Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Петровського» про стягнення уми вкладу та нарахованих відсотків. В обґрунтування позову зазначив, що 02.02.2009 року між ним та відповідачем було укладено договір №189 про залучення внеску члена кредитної спілки. Він виконав умови договору, зазначені в п.1.1,що підтверджується квитанцією №1085 від 02.02.2009 року про внесення в касу відповідача грошей в сумі 76907 грн. 25 коп. Відповідачем відповідно до п.2.3 договору 01.04.2009 року була виплачена процентна ставка в сумі 1474 грн. 93 коп., 24.04.2009 року в сумі 500 грн., 28.04.2009 року в сумі 500 грн., 06.05.2009 року в сумі 300 грн., а всього 2774 грн. 93 коп. Інших виплат не проводилось. В п.2.3. договору вказано, що якщо загальна сума внесених в касу спілки грошей складає більше або дорівнює 50000 грн., то процентна ставка складає 25% річних. Гроші були внесені в касу 02.02.2009 року. Договір був укладений на один рік, тобто по 02.02.2010 року. Таким чином сума процентів складає: 76907,24 грн. х 25% = 19226,81 грн. Відповідачем порушено п.п.2.3,2.4 договору та по теперішній час гроші не виплачені. Відповідно до п.3.3.1. договору він 01.10.2009 року направляв заяву про розірвання договору, на яку відповідача відповіді не надав та не повернув суму вкладу та нараховані проценти. В звязку з цим, просив суд стягнути з відповідача суму внеску в розмірі 76907 грн. 24 коп. та нараховані відсотки в розмірі 19226 грн. 81 коп. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив задовольнити останню в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. З урахуванням зазначеного та думки позивача, судом у відповідності до положень ст.ст.169,224,225 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02.02.2009 року між сторонами було укладено договір №189 про залучення внеску (внеску) члену кредитної спілки на депозитний рахунок «Пенсія-1», відповідно до п.1.1 якого позивачем зроблено внесок на депозитний рахунок в сумі 76907 грн. 24 коп., а спілкою прийнято внесок на умовах строковості, зворотності та платності з дати внесення внеску до 02.02.2010 року (а.с.5-6). Відповідно до п.2.3 договору процента ставка за внеском встановлюється в залежності від суми внеску, що фактично знаходиться на депозитному рахунку. Якщо загальна сума внеску більше або дрівнює 50000 грн., то процента ставка становить 25% річних. Відповідно до п.2.4 договору нараховані проценти виплачуються щомісячно. Відповідно до п.2.9 договору спілка зобовязується повернути члену кредитної спілки суму внеску, а також сплатити нараховані на внесок проценти в день, зазначений в п.1.1 договору у випадку закінчення строку внеску. Відповідно до п.3.3.1. договору член кредитної спілки має право в будь-який час достроково розірвати договір, письмово попередивши про це спілку. В такому випадку спілка протягом 30 днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення повертає члену кредитної спілки внесок та сплачує належні проценти, виходячи з процентної стави, вказаної в п.2.5 договору. Як вбачається з наданої позивачем квитанції №1085 від 02.02.2009 року [PERSON] було сплачено членський внесок в сумі 76907 грн. 24 коп. (а.с.7). 01.10.2009 року останній звернувся до відповідача з заявою про розірвання договору та виплату грошових коштів. Проте відповіді на цю заяву до теперішнього часу не отримав. Відповідно ч.3 ст.3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обовязки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод. \~ \~ \~ Згідно ч.1 ст.23 вказаного закону внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до ч.2 цієї статті кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для не грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. З урахуванням зазначених вище обставин, вимог закону та умов договору, враховуючи, що умови договору №189 від 02.02.2009 року відповідачем належним чином не виконані, сума вкладу та нарахованих відсотків відповідно до п.3.3.1 договору (після подачі позивачем заяви про розірвання договору) та п.2.9 договору (після закінчення строку дії договору) в повному обсязі не повернута, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та з відповідача на його користь слід стягнути на суму вкладу в розмірі 76907 грн. 24 коп. та нараховані відсотки в сумі 16451 грн. 88 коп. (76907,24 грн. х 25% = 19226,81 грн. фактично сплачені відсотки в сумі 2774 грн. 93 коп.) Також у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені останнім при подачі позову судовий збір в сумі 926 грн. 52 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 1046 грн. 52 коп., а на користь держави судовий збір в сумі 7 грн. 07 коп.

Outcome: partial