Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що з 01.09.1981 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина - на даний час повнолітнього [PERSON], що є третьою особою по справі. За час шлюбу вони [PERSON] та [PERSON], як подружжя вступили до ЖБК № 71 «Гранит» та отримали у власність квартиру [ADDRESS], яка була за усною домовленістю оформлена на відповідачку. Остання отримала свідоцтво про право власності на вказане житло. Після розірвання шлюбу відповідачка відмовляється у добровільному порядку поділити спільне майно, а тому просить: визнати рішення виконкому Сумської міської ради від 27.11.08 р. про приватизацію квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] частково недійсним, визнати свідоцтво про право власності [PERSON] на кв.№177 по вул. Інтернаціоналістів, буд. 6 в м. Суми частково недійсним, визнавши за позивачем право власності на ? частку цієї квартири та вселити його в спірну квартиру та визначити порядок користування нею, виділивши [PERSON] кімнату 2 площею 16.8 кв.м., яка обладнана лоджією площею 3,6 кв.м., а [PERSON] - кімнату 3 площею 11.6 кв.м. Всі інші приміщення: коридор, ванну кімнату, туалет та кухню залишити в їх спільному користуванні. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовільнити. Представники виконавчого комітету Сумської міської ради, третьої особи ЖБК № 71 «Гранит» в судове засідання н з'явилися, хоча належним чином про час і місце розгляду справи були повідомлені. Третя особа: [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги [PERSON]. вважаючи, що відповідачка порушила право на житло як його батька - позивача так і його як дитини, коли [PERSON] оформила право власності на спірну квартиру. При цьому, коли остання оформлювала право власності на спірне майно, як зазначає третя особа, відповідачка навмисно зобов'язала позивача знятися з реєстраційного обліку за адресою, де знаходиться квартира, на яку претендує його батько [PERSON] М\\М.. Відповідачка [PERSON] проти вимог заперечує, вважає, що позивач пропустив строки позовної давності із зверненням до суду з вказаною позовною заявою. Суд заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, в тому числі № 2- 1854/06 дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.08.1981 року по 23.06.2006 року , що підтверджується копією судового рішення на а.с. 45. Як вбачається з вказаного судового рішення, останнє набрало законної сили 04.07.2006 року. [PERSON] отримала 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48,6 кв.м., з них житловою площею 28,4 кв.м. (а.с. 31-32). Підставою для отримання спірної квартири відповідачкою є Рішення виконавчого комітету Сумської міськком ради № 295 від 20.06.2000 року (а.с. 29,108-109). З довідки третьої особи ЖБК «Граніт-71» вбачається, що [PERSON], сплатила вартість спірної квартири в повному обсязі 25.02.1993 року (а.с. 9), тобто перебуваючи з позивачем у шлюбі. Згідно рішення Зарічного районного суду м.Суми від 23.06.2006 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (справа № 2-1854/06 ). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Також, відповідно до ч. 1 ст. 70 вказаного кодексу визначено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що частки спірної квартири у спільній сумісній власності між сторонами не обумовлювалися, а шлюбний договір не укладався. Позивач зазначає , що він не був присутній при слуханні справи про розірвання шлюбу та відмітки в паспорті гр.. України в органах РАЦС про розірвання шлюбу у нього відсутній. На думку суду вказані аргументи та пояснення позивача та третьої особи є сумнівними, необґрунтованими та такими , що не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються відповідними доказами. Згідно зі ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до норм цього закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту держреєстрації. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка , як член кооперативу отримала свідоцтво про право власності на спірну квартиру 27.11.2008 року (а..с 29-32). Більш того, позивач не заперечував в суді того факту, що особисто з власної ініціативи знявся з реєстрації за спірною адресою. Також, слід зазначити, що позивач та третя особа ([PERSON]М.) не довели суду факту протилежного, що [PERSON] якимось чином перешкоджала у користуванні позивачем спірною квартирою, а навпаки зазначали про те, що дійсно вони мають ключі від спірної квартири, комунальні послуги вони не сплачують, оскільки проживають окремо один від одного та не користуються спірною квартирою. В судовому засіданні сторони підтвердили факт того, що не проживають у спірній квартирі. Суд вважає, що необхідне застосувати строки позовної давності до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем (зокрема ст. 72 СК України ). Тому за таких обставин, суд вважає відмовити позивачу у задоволенні його вимог, щодо поділу спільного сумісного майна подружжя в зв'язку із пропуском строків звернення до суду із вказаними вимогами. Інші доводи, які наведені позивачем та його представником спростовуються матеріалами справи, та не ґрунтуються на доказах. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed