Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 3502 гри. 47 кой. В своїй позовній заяві ТзОВ «Рівнетеплоенерго» зазначає, що позивачем здійснюється надання послуг з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], власником (квартиронаймачем) якого є відповідач (особовий рахунок 113619). Однак, внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, щодо своєчасного внесення поточних платежів за послуги теплопостачання, станом на 15.05.2010 року перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 3502 грн. 47 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та ЗО грн. по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Судовий збір просить стягнути з відповідача в прибуток місцевого бюджету. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся заздалегідь та у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник (квартиронаймач) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Частина 1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» також передбачає, що утримання приватизованих квартир(будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників. Відповідно до п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно де показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання н підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно ж умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідь:: до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайк: ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконанні з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 3502 грн. 47 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленою індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якик інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А, відтак, відповідачу нараховано також борг внаслідок інфляційних процесів за період : 11.11.2009 року по травень 2010 року включно, в сумі 70 грн. 24 коп. та 3 % річних, нарахованих ні суму заборгованості, що утворилась, яка становить 21 грн. 59 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Згідно з ч. З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнене від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволено частини вимог, а відтак з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток місцевоґ бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved