overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] Він мотивував свої вимоги тим, що 06.03.2003 р. Софіївською сільською радою Первомайеького району Миколаївської області, актовий запис № 1 був зареєстрований їх шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають доньку Марію, [INFO], яка проживає з відповідачкою. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинені більше як рік тому з тієї причини, що між ними втрачене почуття поваги, несумісність характерів, різних поглядів на життя. Подальше їх сумісне життя неможливе. На примирення не згоден і вважає, що їх сімя розпалася остаточно, просив їх шлюб з відповідачкою [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] Він мотивував свої вимоги тим, що 06.03.2003 р. Софіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 1 був зареєстрований їх шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають доньку Марію, [INFO], яка проживає з відповідачкою. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинені більше як рік тому з тієї причини, що між ними втрачене почуття поваги, несумісність характерів, різних поглядів на життя. Подальше їх сумісне життя неможливе. На примирення не згоден і вважає, що їх сімя розпалася остаточно, просив їх шлюб з відповідачкою [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, шлюб просив розірвати, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] направила в судове засідання заяву слухати справу у її відсутність, на розлучення згодна. Після розлучення просить залишити їй прізвище «Єрмакова». Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідачка визнала позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та в силу ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімї не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки Олени, 2007р.н., у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного життя вона з відповідачем мають доньку Олену, 2007р.н. Донька знаходиться на її утриманні. В подальшому бажає отримувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріально не підтримує. Донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Іншим особам відповідач аліменти не сплачує. В попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з наведених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час: та місце розгляду справи належно повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦГЖ України. Суд вважає можливим розглядати справу на підставі наявних доказів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання, що відповідає положенням ч.4ст. 130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження - сторони мають сина [PERSON], 16.04.2001р.н. Згідно довідки з місця проживання від 26.07.2010р. донька проживає з позивачем. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд, з врахуванням обставин, відповідно до вимог ст.1й2 Сімейного кодексу України, вважає що з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказала, що між нею та відповідачем 15 березня 2002 року було зареєстровано шлюб у відділі РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 50. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб з відповідачем не розірвано. Позивачка також вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 'А частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового- міні-м-уму для литинн ж!дпотлгноро-віку.- -ночитгаючи- т дня подання заяви та до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження дитини серії 1- ЖС № 143837 батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Шлюб між сторонами не розірвано, дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. За викладених обставин, суд, вважає позовні вимоги законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача 66000 грн., які були надані в позику, 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 4950 грн., судових витрат по справі - судового збору в сумі 708 грн.50 коп. та витрат по оплаті ІТЗ судового процесу в розмірі 120 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити, оскільки відповідач отримав в позику гроші для оплати навчання дочки, використав їх на придбання автомобіля, якого розбив, обіцяв гроші повернути, але так і не повернув. Відповідач, повідомлений у встановленому порядку про розгляд справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до наданої суду боргової розписки, складеної 25.09.2006 року, відповідач [PERSON] вказав, що він взяв у борг у [PERSON] грошову суму в розмірі 66 тисяч гривень, які зобовязувався повернути по 22 тисячі кожного 1 листопада протягом 3 років починаючи з 1 листопада 2007 року. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із змісту розписки вбачається, що точною датою повернення боргу є 1 листопада 2009 року, проте відповідач взятих зобовязань до цього часу не виконав. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки 3% річних від простроченої суми за один рік становлять 1980 грн., за весь період прострочення необхідно стягувати 5940 грн., проте суд не вправі вийти за межі заявлених позовних вимог, тому підлягає до стягнення 4950 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 січня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, але спільне життя не склалося, між подружжям немає взаємоповаги та розуміння, що призвело до відчуження та втрати почуття любові, шлюбні відносини остаточно припинені в серпні 2009 року. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що шлюбні відносини припинені остаточно. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі за згодою позивача. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до збереження шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. 19січня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 22.04.2008, серія І-ВЛ № 088516. Внаслідок відсутності взаєморозуміння, почуття поваги та любові сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2009 року, з того ж часу не проживають однією сімєю. Проти примирення позивачка заперечує, вважаючи неможливим поновлення шлюбних відносин. Майнового спору між подружжям немає. Дітей від шлюбу подружжя не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін або одного з них, що мають істотне значення, або їх дітей. За таких обставин суд вважає, що сім'я існує формально, остаточно розпалась та поновлена бути не може. Позов заявлено обгрунтовано та він підлягає задоволенню. Суд вважає можливим судові витрати покласти на позивачку згідно її клопотанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Старобільського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своєї заяви заявник [PERSON] посилається на те, що її батьком був [PERSON], який загинув під час Великої Вітчизняної війни, про що свідчить повідомлення. Батька було нагороджено медаллю «За бойові заслуги» та орденом «Червоної зірки», а її було визнано дитиною загиблого ветерана війни [PERSON] У звязку з тим, що в повідомленні про смерть помилково вказали прізвище батька на російській мові як «Лебедев», вона не може отримати надбавки до пенсії, на яку має право згідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», тому вона звернулася до суду для встановлення факту належності її загиблому батькові [PERSON] анкети-запиту 247363 нагородження виданого на імя «Лебедева Афанасия Никифоровича» (російською мовою) [INFO]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила розглянути справу в її відсутність. Представник заінтересованої особи [PERSON] до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутність. Відповідно до рішення Старобільського районного суду Луганської області від 02 квітня 2008 року [PERSON], померлий 12 січня 1944 року є батьком [PERSON]. Згідно копії повідомлення [PERSON] загинув під час Великої Вітчизняної війни. Відповідно до копії Анкети-Запиту уродженець [INFO] - [PERSON], [INFO] був нагороджений медаллю «За бойові заслуги» та орденом «Червоної зірки». Дослідивши матеріали справи і оскільки відповідно до ч.І ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а встановлення факту належності правоустановлюючого документу має для заявника [PERSON] юридичне значення, тому суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту належності правоустановлюючого документу - законною, обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Заявниця звернувся до суду, мотивуючи це тим, що вона 22 грудня 2008 року отримала у спадщину трикімнатну квартиру № 30,що знаходиться по вулиці Літвінова, будинок № 6 в смт. Петрове, Кіровоградської області, на момент успадкування в ній ніхто не проживав, а квартира знаходилася в жахливому стані, після чого заявниця вирішила продати квартиру. При зібранні документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири виявилося, що в ній зареєстровані громадяни [PERSON] та [PERSON], про яких майже чотири роки немає відомостей та про місце їх проживання. В звязку з цим покупець відмовляється посвідчувати договір купівлі продажу і вимагає повернути гроші за придбану квартиру а , тому заявниця вимушена звернутися до суду , щоб визнати їх безвісно відсутніми для належного оформлення договору купівлі- продажу. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву в повному обсязі. Представник зацікавленої особи з МК СГІРФО Петрівського РВ УМВС України в судове засідання не зявився, проте письмовою заявою прохав слухати справу без його участі, із заявленими вимогами згідний. Заслухавши пояснення заявниці, свідків які підтвердили, що в вище зазначеній квартирі ніхто не проживає більше шести місяців, дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісти відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В судовому засіданні встановлено, що факти відсутності відомостей та не проживання громадян [PERSON]. та [PERSON] за адресою вулиця Літвінова,6/30 в смт. Петрове з 2006 року і по теперішній час підтверджуються довідкою (а.с.15), виданою Петровською селищною радою. Визнання [PERSON]. та [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявниці для того, щоб належним чином оформити договір купівлі-продажу успадкованої квартири. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать, що останні відомості про [PERSON]. та [PERSON] були одержані в 2006 році, то початком їх безвісної відсутності слід вважати 01 січня 2006 року. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

28.07.2010 року заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві зазначено: 10.07.2010 року помер [PERSON], який був чоловіком заявника. З метою отримання пенсії померлого вона звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в Валківському районі, проте в переоформленні справи їй було відмовлено, оскільки в свідоцтві про укладення шлюбу її прізвище та прізвище чоловіка зазначено як " Ольховська" та "Ольховський". Вимагає встановити факт, що свідоцтво про шлюб № 128051, актовий запис № 4, видане 05.02.1958 року на ім'я [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], дійсно належить їй та той факт, що [PERSON], який помер 10.07.2010 року є чоловіком останньої. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та підтвердила обставини, що викладені в позовній заяві. Представник УПФУ в Валківському районі Харківської області в судовому засіданні була відсутня, хоча належним чином та своєчасно повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Вислухавши сторони та вивчивши докази, що є у справі суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 липня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 274000, виданого Мельниківською сільською радою, Валківського району, Харківської області.( а.с. 5 ) Як вбачається з фотокопії свідоцтва про шлюб серії ЧЕ № 128051, виданого Мельниківською сільською радою, Валківського району, Харківської області прізвище заявниці та її померлого чоловіка помилково зазначено українською мовою як "Ольховський" та '"Ольховська", що викликає розбіжності з йогог записами в інших правовстанавлюючих документах, де воно зазначено українською та російською мовою як " Вільхівський" та " Вільхівська", зокрема в паспорті, довідці ВТЕК тощо. ( а.с. с. 2-3, 6,7) Враховуючи вище викладене, є всі підстави вважати, що свідоцтво про шлюб серії ЧЕ № 128051, актовий запис № 4, видане 05.02.1958 року на ім'я [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], дійсно належить заявниці та [PERSON], який помер 10.07.2010 року є чоловіком останньої. Відповідно до ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я та по батькові і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] 02 липня 2010 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту родинних відносин. В своїй заяві посилався на те, що 21 червня 2009 року померла його мати [PERSON], спадкоємцем майна якої він є. Але свідоцтво про право на спадщину отримати не може, оскільки в його свідоцтві про народження в графі мати зазначено [PERSON]. Актовий запис про зміну прізвища матері не зберігся. У звязку з викладеним, заявник просив суд в поданій до суду заяві встановити факт того, що він є сином [PERSON], яка померла 21 червня 2009 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник підтримали подану до суду заяву та просили її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши заявника та його представника, показання свідків та дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 червня 2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Заявник згідно паспорту громадянина України є [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. Згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON] в графі мати зазначено російською мовою [PERSON]. Відповідно до повідомлення відділу РАЦС Полтавського районного управління юстиції Полтавської області актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1944-1949 роки по Полтавському районі відсутній. Перевірку проведено за 1941-1956 роки по первинних та за 1944-2009 роки по поновлених актових записах про шлюб. Також встановлено, що за життя [PERSON] залишила заповіт від 22 лютого 1993 року, згідно якого все майно заповіла сину [PERSON]. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що факт того, що заявник [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла 21 червня 2009 року підтверджується дослідженими по справі доказами. Вказаний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла 21 червня 209 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Солоп) К.В. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.08.1995 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 458, мотивуючи тим, що з липня 2010 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що останнім часом відповідачка вела аморальний образ життя. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала, просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.08.1995 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони з липня 2010 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що останнім часом відповідачка вела аморальний образ життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син [PERSON] залишається проживати з матірю, питання щодо стягнення аліментів на його утримання буде вирішуватись окремо. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки донька продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. У теперішній час [PERSON] є студенткою Харківського інституту Міжрегіональної академії управління персоналом денної форми навчання (термін навчання до липня 2013 р.) та потребує матеріальної допомоги. (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, не надає. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гр. На підставі викладеного та

Outcome: approved