Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, посилаючись нате, що 13.02.2008 року між нею. [PERSON] та відділенням №1 ХАК «Зембанк» в особі начальника відділення № 1 [PERSON], був укладений договір строкового банківського вкладу №44\\08-Т1'-днг+ «Добробут-новорічний-ЕВРО», згідно якому вона передала відповідачу на депозитний рахунок за № 263552009055, відкритий у тому ж відділення банку, грошові кошти в сумі 4600 ЕВРО, дома платежами, терміном з 13.02.2008 р. до 22.02.2009 р. Після спливу зазначеного терміну на визначеної конкретної дати, позивачка 25.02.2009 р. звернулась до відповідача за дійсним позовом з письмовою заявою та просила видати їй грошові кошти за договором у розмірі 5071 ЕВРО 40 центів - суму вкладу та відсотків, нарахований на вклад, однак відповідач в поверненні вкладу позивачці безпідставно відмовив, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду здійсним позовом. 16.04.2010 [PERSON] надала до суду додаткову позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» пеню з рахунку 3% від 5071 ГВРО, що становить 152, 13 ЄВРО за кожний день прострочення, від вартості робіт (послуг). У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Просить стягнути з відповідача 5071 ЄВРО 40 центів, та пеню у розмірі 61 111 Евро 64 Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, в судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. В зв»язку з тим, що в справі достатньо доказів про правовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 13.02.2008 року між нею [PERSON] та відділенням №1 ХАК «Зембанк» в особі начальника відділення № 1 [PERSON], був укладений договір строкового банківського вкладу №44\\08-Т1-днг+ «Добробут-новорічний-ЕВРО», згідно якому вона передала відповідачу на депозитний рахунок за № 263552009055, відкритий у тому ж відділення банку, грошові кошти в сумі 4600 ЕВРО, двома платежами, терміном з 13.02.2008 р. до 22.02.2009 р. з процентною ставкою за користування вкладом в розмірі 10, 00 % річних. Згідно п. п. 1.1 Договору від 13.02.2008 р. датою повернення депозиту сторонами визначене 23.02.2009 р. згідно п.п. 3.3. Договору виплата процентів відбувається з 23.02.2009 р. Після спливу зазначеного терміну га визначеної конкретної дати позивачка 25.02.2009 р. звернулась до відповідача за позовом з письмовою заявою та просили видати грошові кошти за договором у розмірі 5071 ЕВРО 49 центів, - суму вкладу та відсотків, нарахованих на вклад. Відповідач одержав заяву 25.02.2009 p., за вхідним №0215\\02, про що свідчить відтиск печатки на копії заяви, але письмової відповіді не надав. У відповідності до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язуються виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Крім цього, у відповідності до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до п. З ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку. У відповідності до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Також згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. У відповідності до ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Крім того, у положеннях Цивільного кодексу України, який регулює питання правовідносин з відкриття та використання банківських рахунків, питання щодо банківського вкладу не вносилось будь-яких змін, які б дозволяли відповідачу відмовитись від виконання покладених на нього обов'язків з повернення позивачу грошових коштів. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обгрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог, в частині стягнення коштів за договором строкового банківського вкладу №44\\08-Т1-днг+ «Добробут-новорічний-ЕВРО» 4600 ЕВРО, з нарахованими процентами за договором. Відтак, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] та стягує з Харківського Акціонерного Комерційного [PERSON] Банку 4600 ЕВРО з нарахованими процентами за договором сірокового банківського вкладу №44\\08-Т1-днг+ «Добробут-новорічний-ЕВРО», сплачені витрати на юридичну допомогу у сумі 500грн. Згідно умов договору стягнення моральної шкоди кредитними договорами не передбачено, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в части стягнення моральної шкоди. Суд відмовляє в задоволені позовних вимог в частині стягнення відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» споживчу пеню у розмірі 3%, у зв'язку з тим, що договір строкового банківського вкладу не відноситься до вказаного закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь [PERSON], сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. грн. Стягнути з Харківського акціонерного комерційного [PERSON] Банку на користь держави держмито у сумі 1700 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial