Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 18.02.2007року в смт.Розділ, Миколаївського району, Львівської області водій ЗАТ-ТЕК»Західукртранс» [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності і перебував під його керуванням. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень на суму 20192,78грн., які були йому відшкодовані. Вважає, що з відповідача слід стягнути 3661,59грн., величину втрату товарної вартості автомобіля, оскільки на момент ДТП такий використовувався лише чотири місяці з моменту придбання в автосалоні та 350грн. вартості експертного дослідження. Просить стягнути 8411,59грн. матеріальної шкоди. Крім цього, вважає, що йому спричинена і моральна шкода, яка полягає в тому, що він переніс душевні страждання у зв»язку з загрозою його життю під час ДТП, погано спить, приймає заспокійливі засоби, відчуває страх при поїздках на автомобілі, [PERSON] не вибачився перед ним, а тому просить стягнути 8000грн. такої. Крім цього, просить стягнути і 1500грн. витрат понесених на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, просить стягнути заподіяну йому матеріальну шкоду з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 12931грн., а також сплачений судовий збір та витрати на ІТЗ. Решту позовних вимог підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив, пояснив, що дійсно 18.02.2007року в смт.Розділ мала місце ДТП за участю автомобіля [NUMBER], який належить відповідачу, під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER], який належить позивачу і перебував під його керуванням. Згідно висновку спеціаліста, автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень на суму 20192,78грн., які були йому відшкодовані. Вважає, що вимога позивача, щодо стягнення 3661,59грн., що становлять втрату товарної вартості автомобіля не підлягає відшкодуванню, оскільки охоплюється фактично заподіяною матеріальною шкодою і не є реальними збитками. Вважає, що вартість проведеної експертизи повинна сплачувати ЗАТ» Українська транспортна страхова компанія» у відповідності до ч.2ст.34 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки між ними та відповідачем укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Щодо стягнення витрат на оренду автомобіля в сумі 2400грн. та витрат понесених з підприємницькою діяльністю в сумі 2000грн., то вважає, що вказаний спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства. Щодо відшкодування моральної шкоди, то вважає, що така позивачу заподіяна не була, крім цього у відповідності до Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» таку повинна сплачувати ЗАТ»Українська транспортна страхова компанія». Просить в позові відмовити за безпідставністю. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи ЗАТ»Українська страхова компанія» в судове засідання не з»явилися, однак подали заяви, згідно яких просять справу розглядати у їхній відсутності, проти позову заперечили, пояснили, що завдана позивачу шкода відшкодована в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що 18.02.2007року в смт.Розділ, Миколаївського району, Львівської області відбулася ДТП, під час якої водій ЗАТ-ТЕК»Західукртранс» [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності і перебував під його керуванням. Внаслідок вказаного зіткнення автомобілі зазнали технічних пошкоджень. Згідно з постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 27.03.2007року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КпАП України та оштрафовано на 51 гривню. Згідно з висновком спеціаліста від 30.03.2007року вбачається, що вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля [NUMBER] становить 20192,78грн. Вказана сума складається з вартості необхідних для ремонту матеріалів - 13110,91грн., вартості нових деталей і вузлів, які необхідно придбати для заміни - 1767,41грн., вартості відновлювального ремонту - 5314,46грн, а всього 20 192,78грн. Матеріальна шкода на суму 20192,78грн. була позивачу відшкодована. Зазначена обставина підтверджується показами сторін, а тому в порядку ст..61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Однак, позивач просить стягнути 3661,59грн. - втрату товарної вартості автомобіля, проте вказана сума стягненню не підлягає з наступних міркувань. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1172 ЦК України вказує на те, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків. Як встановлено судом, автомобіль «Мерседес-Бенц», д/н 17-891 ТА, належить на праві власності ЗАТ ТЕК «Захіукртранс» і на момент ДТП здійснював міжнародний рейс Новомосковськ-Угорщина під керуванням [PERSON], як працівника зазначеного підприємства під час виконання ним своїх трудових обов»язків. За таких обставин, суд вважає, що майнова шкода, в сумі 20192,78грн., яка була виплачена, дійсно підлягала стягненню. Щодо суми 3661,59грн., то суд вважає, що втрата товарної вартості транспортного засобу є умовною величиною, відповідно до методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003року №142/5/2092, а відтак не є реальними збитками та не відноситься до майнової шкоди, яка б підлягала стягненню в порядку ст.ст.1166, 1172 ЦК України. Суд вважає, що в стягненні інфляційних сум слід відмовити, оскільки дана вимога передбачена ст.625 ЦК України і відноситься щодо простроченого виконання по грошових зобов»язаннях, тобто відносно договірних правовідносин. Однак, як вбачається з матеріалів справи зазначений спір виник не з договірних правовідносин, а тому вказана вимога задоволенню не підлягає. Не підлягають стягненню і 1500грн. витрат понесених на правову допомогу, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто доказів, які б підтверджували сплату таких. Суд не бере до уваги довідку №153 від 11.02.2009року, як підтвердження про сплату витрат на правову допомогу, оскільки, відповідно до ст. 1087 Цивільного кодексу України, ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні", п. 1.13 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р.), належними доказами сплати грошових сум можуть бути: меморіальний ордер, платіжна вимога-доручення, платіжна вимога, розрахунковий чек, акредитив. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути 350грн. - вартість експертного дослідження, оскільки вказана сума підтверджується товарним чеком від 15.03.2007року, була сплачена позивачем і підлягає стягненню в порядку ст.79 ЦПК України. Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як встановлено судом, внаслідок вказаної ДТП позивачу була завдана і моральна шкода, яка проявилася в психологічному стресі, порушенням звичного режиму життя, що проявилося у відсутності автомобіля та можливості ним користуватися під час проведення ремонту, крім цього позивач використовував вказаний автомобіль у своїй підприємницькій діяльності, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути 2000грн. моральної шкоди. Крім цього, суд вважає, що з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене та керуючисть ст.ст. 10,27,31,169,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1195 ЦК України, Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

Outcome: partial