Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

14.10.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ТОВ «УФА «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 15.09.2008р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № VOP0GK0000000001, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 21809,22 доларів США., з терміном повернення до 15.09.2018р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 15,00% на рік за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № VOP0GK0000000001 від 15.09.2008р., з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р., на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Зі свого боку, позивач виконав передбачені кредитним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 21809,22 доларів США, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у нього виникла заборгованість перед банком. Станом на 09.07.2009р. відповідач мав заборгованість у розмірі 20514,54 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 156413,11 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 17912,58 дол. США; по процентам за користування кредитом у розмірі 1428,39 дол. США; по комісії за користуванням кредитом у розмірі 87,51 дол. США; крім того, відповідачу було нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 77,95 дол. США, та штрафні санкції в сумі 1008,11 дол. США. За умовами кредитного договору № VOP0GK0000000001 від 15.09.2008р. встановлено обов'язки боржника по сплаті відсотків за користування кредитом та погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, відповідно до графіку погашення кредиту. Представник позивача [PERSON] (яка діє на підставі доручення від 09.09.2009р.), в наданій суду 20.09.2010р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості перед банком в розмірі 20514,54 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 156413,11 грн., а також судові витрати в доход держави. З відповідачів ТОВ «УФА «Верус» та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнути солідарно 200грн. Крім того, в заяві від 20.09.2010р. представник позивача просила розглядати справу з винесенням рішення в судовому засіданні за її відсутності. Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - [PERSON], (який діє на підставі довіреності від 15.12.2009р.) в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Своєю заявою від 20.09.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідача 200 грн., визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] ні в попереднє, ні в судове засідання 15.02.2010р. та 20.09.2010р. не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, в справі є поштове повідомлення про завчасне отримання відповідачем судової повістки в судове засідання, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч. 4 ст. 74, ч.1 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним із відповідачів, а саме, ТОВ «УФА «Верус, по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №VOP0GK0000000001, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 21809,22 доларів США., з терміном повернення до 15.09.2018р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 15,00% на рік за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору строк повернення кредиту встановлюється графіком погашення кредиту, процентів тощо. Згідно із графіком, [PERSON] повинен був повертати кредитні кошти рівними частинами. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконував своїх обовязків за кредитним договором, станом на 09.07.2009р. відповідач мав заборгованість у розмірі 20514,54 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 156413,11 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 17912,58 дол. США; по процентам за користування кредитом у розмірі 1428,39 дол. США; по комісії за користуванням кредитом у розмірі 87,51 дол. США; крім того, відповідачу було нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 77,95 дол. США, та штрафні санкції в сумі 1008,11 дол. США. Як вбачається з наданої ПАТ КБ «Приватбанк» суду довідки, на день винесення рішення, тобто на 20.09.2010р., заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» не зменшилася, а навпаки зросла та складає 215029 грн. 28 коп., в тому числі є значна сума простроченої заборгованість по сплаті кредиту 9824,98 грн., та відсоткам 30982,41 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. З урахуванням викладеного, дослідивши письмові матеріали справи, з огляду на те, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобовязань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк підлягає заборгованість за кредитним договором № VOP0GK0000000001 від 15.09.2008р. станом на 09.07.2009р. в розмірі 156413,11 грн. що є еквівалентом 20514,54 доларів США, оскільки уточнень (збільшення суми) позовних вимог на день винесення рішення від позивача до суду не надходило ( а.с. № 2-3, 5-зворотня сторінка). В розрахунках ціни позову (судових витрат) суд також буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № VOP0GK0000000001 з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Але, приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 200 грн. солідарно з [PERSON] та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», не є трьохстороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] солідарно 200грн. на користь ПАТ КБ „ПриватБанк слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.10.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1564 грн. 13 коп. (1% від ціни позову в гривневому еквіваленті) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial