Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що згідно спільного рішення адміністрації ВАТ «Рівнеазот» та профкому №132 від 16 червня 1999 року [PERSON] адміністрацією ВАТ «Рівнеазот» була надана жила площа в гуртожитку №1 за адресою м.Рівне вул.. Відінська, 37, кім. 157. 24.12.1999 року відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС за зазначеною вище адресою була проведена реєстрація Відповідача та його дружини - [PERSON] та їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] (14.03.96 р.н.). Гуртожиток № 1 знаходиться на балансі ВАТ «Рівнеазот» і використовується для тимчасового проживання працівників підприємства. [PERSON] та неповнолітня [PERSON] знялися з реєстраційного обліку добровільно 18.09.2003 року. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, але з реєстраційного обліку не знятий. Як вбачається з матеріалів перевірки паспортного режиму на відповідність реєстрації громадянина та фактичного проживання в гуртожитку, Відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2003 року по теперішній час, його місце проживання невідоме. Таким чином, вважають, що Відповідач втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності його понад шість місяців у квартирі. Відповідно до порядку передбаченого ЖК України відповідач підлягає визнанню такими, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так судом встановлено, що будівля за адресою м. Рівне вул. Відінська 37, належить ВАТ «Рівнеазот» на підставі приватної власності згідно наказу органу Фонду державного майна №1003 від 4 листопада 1995 року. 24.12.1999 року відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС за зазначеною вище адресою була проведена реєстрація Відповідача та його дружини - [PERSON] та їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] (14.03.96 р.н.). 18 вересня 2003 року, [PERSON] та неповнолітня [PERSON] знялися з реєстраційного обліку добровільно. Відповідно до ст. 18 ЖК України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. У відповідності до вимог ст.,71 ЖК України наймач жилого приміщення або члени його сім'ї можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням в разі не проживання в цьому жилому приміщенні без поважних на це причин більше шести місяців. Даний факт підтверджується поясненнями завідувача гуртожитку № 1 [PERSON], свідка [PERSON] яка проживає в даній квартирі актами перевірки паспортного режиму на відповідність реєстрації громадянина та фактичного проживання в гуртожитку № 1 на вул. Відінській, 37, кім. 157 від 12.03.07 р., 26.03.07 р., 10.12.08 р., 15.04.2010року. Частиною першою ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів па підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином позивачем в судовому засіданні повністю доведено обставини на яких грунтуються позовні вимоги. Судом не встановлено обставин, які перешкоджали б визнанню [PERSON] такими, що втратив право користування кімнатою № 157 в м. Рівне по вул. Відінській 37. На підставі викладеного та відповідно до ст. 18,71 ЖК України,

Outcome: approved