Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач 08 квітня 2009 року звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації недовиплачені кошти за ст. 37 ЗУ « Про статус... « в сумі 7709,20 гривень, та за ст. 39 ЗУ « Про стату с... « в сумі 19331,65 грн. за період з 01.02.2007 року по 1.02.2010 року, мотивуючи це тим, що він працює в ВАТ « Коросгенський шляхзалізобетон «, працює та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач звернувся до суду з заявою, представник відповідача з листом, в яких просять суд розглядати справ)' у їх відсутність. Позивач просить позовні вимоги задовольнити, а представник відповідача позовні вимоги не визнав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності судом встановлено , що позивач проживає і працює в місті Коростені, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст. 37,39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " . У спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованими розмірі, визначеному Постановою Кобінету Міністерства № 836 від 26.07.1996 року « Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « , а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення на територіях радіоактивного забруднення у вигляді щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати, а до ст. 39 даного Закону, працюючим громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно. Відповідно до Постанови КМУкраїни від 20 вересня 2005 року№936 Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено порядок виплати доплат за роботу в зоні відчуження, згідно з яким нарахуваннями виплати доплат за роботу в зоні забруднення працюючим особам проводиться управліннями соціального захисту населення місцевих органів виконавчої влади,пенсіонерам за місцем виплати пенсій, а тому зазначенні доплати позивачеві має нарахувати і виплатити відповідач . Суд уважає, що управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації, являється розпорядником цих коштів повинен здійснити позивачу перерахунок та виплату коштів у розмірах визначених ст. 39 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1.02.2007 року по 1.02.2010 року, а тому суд, зобовязує відповідача здійснити перерахунок та виплату вищевказаних коштів, а заперечення відповідача проти позову є безпідставним. Що стосується стягнення коштів передбачених ст. 37 вказаного закону, то в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки дані виплати проводяться за місцем проживання, а [PERSON] проживає в м. Коростені та згідно довідки вказані кошти отримує в управлінні праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial