Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

22 березня 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до Кузнецовського міського комунального підприємства (далі по тексту КМКП) про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги мотивує незаконністю наказу про звільнення його з роботи та допущеними відповідачем порушеннями вимог п.1 ст.40, ч.2 ст.40,частин 1 та 2 ст.42, ч.1 ст.49-2 КЗпП при звільненні його з роботи. А саме: невідповідність формулювання причин звільнення в трудовій книжці та наказі про звільнення №57-к від 22.02.10, невідповідність наказу КМКП №471 від 13.08.10 про скорочення посади, яку він займав, причинам звільнення, вказаним у наказі №57-к; недотримання позивачем вимог щодо персонального попередження про наступне звільнення не пізніше ніж за два місяці та одночасного пропонування працівникові іншої роботи; не враховано його переважне право на залишення на роботі; заборона звільнення з підстав, зазначених у п.1 ст.40 КЗпП України, при наявній можливості переведення працівника за його згодою на іншу роботу. У поданому запереченні проти позову відповідач просить у позові відмовити через необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. У запереченні вказує, що згідно ст.64 ГК України підприємство (власник або уповноважений ним орган) вправі самостійно встановлювати чисельність працівників і штатний розпис та вносити до нього відповідні зміни, враховуючи потреби виробництва. Позивач був звільнений з роботи згідно з наказом №57-к від 22.02.2010 року по п.1 ст.40 КЗпП (скорочення штатного розпису). Скорочення штатного розпису відбулось на підставі наказу КМКП №471 від 13.08.09 про внесення змін до штатного розпису КМКП, згідно з яким посада, яку займав позивач - старший начальник зміни дільниці водопостачання УЕРЗМ КМКП підлягає виведенню із штатного розпису. Про наступне вивільнення позивач був попереджений 11 вересня 2009 року, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою відділення зв»язку про вручення попередження позивачу та поштова квитанція про відправку попередження позивачу. Згода на вивільнення позивача була отримана від виборного органу профспілки, членом якої є позивач, що підтверджується протоколом засідання профкому КМКП №24 від 22.10.09. У судовому засіданні позивач повністю підтримав позов. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задоволити, з підстав, вказаних у позові. Крім того пояснив, що при розгляді профспілковим комітетом КМКП подання власника про надання згоди на звільнення позивача, позивач присутній не був. Звільнення відбулось через 3 місяці після надання профспілкою згоди на звільнення позивача, що є порушенням ч.3 ст.43 КЗпП. Відповідач в порушення вимог ч.2 ст.40 КЗпП не пропонував перевести позивача на іншу роботу в КМКП, хоча за період з вересня 2009 по лютий 2010 на роботу в КМКП, в тому числі і по переводу, була прийнята значна кількість працівників.Попередження про звільнення позивач не отримував. В судовому засіданні представники відповідача просили у позові відмовити з підстав, вказаних у запереченні. Також вказали, що перевести його на іншу роботу позивач не просив, тому робота йому не пропонувалась. Згода на вивільнення позивача була отримана від профспілки, що підтверджується протоколом засідання профкому КМКП №24 від від 22.10.09. Також вказали, що у період з 01.07.09 по 14.06.10 в КМКП були прийняті на роботу, в тому числі і по переводу, 112 осіб. В судове засідання 18.10.2010 представники відповідача не з»явились. Від в.о директора КМКП поступила заява про розгляд справи за відсутності представників відповідача. Оскільки, сторонами подано всі наявні докази, представники відповідача давали пояснення на минулих судових засіданнях, суд,

Outcome: approved