overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі [PERSON] частки заробітку починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , 2008 року народження, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на його утримання. Позивачка просить розглядати справу зі її відсутності, просить позов задоволити. Відповідач просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи справу, суд при визначенні розміру аліментів врахував стан та матеріальне становище дитини, здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також відсутність утриманців у платника аліментів. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд переконаний, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню у розмірі 1Л частин із усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Із відповідача слід також стягнути державне мито в дохід держави у розмірі 51 (п`ятдесят одну) грн. судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи справу, суд при визначенні розміру аліментів врахував стан та матеріальне становище дітей, здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також відсутність утриманців у платника аліментів. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд переконаний, що позов обгрунтований і такий, що підлягає задоволенню у розмірі 1/3 частин із усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Із відповідача слід також стягнути державне мито в дохід держави у розмірі 51 (п`ятдесят одну) грн. судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

В червні 2010 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , укладений 29 грудня 1999 року між ним, з однієї сторони та відповідачем, з другої сторони, посвідчений на Універсальній біржі «Південь» за реєстровим № 677 - дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 29 грудня 1999 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , який був посвідчений на Універсальній біржі «Південь» за реєстровим № 677. Крім того, вказаний договір був зареєстрований в КП Миколаївське МБТІ. Згідно даного договору відповідач продав, а позивач купив спірний житловий будинок В даний час позивачу стало відомо, що вищевказаний договір необхідно визнати дійсним в судовому порядку, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що умови цього договору виконані сторонами в повному обсязі, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти задоволення позову, просив слухати справу у його відсутність. Третя особа Універсальна біржа «Південь» в судове засідання свого представника не направили, надали заяву, в якій позов підтримали та просили задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, без дослідження письмових доказів по справі, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що 29 грудня 1999 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , який був посвідчений на Універсальній біржі «Південь» за реєстровим № 677. Крім того, вказаний договір був зареєстрований в КП Миколаївське МБТІ. Згідно даного договору відповідач продав, а позивач купив житловий спірний будинок. Сторони виконали всі суттєві умови договору: покупець передав продавцю суму вартості спірного будинку.; продавець передав у власність позивачу вищевказаний будинок. На теперішній час позивач не може розпорядитися своїм майном, оскільки вищевказаний договір купівлі - продажу нотаріально не посвідчений. Згідно з ч. 2 ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення правовідносин, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Крім того, відповідно до ст.128 ЦК УССР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

В липні 2010 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд до відповідача із позовною заявою в якій просив визнати недійсним кредитний договір № б/н від 26.01.2006 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26 січня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та невідомою особою, яка діяла від імені відповідачки [PERSON] було укладено кредитний договір та видано кредит у національній валюті в розмірі 5000,00грн. З моменту оформлення кредитного договору заборгованість відповідачем не сплачувалась і на теперішній час становить 12672,84 грн. Позивач просить визнати вказаний кредитний договір недійсним, оскільки співробітникам банку стало відомо, що відповідачка у період з 2005 по 2006 роки перебувала на заробітках в Італії, а свій паспорт громадянки України залишала на зберігання своїй знайомій. Посилаючись на наведене і те, що відповідачка кредитний договір не підписувала і кредитних коштів за цим договором не отримувала, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд визнати кредитний договір № б/н від 26 січня 2006 р. недійсним. Відповідач в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки було встановлено, що дійсно 26 січня 2006 року фізичній особі [PERSON] було видано кредитні кошти в національній валюті в розмірі 5000,00 грн. на підставі заяви № б/н. З моменту оформлення кредиту та по теперішній час кредит не сплачувався і заборгованість складає 12672,84 грн. Встановлено, що відповідачка кредитні кошти не отримувала, договір не підписувала, а про наявність заборгованості дізналася від співробітників Банку. Крім того, у період з 2005 по 2006 роки [PERSON] перебувала за межами країни і жила в Італії, що підтверджується відтисками печаток про проходження паспортного контролю в заграничному паспорті, виданому на її ім`я. Свій паспорт громадянки України вона залишила на зберігання знайомій жінці. Відповідно до ст.. 203 ЦК України волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; право чин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З огляду на те, що відповідачка кредитний договір не підписувала, договір підписаний невстановленою особою та цією ж особою отримані і кредитні кошти, то вказаний договір не відповідає внутрішній волі відповідачки і вона не бажала настання будь-яких правових наслідків, що випливають з нього. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ст. 203 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 41700 гривень. В судове засідання позивач не зявився. Надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі. Відповідач позов визнала, про що надала суду відповідну заяву. Згідно з частинами 4 та 5 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже позов задовольняє. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про виселення [PERSON] з житлового будинку за адресою по вул.Чапаєва, 22 без надання іншого житла мотивуючи тим, що в даному будинку, придбаному згідно договору купівлі-продажу вона , зареєстрована одна, але фактично проживає ще й відповідач, який зареєстрований в [INFO]. Відповідач зловживає спиртними напоями, систематично вчиняє насильство в сім'ї відносно неї, застосовує фізичну силу, систематично порушуючи правила співжиття. 7 липня 2010 року відповідач вчинив черговий скандал, дебош у будинку, вигонив її з хати. Відповідач постійно погрожує їй фізичною розправою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з Наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачка відповідно до договору купівлі-продажу від 7.06.2005 року придбала будинок по вул.Чапаєва, 22 в смт.Ємільчине і зареєструвавшись стала проживати в ньому. Згідно довідки Ємільчинської селищної ради позивачка в будинку по вул.Чапаєва, 22 проживає одна. Відповідач відповідно до повідомлення ст.інспектора Ємільчинського РВ УМВС [PERSON] значиться зареєстрованим у [INFO]. Постановами Ємільчинського районного суду від 4.02.2010 року, 30.08.2010 року стверджується, що [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1, ч.2 ст.173-2 КупАП за вчинення психологічного насильства в сім'ї, а саме відносно матері [PERSON] Відповідно до ст.116 Житлового Кодексу України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідач звільнений від сплати судового збру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

27 вересня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 7 березня 2002 року. Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], 16 вересня 2002року народження та [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до січня 2010 року. З того часу сімя фактично розпалась. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач постійно вчиняє сварки, застосовуючи фізичне насильство, не приймає участі у вихованні дітей, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, на примирення не згоден. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 7 березня 2002 року у відділі реєстрації актів громадського стану Ковпаківського районного управління юстиції м. Суми, про в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 26 (а. с.5). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 5,6). З матеріалів справи вбачається, що однією сімєю сторони проживали до січня 2010 року, з того часу сімя фактично розпалась, причиною цьому стало те, що відповідач постійно вчиняє сварки, застосовуючи фізичне насильство, не приймає участі у вихованні дітей, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Питання про місце проживання малолітніх дітей сторонами вирішено добровільно. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та малолітніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить розділити майно, що придбано ними під час шлюбу, а саме квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просить розділити квартиру, що є спільною власністю подружжя, оскільки придбана в період шлюбу сторін. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, при цьому пояснила, що квартира дійсно придбана у період проживання у шлюбі з позивачем, однак у разі розподілу майна позивач може розпорядитися своєю власністю, що її не влаштовує. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд прийшов висновку про задоволення позову в повному обсязі за наступними підставами. Судом встановлено, що 10.10.1959р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Ленінському рай бюро ЗАГС м.Запоріжжя, актовий запис №554. Під час перебування у шлюбі, а саме 02.01.1993р. придбано майно у вигляді трикімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу між Виконкомом Ленінської районної ради народних депутатів та [PERSON], посвідчений першою Запорізькою державною нотаріальною конторою та зареєстровано в ОП ЗМБТІ у встановленому порядку за [PERSON] В теперішній час відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені. У відповідності до ч.1 ст.69 СК України, жінка та чоловік мають право на розділ майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 60 ч.1 СК України, майно, яке було придбано подружжям у шлюбі, належить чоловікові та жінці на праві спільної власності, незалежно від того, що один з членів подружжя не мав через поважну причину самостійного заробітку. Згідно ст. 70 СК України, у випадку розділу майна, яке є об'єктом права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 09.01.2010 року померла її мати [PERSON]. Після ^смерті матері залишилась спадщина, що знаходиться в с.Старосільці Коростишівського району Житомирської області. Позивач не звернулася вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала, що протягом шести місяців потрібно звернутися до нотаріальної контори. В судове засідання позивач не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Поредставник Старосілецької сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача та відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, причини пропуску позивачем строку на подачу заяви про прийняття спадщини є поважними, тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача борг за надану теплову енергію в сумі 5668 грн. 84 коп. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність і просить стягнути борг. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, та зазначив, що позов визнає з моменту укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] к.5, а саме: з вересня 2010 року, так як до вказаного часу не проживав у вказаній квартирі та не був власником вказаної квартири. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов який підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що власником квартири [ADDRESS] к.5, в м. Кіровограді є [PERSON] та шляхом укладення договору від 02.10.2008 року за №11526 про надання послуг з централізованого опалення, постачання горячої води, відповідач зобовязався виконувити вказані договорні відносини. Відповідачу в перід з 01.09.2010 року по 01.03.2010 року було відпущено теплової енергії на суму 3247 грн. 83 коп., але відповідачем не проводились оплати взагалі, тому борг відповідача станом на 01.03.2010 року становить 3247 грн. 83 коп., та в звязку з винекненням договірних правовідносин відповідача тільки у вказаний період, стягненню підлягає саме вказана сума Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання згідно ст.525, 526 ЦК України та ст. 68 ЖК України не виконує, суд стягує борг та відповідно до ст.88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати між сторонами.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з них аліменти, оскільки відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків по їх утриманню, вихованню, не цікавляться їх навчанням, не забезпечують нормальних умов проживання. Відповідачі не працюють, по місцю проживання характеризуються негативно, зловживають спиртними напоями. Вихованням дітей займається рідний брат [PERSON], з яким вони проживають в даний час. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, обгрунтувавши їх вищенаведеними обставинами. Відповідачі в судове засідання двічі не з'явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст. 169 ч.4, 224 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4-5). Як видно із характеристик, виданих Іванківською сільською радою, відповідачі зловживають спиртними напоями, зарекомендували себе з негативної сторони, ніде не працюють, вихованням дітей не займаються (а.с.6-7). Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, висновку органу опіки і піклування видно, що їх житлові умови незадовільні, відсутні продукти харчування (а.с.9,18). Протоколами засідання комісії з питань захисту прав дітей, жіночої ради підтверджується, що на них розглядалися питання негативної поведінки [PERSON] та було прийнято рішення про порушення питання про позбавлення її батьківських прав (а.с.10-11, 14-15), однак будь - яких висновків відповідачем [PERSON] не було зроблено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що діти майже три роки проживають з ним та знаходяться на його забезпеченні, він займається їх вихованням та навчанням, відповідачі не цікавляться їхнім життям взагалі. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Іванківської сільської ради є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, заслухавши думку прокурора органу опіки і піклування, представника служби в справах дітей Андрушівської райдержадміністрації, які вважали за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований. При таких обставинах, коли суд встановив факт ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, зловживання своїми батьківськими правами, а тому їх необхідно позбавити батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей.

Outcome: approved