Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] аліментів в твердій грошовій сумі - 6 000 грн. щомісяця, за період з жовтня 2008 року та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те що, [PERSON], перебувала у громадянському шлюбі з [PERSON]. 25 квітня 1995 року від цих фактичних шлюбних відносин народився сина - [PERSON]. При народженні дитини був зроблений відповідний актовий запис № 83 від 16 травня 1995 року, про народження [PERSON]. 27 серпня 2008 року позивачкою спільно з [PERSON] було подано заяву про визнання батьківства №116/03-54 до другого відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, оскільки [PERSON] забажав оформити документально своє батьківство, бо до того часу дитина була записана на прізвище матері. На підставі зазначеної заяви було встановлено батьківство [PERSON] щодо сина - [PERSON] і про що було отримано свідоцтво про народження серії І-ЖД №149341 від 03 жовтня 2008 року. Згода на визнання батьківства за [PERSON] щодо [PERSON] була надана позивачкою з тих підстав, що [PERSON] пообіцяв добровільно надавати на дитину матеріальну допомогу та опікуватись подальшою долею дитини, оскільки їх син є інвалідом і потребує медичної допомоги лікарів, про що є консультативний висновок від 11.05.2006 року з Одеської обласної дитячої клінічної лікарні. Медичні обстеження та часті звернення до лікарів є дуже витратними і позивачці одні дуже важко оплачувати всі рахунки стосовно лікування сина. З часу народження сина, тобто з квітня 1995 року [PERSON], проживає окремо, але деякий час в добровільному порядку приймав участь у вихованні дитини у вигляді дозволу на безкоштовне проживання в його квартирі позивачки з дитиною, при цьому всі комунальні витрати сплачувались позивачкою самостійно. Згодом позивачка з сином змушені були виїхати з квартири [PERSON] і винайти для проживання іншу квартиру, що призвело до додаткових витрати на оренду квартири, її облаштування. Крім того, син позивачки навчається у ліцеї і оплата навчання, репетиторів, також сплачується позивачкою самостійно. [PERSON] на теперішній час працює за кордоном і отримує щорічний дохід більше 60 000 доларів США на рік. За чотирнадцять років життя свого сина єдиними проявами батьківських відчуттів [PERSON] та обов'язків щодо виховання сина та забезпечення йому достойних умов існування були дозвіл на проживання в його квартирі та визнання батьківства. [PERSON] добровільно надавати допомогу відмовляється. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Своє право на отримання матеріальної допомоги (аліментів) позивачка намагалась здійснити ще з народження сина, але в 2008 році наполегливо почала просити [PERSON] надавати синові допомогу і хоч іноді приймати участь у його вихованні, але відповідач ухилявся від обов'язку утримувати дитину, брати участь в вихованні дитини, допомагати в грошовій або натуральній формі не бажає, та при виїзді за кордон, не повідомив адреси свого перебування за кордоном та засоби зв'язку. Враховуючи вищенаведені обставини, з урахуванням витрат на навчання дитини, медичні огляди та консультації лікарів, забезпечення його ліками, продуктами харчування, одежею, відвідування розважальних установ і закладів для дітей, відпочинок та інших витрат, що нерозривно пов'язані з нормальним розвитком дитини його віку достатньою сумою для забезпечення нормального існування неповнолітнього [PERSON] позивачка вважає суму в розмірі 6 000 гривень на місяць. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у ході судового засідання позовні вимоги позивачки визнав частково надав суду заперечення на позов згідно який, відповідач згоден виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 701 грн. оскільки не має можливості сплачувати аліменти у розмірі на якому наполягає позивачка. При цьому представник відповідача зазначив, що згідно Форми ССА - 1099 - соціальні допомоги розмір соціальної допомоги [PERSON] складає 5 904 доларів США в рік. Цей дохід являється повним. Іншого доходу у відповідача не має, так як [PERSON] являється інвалідом та йому встановлено повне обмеження роботоспроможності. він тільки спроможний на канцелярську роботу. Крім того на утриманні у [PERSON] знаходяться його неповнолітня донька [PERSON], неповнолітня [PERSON], неповнолітня [PERSON] та дружина [PERSON], що підтверджується випискою з реєстраційного листа центра по пільгам та тяжко хворий батько [PERSON] Вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з жовтня 2008 року та її посилання на той факт, що вона своє право на отримання матеріальної допомоги намагалась здійснити, ще з дня народження сина та не могла розшукати відповідача являються неправдивими, так як гр. [PERSON] з дня народження сина мешкала в квартирі [PERSON]О, за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 29/3. кв. 76. Хоча на той момент проживання, відповідач ще не визнав факт батьківства та з вказаної квартири позивачка пішла самостійно. Відповідач постійно надсилав дитині одяг, взуття та надавав матеріальну допомогу. Неодноразово спілкувався з дитиною в результатом чого і стало визнання гр. [PERSON] свого батьківства . Суд, вислухавши пояснення, думку та доводи сторін по справі, свдків. дослідивши матеріали справи, надані та витребуванні докази, вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підставу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], перебувала у громадянському шлюбі з [PERSON]. Від цих фактичних шлюбних відносин 25.04.1995 року народився син - [PERSON], про що свідчить актовий запис № 83, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області. 27 серпня 2008 року позивачкою спільно з [PERSON] було подано заяву про визнання батьківства №116/03-54 до другого відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, оскільки [PERSON] забажав оформити документально своє батьківство, бо до того часу дитина була записана на прізвище матері. На підставі зазначеної заяви було встановлено батьківство [PERSON] щодо сина - [PERSON] і про що було отримано свідоцтво про народження серії І-ЖД №149341 від 03 жовтня 2008 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розглянувши повно, всебічно, неупереджено та об'єктивно вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи заробіток кожного з батьків неповнолітньої дитини, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника на утримані трьох неповнолітніх дітей та дружини, пристарілого батька суд прийшов до висновку встановити розмір аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 30% зі всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця до досягнення дитини повноліття . Відповідно до Форми 88А- 1099 Положення про допомогу по системі соціального забезпечення розмір соціальної допомоги складає 5 904 доларів США в рік, що станом на 20.09.2010 року за офіційним курсом Національного Банку України (1 долар США - 7,9192 грн.) еквівалентно 47 309,3008 грн. Таким чином, 47 309,3008 грн. : 12 місяців = 3942.4417 х 30% : 100 = 1 183 грн. це грошова сума яка підлягає стягненню з відповідача щомісячно на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], починаючи з 27 серпня 2009 року и до досягнення дитиною повноліття - 25 квітня 2013 року. З боку позивачки до суду не було надано жодного доказу, що спростовує твердження представника відповідача щодо стану здоров'я, та доходу відповідача. Пояснення свідків [PERSON]. [PERSON] що відповідач сам у приватних бесідах розповідав про багате життя, судом не приймається до уваги. Представлені позивачкою докази про понесені витрати на утримання дитини, лише підтверджують факт понесених позивачкою витрат, але не доказують можливість їх оплати з боку відповідача. Що стосується вимог позивачки про стягнення з [PERSON] аліментів за період з жовтня 2008 року, суд вважає їх не обґрунтованими та документально не підтвердженими. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. В цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час. але не більш як за три роки. Суду не було надано з боку позивачки документально підтверджених доказів щодо вжиття позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливості їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. На підставі викладеного й

Outcome: partial