Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

30 квітня 2010 року Заступник прокурора м. Чернігова звернувся до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 31 січня 2010 року у вечірній час, між позивачем та [PERSON] виник словесний конфлікт, внаслідок чого остання завдала тілесних ушкоджень [PERSON], які згідно висновку експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичних експертиз» № 313 від 03.03.2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Рішенням НВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 22.03.2010 року за вказаним фактом в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Згідно виписки - епікриз № 1388 з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Чернігівської міської лікарні № 2 з 31.01.2010 року по 10.02.2010 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій, гематома мяких тканин обличчя та нижньої повіки лівого ока, забійна рана верхньої губи, і за цей час понесла значні матеріальні витрати у розмірі 466,55 грн., що підтверджується доданими до заяви довідками лікарні та фіскальними чеками. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичній особі, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. [PERSON] є непрацюючою особою. Розмір мінімальної заробітної плати станом з 31.01.2010 по 10.02.2010 року становив 744 гривень. В лютому 2010 року 20 робочих днів. Мінімальна заробітна плата за один робочий день становить: 744грн. : 20 = 37,2 грн. Враховуючи те, що позивач перебувала у лікарні з 31 січня 2010 року по 10 лютого 2010 року (7 робочих днів), втрачений її заробіток внаслідок ушкодження здоровя становить: 37.2 грн. х 7 роб. дн. = 260.4 грн. З причин завдання позивачу тілесних ушкоджень [PERSON] зазнала моральної шкоди, яка виразилась в моральних стражданнях через фізичний біль та обмеженості її дій. Моральна шкода позивача також полягає у погіршенні фізичних можливостей реалізації фізичних здібностей, втратою нормального самопочуття та впевненості в собі, постійного хвилювання за своє здоровя. Для відновлення її попереднього існування позивач змушена була докладати додаткових зусиль: стаціонарне лікування, додаткові витрати на купівлю медичних препаратів, відновлення здоровя. звертаючись до суду заступник прокурора м. Чернігова просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 260 грн. 40 коп. у відшкодування втраченого доходу в наслідок ушкодження здоровя, 460 грн. 55 коп. витрат на лікування, моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові витрати. Прокурор, особа в інтересах якої заявлено позов та законні представники позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити, послались на обставини викладені в позовній заяві. Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, в їх задоволені просили відмовити, пояснив, що рішенням НВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 22.03.2010 року за вказаним фактом в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, атому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали перевірки № 1286 про відмову в порушенні кримінальної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 січня 2010 року у вечірній час, між позивачем та [PERSON] виник словесний конфлікт, внаслідок чого остання завдала тілесних ушкоджень [PERSON], які згідно висновку експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичних експертиз» № 313 від 03.03.2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Рішенням НВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 22.03.2010 року за вказаним фактом в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Згідно виписки - епікриз № 1388 з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Чернігівської міської лікарні № 2 з 31.01.2010 року по 10.02.2010 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій, гематома мяких тканин обличчя та нижньої повіки лівого ока, забійна рана верхньої губи. (а.с. 5). Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або інших ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою. Згідно з ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичній особі, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, зокрема, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Враховуючи що відповідач [PERSON] є не повнолітньою особою, не працює, оскільки продовжує навчання, майна достатнього для відшкодування завданої ним шкоди не має, то суд приходить до висновку, що завдана шкода в повному обсязі повинна відшкодовуватись його батьками [PERSON]І, [PERSON] в солідарному порядку. Відповідно до ч.3 ст.1193, ч.1 ст.1195 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат на придбання ліків. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує фізичну біль та глибину душевних страждань, яких зазнала позивач у звязку з спричиненням їй тілесних ушкоджень, матеріальне становище відповідача і вважає, що сума розміром 600 грн. з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості, буде адекватною нанесеної моральної шкоди [PERSON] Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення витрат на проїзд у міському транспорті у розмірі 12 грн. 60 коп., оскільки позивачем не доведено, що ці витрати понесені саме ним з вини відповідача. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичній особі, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. [PERSON] є непрацюючою особою. Розмір мінімальної заробітної плати станом з 31.01.2010 по 10.02.2010 року становив 744 гривень. В лютому 2010 року 20 робочих днів. Мінімальна заробітна плата за один робочий день становить: 744грн. : 20 = 37,2 грн. Враховуючи те, що позивач перебувала у лікарні з 31 січня 2010 року по 10 лютого 2010 року (7 робочих днів), втрачений її заробіток внаслідок ушкодження здоровя становить: 37.2 грн. х 7 роб. дн. = 260.4 грн. Вимоги в частині стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] витрат на лікування в сумі 466,55 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 268,30 грн., оскільки 198,30 грн. позивачами було сплачено, як добровільні внески та не доведено, що ці витрати понесені саме ним з вини відповідачів. Оскільки позовні вимоги частково задоволені підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: partial