Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 07.02.2010 року померла її бабуся - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: жилий будинок за № 36 по вул.Щорса, с. Нехворощ та дві земельні ділянки біля будинку: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0.47 га - для ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємець за законом першої черги є мати позивача - [PERSON]. Мати спадщину не приймала і не бажає її приймати. Позивач спадкує за заповітом від 22.12.2003 року, згідно якого [PERSON] заповіла їй все своє майно. Вона подала заяву про прийняття спадщини державному нотаріусу Андрушівської державної нотаріальної контори , однак не може реалізувати своє право на отримання спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельні ділянки. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26. 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за нею право власності на жилий будинок за № 36 по вул.Щорса, с. Нехворощ, Андрушівського району та на земельні ділянки: площею 0, 25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель 0,47 га - для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, обгрунтувавши вищенаведеними обставинами та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Судом встановлено, що 07.02.2010 року померла - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Позивач спадкоємець за заповітом, що підтверджується заповітом від 22.12.2003 року (а.с.5). Довідкою Нехворощанської сільської ради № 385 від 11.06.2010 року підтверджується, що згідно запису в погосподарській книзі № 1, особовий рахунок № 56 за 2006-2009 роки, за [PERSON] значиться житловий будинок за адресою: вул.Щорса, 36, с. Нехворощ, Андрушівського району Житомирської області (а:с.6). Згідно довідки БТІ право власності на даний час не зареєстровано. Рішенням Нехворощанської сільської ради № 17 від 13.06.1994 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,47 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.7). Як видно із довідки державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадщину прийняла за заповітом [PERSON], тобто позивач (а.с.17-18). Тому позивач, як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину, має право на майно спадкодавця. Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. З ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV , згідно з якими , право власності на нерухоме майно , набуте згідно діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень». Згідно ст. 120 ЗК України позивач набуває право власності на земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, щопозов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved