overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Вороньки Бобровицького району вул. Молодіжна ,24 Чернігівської області, посилаючись на слідуючі обставини:02.04.2004 року помер її батько [PERSON] ,який відповідно до заповіту все своє майно заповідав їй та [PERSON] Остання в нотконторі від прийняття спадщини відмовилася. Після його смерті відкрилась спадщина житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який не зареєстрований в Ніжинському МБТІ. Після його смерті вона прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не має можливості ,так як на нього відсутня первинна реєстрація в Ніжинському МБТІ Позивачка в судове засідання не з»явилася, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з»явився , надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення . Третя особа [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог СТ.197 Ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. В заяві позивачі підтримали свої позовні вимоги, а відповідач їх визнав , а тому відповідно до ст. 61 ч.І ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини , визнані сторонами які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач у вересні 2010 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.10.2010 року, від якого мають дитину [PERSON], 10.10.2007 р. н., яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу не надає в добровільному порядку, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття, враховуючи те, що відповідач має добрий стан здоровя та добрий матеріальний стан. У судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила наведені обставини, просила позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, а тому, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення в даному судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.10.2006 року, від якого мають дитину [PERSON], 10.10.2007 р. н., яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач перестав цікавитися утриманням дитини та, як батько малолітньої, кошти на її утримання не надає, хоча спроможний надати матеріальну допомогу. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою про склад сімї та іншими матеріалами справи. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько малолітньої [PERSON], ухиляється від виконання обовязків по її матеріальному утриманню, дитина знаходиться на повному утриманні позивача, то суд із врахуванням вимог ст. ст. 182, 183 СК України та внесених змін до ст. 182 СК України стягує з відповідача на користь позивача аліменти на дитину в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON], 10.10.2007р.н. повноліття. На підставі ст. ст. 180-182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

позивачка в позовній заяві просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася. Подала письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав письмову заяву, в якій позов визнав повністю та безумовно, не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні та просив розглянути справу у його відсутність. Згідно ч.З п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що в даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

17 травня 2010 р. в с. Рів Жмеринського району померла [PERSON], яка при житті склала заповіт на користь позивачки і після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 3,0622 га, розташованої на території Рівської сільської ради. В заповіті від 18 листопада 1999 р. зокрема вказано, що спадкодавець заповідає позивачці належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі серії ВН №027363, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» с. Рів. Проте взамін сертифікату [PERSON] Жмеринською районною державною адміністрацією був виданий державний акт на право власності зазначену вище земельну ділянку серії ВН № 071567. Позивачка подала письмову заяву про прийняття спадщини до Жмеринської районної нотаріальної контори. В нотаріальній конторі їй відмовили, мотивуючи це тим, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка просила винести рішення про тлумачення заповіту, вказавши, що [PERSON] заповідала їй земельну ділянку площею 3,0622 га по Рівській сільській раді Жмеринського району. Позивачка у судове засідання не зявилася. В позовній заяві вона вказала, що свої позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі і просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви, позов визнала повністю та безумовно, не заперечувала щодо прийняття рішення у попередньому судовому засіданні та просила розглянути справу у її відсутність. Згідно ч.З п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього ж Кодексу. Зі змісту ст. 213 ЦК України випливає, що на вимогу однієї із сторін, суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину( в даному випадку заповіту). При тлумаченні змісту заповіту беруться до уваги однакове для всього змісту заповіту значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що в даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який вони зареєстрували 22.05.2007 року у виконавчому комітеті Колодяженської сільської ради Романівського району Житомирської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу мають сина [PERSON]. [INFO]. Обґрунтовуючи свій позов зазначив, що сімейне життя не склалося по причині несумісності характерів та різних поглядів на життя. В судове засідання позивач не явився, надіслав заяву в якій просить слухати справу без його участі позов підтримує. Відповідач в судове засідання не явилася , надіслала заяву в якій просить слухати справ\' без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія I- ТП № 026729 сторони зареєстрували шлюб 22.05.2007 року (а.с.6). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджує копія свідоцтва про народження серія І-ТП № 128000(а.с.7) Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу відповідач не заперечує, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Попова) Л.П. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №334, мотивуючи тим, що з вересня 2007 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач покинув сімю та ніякої матеріальної допомоги не надає. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 02.09.2003 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №202458 від 04.05.2004 р. Сторони з вересня 2007 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач покинув сімю та ніякої матеріальної допомоги не надає. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син [PERSON] залишається проживати з матірю, питання щодо стягнення аліментів на його утримання буде вирішуватись окремо. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

КЖЕП № 25 звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованності за користування житловим приміщенням. Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач, мешкаючи за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Комунарівська, 6.1 кв. 138, з 01 листопада 2006 року по 01 жовтня 2009 року оплату за надані послуги не здійснював, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 1251 грн. 63 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, письмово просив суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст.224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Комунарівська, 6.1 кв.138. Відповідач необхідні платежі на користь КЖЕП № 25 не здійснював з 01 листопада 2009 року року по 01 жовтня 2009 року. Заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території склала 1251 грн. 63 коп. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з місця проживання відповідача (а.с.7) та розрахунком заборгованості (а.с.9). Враховуючи, що позивач надає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а відповідач користується зазначеним будинком та прибудинковою територією, суд приходить до висновку про наявність у сторін договірних відносин. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування та ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найом житла, ці платежі та платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться кожного місяця, але не пізніше 10 числа наступного за ним місяця. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., а на користь позивача - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

КЖЕП № 25 звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованності за користування житловим приміщенням. Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач, мешкаючи за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Коробова, 6.5 кв.5, з 01 листопада 2006 року по 01 жовтня 2009 року оплату за надані послуги не здійснював, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 858 грн. 18 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, письмово просив суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст.224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою:м.Дніпропетровськ,вул.Коробова, 6.5 кв.5. Відповідач необхідні платежі на користь КЖЕП № 25 не здійснював з 01 листопада 2006 року по 01 жовтня 2009 року. Заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території склала 858 грн. 18 коп. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з місця проживання відповідача (а.с.7) та розрахунком заборгованості (а.с.8). Враховуючи, що позивач надає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а відповідач користується зазначеним будинком та прибудинковою територією, суд приходить до висновку про наявність у сторін договірних відносин. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування та ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найом житла, ці платежі та платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться кожного місяця, але не пізніше 10 числа -аступного за ним місяця. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., а на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

КЖЕП № 25 звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованності за користування житловим приміщенням. Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач, мешкаючи за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Комунарівська, 6.1 кв.104, з 01 листопада 2006 року по 01 жовтня 2009 року оплату за надані послуги не здійснював, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 1970 грн. 04 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, письмово просив суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Суд ухвалив, у відповідності зі ст.224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, 6.1 кв.104. Відповідач необхідні платежі на користь КЖЕП № 25 не здійснював з 01 листопада 2006 року по 01 жовтня 2009 року. Заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території склала 1970 грн. 04 коп. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з місця проживання відповідача (а.с.7) та розрахунком заборгованості (а.с.9). Враховуючи, що позивач надає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а відповідач користується зазначеним будинком та прибудинковою територією, суд приходить до висновку про наявність у сторін договірних відносин. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування та ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найом житла, ці платежі та платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться кожного місяця, але не пізніше 10 числа наступного за ним місяця. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги законні, і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., а на користь позивала - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved