Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку успадкування, третя особа без самостійних вимог - відділ Держкомзему у м. Виноградів. Позов мотивовано тим, що 28.11.2000 року у м.Виноградів померла мати позивача, на день смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема земельна ділянка, яка належала спадкодавцю на праві власності, що посвідчувалося Державним актом про право власності на землю. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої, який прийняв належним чином спадщину, оскільки постійно проживав разом із матірю до її смерті та після її смерті вступив у фактичне володіння та управління її майном, організував її поховання. Другий син спадкодавця - відповідач - не вчинив дій на прийняття спадщини чи відмови від неї, не претендує на частку у майні. Через втрату оригіналу Державного акту позивач не правомочний. Тому змушений звернутися до суду за захистом права. Позивачем до суду подана заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] не зявився на судовий розгляд справи, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, заяв не надходило, причин неявки не повідомлено. Судовий розгляд справи за згоди позивача, висловленій у письмовій заяві, проведено на підставі наявних доказів у відповідності до ст.169, 224, 225 ЦПК України. Третя особа без самостійних вимог - Відділ Держкомзему у м.Виноградів - повідомлений про справу, про час і місце розгляду справи, причин неявки не повідомлено, заяв не надходило. Неявка представника третьої особи за таких обставин не є перешкодою для розгляду справи. Дослідивши подані докази, суд встановив наступне. 28.11.2000 року у м.Виноградові померла мати позивача - [PERSON]. На день її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, крім рухомого майна -нерухоме майно, а саме земельна ділянка площею 0,054 га, розташована за адресою -м.Виноградів, вул..Угочанська, 22. Заповіту померла не залишала. Земельна ділянка була виділена [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, і рішенням Виконкому Виноградівської міської ради від 24.12.1993 року №215 - передана безоплатно їй у приватну власність. За життя [PERSON] оформила у встановленому порядку правовстановлюючі документи на землю та здійснила державну реєстрацію права власності із отриманням Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК№004458, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1500. Спадкоємцями першої черги до майна померлої стали її діти - сторони по справі, чоловік спадкодавця - [PERSON] - помер 05.12.1994 року. Розглядаючи вказану справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Цивільного кодексу України в ред. 1963 року та Цивільного кодексу України від 2003 року, нормами Земельного кодексу України. У відповідності до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, до спадщини, яка відкрилася до набрання чинності цим кодексом та була прийнята спадкоємцями застосовуються норми ЦК України від 1963 року: ст.ст.524-527, 529, 549, 553. У відповідності до ст.529 ЦК України від 1963 року дружина та діти спадкодавця входять до першої черги спадкоємців за законом. Ст.549 встановлює, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння та управління спадковим майном. Ст. 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Успадкування є одним із способів набуття права власності на земельні ділянки, встановлених ст.131 ЗК України. Як встановлено судом із поданих доказів, позивач [PERSON] вважається таким, що належним чином прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті [PERSON], оскільки згідно довідки Виноградівської міської ради 19.05.10 року проживав разом із матірю до її смерті, а після її смерті фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, організував її поховання. Відповідач [PERSON] - інший спадкоємець першої черги за законом до майна померлої - не вчинив дій на прийняття спадщини чи відмови від неї, не претендує на спадкове майно після смерті його матері, що підтверджується його письмовою заявою, завіреною нотаріально. Спадкове майно - земельна ділянка - належна на праві власності спадкодавцю [PERSON] на підставі Рішення виконкому Виноградівської міської ради від 24.12.1993 року №215, право зареєстровано в Книзі записів за №1500. Отже, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку одноосібно успадкував земельну ділянку, що входить до складу спадщини, яка відкрилася на день смерті [PERSON], а отже, набув права власності. Підставою звернення позивача до суду за захистом свого права шляхом його визнання стала втрата оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно - земельну ділянку. Крім того, із відповіді Відділу Держкомзему у м.Виноградів встановлено, що видача дублікату Державного акту на право власності на землю у даному випадку є процесуально неможливою. Дана обставина - відсутність правовстановлюючого документу - є перешкодою для реалізації прав позивача, про що свідчить відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину від 11.05.2010року №24. Вимога позивача про визнання права відповідає встановленим законом способам захисту прав. А саме, даний спосіб передбачений, крім ст. 16 ЦК України, також п. «а» ч.З ст.152 ЗК України: захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Отже, оцінивши подані докази у їх сукупності, враховуючи, що в справі є достатні матеріали про взаємовідносини сторін, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обгрунтованими, поданими доказами доведено ті обставини, на які повивач посилається як на підставу своїх вимог, а відтак такі вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved