Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» має право на отриманні соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком Всупереч ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.,21 Конституції України, з 2009 року по даний час відповідач здійснює нарахування та виплату підвищення до пенсії не в повному розмірі. У звязку з цим позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача і просить визнати дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії протиправними та зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплатити їі^ 30% надбавку до пенсії за період з 01.01.09р. по день розгляду справи та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач обґрунтовував свої заперечення нормами ст.19 Конституції України, п.2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах №8-2 від 30.04.2002 року в частині завдань Пенсійного фонду України щодо^ ефективного та цільового використання коштів, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.28 Закону України « загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині застосуван розміру мінімальної пенсії за віком, ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в частині забезпечення державних соціальних гарантій за рахунок коштів Державного бюджету України і, з урахуванням викладених доводів, просив у задоволенні позову відмовити. 1 В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. В звязку з поданими клопотаннями суд на підставі ст.169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов до наступних висновків. Позивачка має статус «Дитини війни», що підтверджується копіє: пенсійного посвідчення, а тому, відповідно до ст. 6 Закону . України соціальний захист дітей війни», вона має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Із заперечень відповідача вбачається, що за період часу з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року позивачці виплачена надбавка до пенсії в неповному розмірі. Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004, чинній у 2009 -2010 роках) дітям війни пенсія або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. , Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 -2010 роках дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідач при виплаті'позивачці підвищення до пенсії у 2009 - 2010 роках керувався п.8 постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яким встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення ' проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 грн., з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 грн. Але розмір підвищення, встановлений в п.8 Постанови №530 від 28.05.2008р., суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», і тому не може бути застосований за нормою ч.4 ст.8 ЦПК України, якою визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною [PERSON] України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. \\ |-і При цьому слід враховувати, що п.6 ч.І ст.92 Конституції України передбачено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна [PERSON] України. Конституція не надає [PERSON] України права делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову. \\ \\ І Доводи відповідача щодо відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, суд до уваги не приймає, оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, а тому наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про^соціальний захист дітей війни». Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і ; свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязанню;^ забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом й.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених і| законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», у тому числі і право на отримання 30% доплати до пенсії. Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчйми відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом З цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України таї мають завданням - забезпечення призначення та виплати пенсії. Отже, обовязок | по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України. Виходячи зі змісту Конституції України та наведених нормативно-правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як на обґрунтування правомірності невиконання своїх зобовязань перед позивачем, і вважає, що вказані доводи не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.І ст'.88 ЦПК України. ^ і На підставі викладеного,

Outcome: approved