Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

01.09.2010 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на майно земельну ділянку в порядку спадкування, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за Заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,25 га вартістю 57424 грн. 10 коп., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області і належить померлій 28.11.2008 року [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №059998, виданого на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області від 27.02.2004 року за № 116-р та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю за № 010401600058 від 24.05.2004 року, мотивуючи тим, що отримати свідоцтво про прийняття спадщини не має можливості через те, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка, а саме, не вірно вказане цільове призначення земельної ділянки. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 09.08.2010 року, в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, пояснила, що позивач отримати свідоцтво про прийняття спадщини не має можливості через те, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка, а саме, не вірно вказане цільове призначення земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON], яка діє на підставі рішення № 3 від 18.04.2006 року про обрання секретаря Троїцько-Сафонівської сільської ради, виданого [PERSON] сільською радою, в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала, щодо визнання права власності на земельну ділянку за позивачем. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, після смерті [PERSON], яка померла 28.11.2008 року, що підтверджено ксерокопією свідоцтва про смерть, серії 1-ФП № 078448, виданого 01.12.2008 року [PERSON] сільською радою Казанківського району Миколаївської області (а.с.7), відкрилась спадщина на земельну частку (пай), площею 7.25 га вартістю 57424 грн. 10 коп., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області і належала померлій [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 059998, виданого на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації № 116-р від 27.02.2004 року (а.с.9), що підтверджено довідкою № 1056 виданою відділом Держкомзему у Казанківському районі Миколаївської області від 04.06.2009 року (а.с.11). При огляді ксерокопії Заповіту, серії АЕІ № 783744 виданого приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області від 18.02.2002 року (а.с.8) видно, що [PERSON] заповідала належну їй на підставі сертифікату серії МК № 0135173 земельну ділянку [PERSON]. При огляді ксерокопії спадкової справи, встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, що підтверджується ксерокопією Заповіту серії АЕІ № 783744 виданого приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області від 18.02.2002 року (а.с.8), спадщину прийняв, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка, а саме, не вірно вказане цільове призначення земельної ділянки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, інші спадкоємці, які мають право на обовязкову частку - відсутні, а тому відповідно до положень ст.ст.1223, 1269, ч.3 ст.1296 ЦК України, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved