту родинних відносин. Представник Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не з'явився, однак надіслав до суду клопотання, в якому не заперечує проти заявлених вимог та просить суд розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], є рідною матірю [PERSON]. Даний факт підтверджується поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON], записами в довідці про народження, свідоцтві про зміну прізвища, імені, по батькові. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він постійно проживав на території України , в місті Харкові, до 29 липня 1990 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що народився 29.05.1961 року в Республиці Узбекистан. У серпні 1987 року він прибув на територію України, до міста Харкова, де проживав за адресою : [INFO]. На території України він знаходився до 29 липня 1990 року, а потім, в 1990 році, поїхав до Республіки Узбекистан. В 2007 році він знову приїхав в Україну, до міста Харків, де проживає постійно до теперішнього часу. Заявник має на Україні постійну реєстрацію, про що свідчить відмітка в паспорті. Встановити факт постійного проживання на території України він може тільки через суд, а тому звернувся з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи , вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 16 липня 1990 року, що стала територією України відповідно до ст..5 Закону України « Про правонаступництво України», має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживав в [INFO] до 25 липня 1990 року. В теперішній час він також постійно проживає на території України в м. Харкові, про що свідчить відмітка в паспортному документі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України. Окрім цього факт постійного проживання на території України засвідчує і імміграційна віза в паспортному документі [PERSON]. Як зазначено в ч.3 ст.4 Закону України « Про імміграцію», особам, які мають право на набуття громадянства в Україні за територіальним походженням, надається дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України з серпня1987 року по 29 липня 1990 року знайшов підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач покликаються на те, що 20.03.2010 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гвіздів по вул. Перемоги № 1, Корецького району Рівненської області. Спадщину за законом позивач прийняла своєчасно, оскільки на момент смерті проживала разом спадкодавцем. Проте, при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено, оскільки за життя [PERSON] не оформив права власності на житловий будинок. Тому позивач була змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до Цивільного Кодексу України позивач є спадкоємцем спадкового майна за законом. Належність житлового будинку з надвірними будівлями в с. Гвіздів по вул. Перемоги буд. № 1, Корецького району Рівненської області, [PERSON], стверджується технічним паспортом від 26.05.2010 року за № 228, довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційний № 428/1018 від 27.05.2010 року. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ГЮ № 092126 від 20.04.2010 року виданого відділом РАЦСу Корецького районного управління юстиції Рівненської області. Родинні стосунки між позивачем та відповідачем підтверджуються свідоцтвом про шлюб І-ГЮ № 262335 від 17.06.1972 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

17.06.2010 року позивачка звернулась до суду і просить стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дітьми здорового стану, свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що діти часто хворіють, у звязку із чим вона змушена витрачати кошти на їх лікування. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Відповідач та його представник позов не визнали, свої заперечення мотивували тим, що з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 750 грн. щомісячно, що становить більше половини його доходу. Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлено, що шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано в 2007 році, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 2). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 750 грн. на місяць. Відповідно до виписок із історії хвороб дітей, вбачається, що [PERSON] хворіє тричі на рік. [PERSON] хворів в 2007 році чотири рази, в 2008 році - один раз, в 2009 році - три рази, в 2010 році - 2 рази. Однак суду не надано докази, що ліки, які витрачені, згідно чеків (а.с. 17 - 22) були витрачені позивачем у зв'язку із лікуванням дітей. Сердньомісячний дохід відповідача становить 1233,33 грн., розмір аліментів, що стягується з нього, становить 750 грн. 1233,33 - 750 грн. = 480 грн. отже у нього залишається менше, ніж 50 % його доходу. Відповідно до ч. З ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків, враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

17.06.2010 року позивачка звернулась до суду і просить з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 270 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Відповідач та його представник позов не визнали, свої заперечення мотивували тим, що з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 750 грн. щомісячно, що становить більше половини його доходу і він не має змоги надавати допомогу на утримання позивачки. Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних причин. Шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано в 2007 році, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 750 грн. на місяць. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Сердньомісячний дохід відповідача становить 1233,33 грн., розмір аліментів, що стягується з нього, становить 750 грн. 1233,33 - 750 грн. = 480 грн. отже у нього залишається менше, ніж 50 % його доходу. Відповідно до ч. З ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу, отже у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed