Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 1 жовтня 2009 року на Люстдорфській дорозі в місті Одесі з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода. При цьому належний позивачу автомобіль марки «NISSAN ALMERA», реєстраційний № [NUMBER], отримав механічні пошкодження. 25 листопада 2009 року постановою Суворовського районного суду м. Одеси [PERSON] визнаний винним по ст. 124 КпАП України та позбавлений права управління транспортними засобами строком на 1 рік. Постанова вступила у законну силу 29 грудня 2009 року. У зв'язку з вказаним, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 44.135 гривень та судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач та представник позивача не заперечують проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 1 жовтня 2009 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «VOLVO», реєстраційний № [NUMBER], на вулиці Люстдорфська дорога в місті Одесі, при об'їзді транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «NISSAN ALMERA», реєстраційний № [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку під керуванням позивача [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у порушенні п.10.1 Правил дорожнього руху України, у скоєнні ДТП та пошкодженні належного позивачу автомобіля підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2009 року, відповідно до якої [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та позбавлений права управління транспортними засобами строком на 1 рік. Постанова вступила у законну силу 29 грудня 2009 року (а. с. 5-6, 7-8). Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З врахуванням встановлених обставин, за наявністю вини відповідача у порушенні Правил дорожнього руху України та виникненні дорожньо- транспортної пригоди, суд вважає, що у відповідача дійсно виник правовий обов'язок відшкодувати заподіяну внаслідок ДТП шкоду у повному обсязі. Згідно з 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Внаслідок виниклої з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «NISSAN ALMERA», реєстраційний № [NUMBER], який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Згідно висновку спеціаліста-оцінювача Лабораторії експертних досліджень «Пале» [PERSON] за № 10-017 від 18 жовтня 2009 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «NISSAN ALMERA», реєстраційний № [NUMBER], складає 41.814 гривень 64 копійки, втрата товарної вартості вказаного автомобіля внаслідок ДТП та наступного його ремонту складає 2.321 гривні 32 копійки, а всього вартість матеріальної шкоди , яка завдана власнику автомобіля марки «NISSAN ALMERA», реєстраційний № [NUMBER], складає 44.135 гривень 96 копійок ( а. с. 11-16). Дослідження проведено з дотриманням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №145/5/2092, та висновок спеціаліста-оцінювача належним чином обґрунтований, суд не має підстав сумніватися в достовірності висновку спеціаліста-оцінювача, його компетентності або об'єктивності, тому вважає, що внаслідок ДТП відповідач дійсно завдав позивачу майнову шкоду у розмірі 44.135 гривень 96 копійок. За проведення дослідження [PERSON] сплатив 576 гривень, що підтверджується рахунком № 10-017 від 12 жовтня 2009 року ( а. с. 10). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи позивач та його представник довели ті обставини, на які вони посилаються як на підставу позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з розглядом справи позивач витратив власні грошові кошти на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 441 гривні 35 копійок та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 35 гривень, які суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши всі обставини в їх сукупності, суд вважає, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 44.135 гривень 96 копійок, а також судових витрат у розмірі 1.052 гривні 35 копійок з наступного розрахунку (441,35 + 35 + 576 = 1052, 35), а всього 45.188 гривень 31 копійку з наступного розрахунку: (44.135, 96 + 1052, 35 = 45.188, 31).

Outcome: approved