Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК», Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання права власності. В подальшому позивач подав суду уточнену позовну заяву, зазначивши у ній у якості третьої особи Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району м. Дніпропетровська. В своєму позові, з урахуванням уточнень, позивач посилався на ряд фактів, які обґрунтовують його вимоги щодо визнання за ним права власності на нежитлове приміщення № 2 магазин з кафетерієм (літ. А-2, А1-2, А2-1, а3-1, а4-1, поз. 1?14) загальною площею 103,9 кв.м., ґанки літ. а2, а3, що розташовані у будинку літ. А-2 за адресою: [ADDRESS] , без додаткових актів введення в експлуатацію. В судове засідання позивач [PERSON] з`явився, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та день розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про причини неявки суду не надали. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, доказів про причини неявки суду не надала. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів, відповідно до п.4 ч. 2 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України та винести по справі заочне рішення. В судовому засіданні було встановлено, що згідно рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів трудящих № 685 від 16 серпня 1960 року «Про затвердження списків реєстрації житлового фонду Місцевих рад Жовтневого райкомунхозу» був затверджений список будинків місцевих рад для проходження реєстрації в Міжміськбюро технічної інвентаризації, в тому числі був зазначений будинок [ADDRESS] . 30 жовтня 2003 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради було розглянуто прохання керівництва ТОВ ВКФ «АТ ЛТД» про передачу в оренду нежитлового приміщення по [ADDRESS] та винесено Розпорядження № 1346 від 30.10.2003 року, яким передано в оренду нежитлове приміщення по [ADDRESS] , загальною площею 78,0 кв.м. Товариству з обмеженою відповідальністю «ТК» під торгівельне приміщення з продажу продовольчих товарів строком на один рік. 30.11.2003 року між ТОВ «ТК» та Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради було укладено типовий договір оренди комунального майна, затверджений Рішенням міської ради від 09.04.2003 року №18/8. Предметом зазначеного договору було те, що Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради передає, а ТОВ «ТК» приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення по [ADDRESS] , яке перебуває на балансі КВ ЖРЕП Жовтневого району, вартість якого визначено згідно зі звітом про експертну оцінку, яка становить 66 598, 00 грн., для використання під торгове приміщення. Відповідно до умов п.10.1 зазначеного договору, договір діє з 30.11.2003 року до 30.10.2004 року. 03.10.2005 року Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 4067 нежитлове приміщення по [ADDRESS] , загальною площею 71,9 кв.м., знов було передано в оренду ТОВ «ТК». 03.11.2005\~року між\~ТОВ «ТК»\~та Управлінням\~житлового господарства\~Дніпропетровської міської\~ради в\~черговий раз\~було укладено\~типовий договір\~оренди комунального\~майна №\~1341,\~затверджений Рішенням\~міської ради\~від 09.04.2003\~року №18/8.\~Предметом даного\~договору було,\~те,\~що Управління\~житлового господарства\~Дніпропетровської міської\~ради передає,\~а ТОВ\~«ТК» приймає\~у строкове\~платне користування\~нежитлове приміщення\~по [ADDRESS] ,\~загальною площею\~71,9\~кв.м.,\~яке перебуває\~на балансі\~КВ ЖРЕП\~Жовтневого району,\~згідно рішення\~МВК від\~03.10.2005\~року №\~4067,\~вартість якого\~визначено згідно\~зі звітом\~про експертну\~оцінку і\~яка становить\~232\~956,00\~грн.,\~для використання\~під магазин.\~Договір діяв\~з 03.11.2005\~року до\~ 28.09.2006 року. Згідно з п.6.1 вищевказаного Договору оренди від 03.11.2005 року № 1341, орендар має право за письмовим дозволом Орендодавця, вносити зміни у склад орендованого майна, проводити його реконструкцію і переобладнання. Відповідно до Акту обстеження приміщення від 04 жовтня 2006 року, затвердженого Рішенням виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська №784 від 20.10.2006 року, будинок перебуває у списках вітхих, підлога деформована, а зазначене вище приміщення є непридатним до експлуатації. Таким чином, використання зазначеного приміщення було неможливим. У судовому засіданні також було встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] зареєстрований за Жовтневим районним комунальним господарством на підставі реєстраційного посвідчення виданого на підставі рішення Виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 685 від 16.08.1960 року. Крім того, рішенням Дніпропетровської міської ради від 14.06.2007 року № 1655, квартира [ADDRESS] була виключена з житлового фонду міста. 01.09.2006 року між [PERSON] та ТОВ «ТК» був укладений договір підряду відповідно до якого, [PERSON] зобов`язався на власний ризик та за власні кошти провести капітальний ремонт орендованого ТОВ «ТК» нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.7 договору підряду, замовник зобов`язується сплатити підрядникові вартість робіт (ремонту) у порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.8 даного договору витрати підрядника не можуть перевищувати 240 000 грн., а винагорода становить 50 000 грн. На виконання умов вказаного договору підряду, позивачем із залученням відповідної організації за власні кошти було здійснено ремонтні роботи у нежитловому приміщенні по [ADDRESS] , загальною площею 71,9 кв.м., на загальну суму 234 772, 00 грн., без урахування винагороди позивача. За наслідками здійсненого ремонту нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , було прийняте ТОВ «ТК», про що свідчить Акт приймання виконаних робіт від 10.08.2007 року. Відповідно до п.10 Договору підряду ТОВ «ТК» мало сплатити позивачу вартість ремонту протягом семи календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт. Однак, у визначений договором підряду термін, ТОВ «ТК» не провело розрахунку із позивачем, у зв`язку з чим [PERSON] на адресу ТОВ «ТК» було направлено лист-претензію від 20.08.2007 р., в якому позивач просив здійснити оплату вартості виконаних ним робіт. На зазначений лист, позивач отримав від ТОВ «ТК» відповідь від 10.09.2007 року, в якій було зазначено, що ТОВ «ТК» не заперечує факт укладання договору підряду від 01.09.2006 року, факт прийняття виконаних позивачем робіт без претензій та визнає обов`язок здійснити розрахунок за виконані роботи в розмірі 284 772 грн., але у зв`язку з тяжким матеріальним становищем ТОВ «ТК» просить позивача про відстрочку здійснення даного розрахунку. В зв`язку з цими обставинами ТОВ «ТК» запропонувало [PERSON] укласти додаткову угоду до договору підряду від 01.09.2006р. щодо продовження термінів розрахунків. Таким чином, 20.09.2007р. між позивачем та ТОВ «ТК» було укладено додаткову угоду №1 до договору підряду відповідно до якої, п.10 зазначеного договору було викладено в зміненій редакції, а саме: замовник зобов`язується оплатити підрядникові вартість робіт в строк до 30.12.2007р. з моменту підписання сторонами Акту приймання виконаних робіт. Однак, ніяких розрахунків ТОВ «ТК» з Ткаченко здійснено так і не було. Згідно з п.12 договору підряду власником об`єкта за наслідками виконаних робіт, обумовлених договором, до проведення повного розрахунку між сторонами в порядку та на умовах, що передбачені даним договором є позивач. Крім того, відповідно до ч.1 ст.856 ЦК якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв`язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування та інше майно замовника, що є у підрядника. В матеріалах справи також присутній лист начальника КВ ЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська № 318 від 13.04.2006р., який свідчить про те, що начальник УЖГ був повідомлений про згоду КВ ЖРЕП щодо проведення капітального ремонту нежилого приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. К.Цеткін, 24, орендованого ТОВ «ТК». Таким чином, за кошти позивача, останнім були здійснені ремонтно-будівельні роботи в орендованому ТОВ «ТК» приміщенні. Зокрема, позивачем у зазначеному приміщенні були проведені невід`ємні поліпшення стану орендованого приміщення на суму, яка перевищує 25% його вартості, що підтверджується кошторисом та актом приймання виконаних робіт. Поняття «невід`ємні поліпшення» визначене в постанові Кабінету Міністрів №1891 від 10.12.2003р. «Про затвердження Методики оцінки майна», так, п.2 даної постанови визначає, що невід`ємні поліпшення орендованого майна це здійснені орендарем заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості. \~ \~ \~ \~ Згідно з п.10.5 договору оренди дія договору оренди припиняється у разі приватизації об`єкта оренди. Пунктом 51 ЗУ «Про державну програму приватизації» передбачено, що орендар одержує право на викуп орендованого ним майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менше як 25% залишкової вартості майна (будівлі, споруди, приміщення). Так як, позивачем були здійснені невід`ємні поліпшення орендованого ТОВ «ТК» майна за власні кошти на суму 234 772 гривні, яка перевищує 25 % вартості даного об`єкту, враховуючи наявний борг ТОВ «ТК» перед [PERSON] у розмірі 284 772 грн., позивач вважає, що має право на приватизацію зазначеного майна. Згідно Державної програми приватизації, а саме п.5, зазначене приміщення належить до групи А, як окреме індивідуальне визначене майно. Згідно п.48 Державної програми приватизації продаж об`єктів групи А здійснюється відповідно до ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію). Відповідно до ст.7 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» включення об`єктів малої приватизації до переліків об`єктів, що перебувають у комунальній власності та підлягають приватизації, зокрема і шляхом викупу, здійснюється відповідно до Державної та місцевих програм приватизації чи з ініціативи відповідних органів приватизації або покупців приватизації. Згідно ч.1 ст.345 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа може набути право власності в разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Однак, відповідачі не визнають за позивачем право власності на спірне приміщення, незважаючи на зроблені позивачем невід`ємні поліпшення та наявний борг ТОВ «ТК» перед позивачем. Відповідно до технічного паспорту виготовленого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 11.10.2010 року внаслідок здійсненого позивачем загального переобладнання нежитлового приміщення № 2 магазин з кафетерієм (літ. А-2, А1-2, А2-1, а3-1, а4-1, поз. 1?14) останнє складається з: приміщення 2-1 торгова зала загальною площею 36,6 кв.м., приміщення 2-2 складське приміщення загальною площею 8,3 кв.м., приміщення 2-3 кабінет загальною площею 5,0 кв.м., приміщення 2-4 коридор загальною площею 2,6 кв.м., приміщення 2-5 коридор загальною площею 3,9 кв.м., приміщення 2-6 коридор загальною площею 3,9 кв.м., приміщення 2-7 кухня загальною площею 7,1 кв.м., приміщення 2-8 санвузол загальною площею 1,9 кв.м., приміщення 2-9 санвузол загальною площею 1,4 кв.м., приміщення 2-10 шафа загальною площею 0,4 кв.м., приміщення 2-11 складське приміщення загальною площею 2,5 кв.м., приміщення 2-12 складське приміщення загальною площею 4,3 кв.м., приміщення 2-13 кафетерій загальною площею 21,0 кв.м., приміщення 2-14 торгівельне приміщення загальною площею 5,0 кв.м. Відтак позивачем було здійснено загальне переобладнання нежитлового приміщення № 2 з улаштуванням входу, внаслідок чого загальна площа нежитлового приміщення № 2 магазин з кафетерієм становить 103,9 кв.м., з яких основна 62,6 кв.м., допоміжна 41,3 кв.м. При цьому, як вбачається із зазначеного технічного паспорту позивачем самовільно було побудовано: А2-1 прибудова (поз. 13 площею 21,0 кв.м.), літ. а3-1 прибудова (поз. 14 площею 5,0 кв.м.), літ. а4-1 прибудова (поз. 12 площею 4,3 кв.м.); а2, а3 ганки. Крім того, самовільне переобладнання зазначеного нежитлового приміщення було виконано позивачем зі зміною функціонального призначення такого приміщення. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 376 ЦК України, за власником або користувачем земельної ділянки може бути визнано право власності на майно, яке самовільно побудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач здійснив поліпшення об`єкта оренди, вартість якого перевищує 25 % залишкової вартості об`єкта, суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог. Крім того, суд вважає, що з позивача необхідно стягнути на користь Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради грошові кошти у розмірі 98 184 грн., виходячи із розрахунку різниці між останньою експертною оцінкою та вартістю робіт з поліпшення зазначеного нежитлового приміщення. Вищезазначене нежитлове приміщення знаходиться в доброму стані, відповідає будівельним, санітарним, противопожежним нормам та стандартам, та придатне до подальшої експлуатації, що підтверджується висновком ТОВ фірма «Технологія» від 2010 р. (ліцензія АВ № 195627 від 28.12.2006р. зі строком її дії до 28.12.2011р.). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved