Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Представник відповідача Виконавчого комітету Ренійської міської ради позовні вимоги позивача визнав, щодо їх задоволення не заперечує, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач Суддя М.І. на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], власниками якого є Суддя М.І., Суддя Н.В., Суддя О.М. та Суддя В.М. на підставі свідоцтва про право власності на житло № 333 від 07.06.1993 р.; копія технічного паспорту на гараж № 8 по вул.. Дунайській, 21 в м. Рені Одеської області, власником якого є Суддя М.І.; копія свідоцтва про право власності на житло № 333 від 07.06.1993 р. на імя Суддя М.І., Суддя Н.В., Суддя О.М. та Суддя В.М.; довідка БТІ Ренійського району про належність та вартість гаражу № 8 по вул.. Дунайській, 21 в м. Рені Одеської області; висновок про проведення незалежної оцінки вартості гаражу № 8 розташованого на території жилого будинку № 21 по вул.. Дунайській в м. Рені. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач Суддя М.І. звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до Виконавчого комітету Ренійської міської ради, зазначивши, що у період з 1974 р. по 1986 р. він працював у Ренійському морському торгівельному порту, займав посаду начальника ІІ-го вантажного району. У 1978 р. йому, як працівнику порту, була виділена квартира за адресою: м. Рені, Одеська область, вул.. Дунайська, 21/71, яка у подальшому була приватизована та нині належить йому та його сімї на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993 р. № 333, виданого міським фондом комунального майна Ренійського району на підставі розпорядження від 03.06.1993 р. № 299, в якій проживає й по теперішній час разом сі своєю сімєю. У звязку з цим, 24.05.1993 р. Ренійським БТІ була виготовлена технічна документація на квартиру. В період отримання квартири, позивачем був придбаний мотоцикл, а потім й автомобіль. З часом необхідно було вирішувати питання про належне розташування автомобіля з метою його зберігання в належних умовах. Іншим жильцям будинку, в якому мешкає позивач, у тому ж числі й пільговому контингенту, була виділена земельна ділянка для будівництва індивідуальних гаражів. Оскільки житловий будинок будувався силами Ренійського морського торгівельного порту, то й приналежна територія була закріплена за ним. Обслуговування будинку, надання послуг по його утриманню та утриманню придомової території, також були покладені на ЖКО порту. У 1982 р. за дозволом заступника начальника Ренійського МТП по кадрам та биту [PERSON], яке він обіцяв належним чином оформить, позивач приступив до будівництва гаражу. В цьому ж році будівництво гаражу закінчив. На протязі останніх 28 років, позивач користується приміщенням гаражу, в якому зберігає свій транспортний засіб, стежить за технічним станом приміщення. Ні органи міської влади, ні інші особи не предявляли до позивача будь яких претензій щодо користування гаражем. Спірний гараж розташований на земельній ділянці, яка була відведена саме для будівництва гаражу, дозвіл на його будівництво та проект забудови маються. Також мається висновок про проведення незалежної оцінки вартості гаражу № 8 розташованого на території жилого будинку № 21 по вул.. Дунайській в м. Рені, згідно якого побудоване приміщення гаражу відповідає вимогам предявленими державними будівними нормами до гаражу (ДБН Д.2.4-2000, ДБН.1.1-2002 и др.. ДБН). Таким чином, позивач продовжував користуватися гаражем без будь яких дозвільних документів. На теперішній час у позивача виникла необхідність оформити документацію на гараж, але із-за відсутності дозвільної документації на гараж, це зробити не можливо. У звязку з цим, позивач вважає, що він придбав право власності на гараж за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України, передбачає випадок придбання право власності за набувальною давністю. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Необхідно зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без титульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у власника визначеного юридичного титулу, наприклад, договір найма, оренди, зберігання і т.і., виключає застосування давності. Отже, як було встановлено, спірний гараж, позивачем був побудований на земельній ділянці, яка була відведена саме для цієї мети, тобто для будівництва гаражів. Дозвіл на будівництво та проект забудови мається. Крім того, є висновок про проведення незалежної оцінки вартості гаражу № 8 розташованого на території жилого будинку № 21 по вул.. Дунайській в м. Рені. Згідно даного висновку, побудоване приміщення гаражу відповідає вимогам ДБН (ДБН Д.2.4-2000, ДБН.1.1-1-2002 та інші ДБН). Приміщення використовується як гаражний бокс для легкового автомобіля, споряджене оглядовою ямою. 28 років гараж успішно експлуатується, стоїть в гаражному рядку разом із іншими гаражами, у звязку з цим, говорити про можливі порушення прав жильців багатоквартирного будинку по вул.. Дунайській, 21 в м. Рені, не коректно. З моменту побудови гаражу по теперішній час, до позивача ніхто не предявляв будь яких претензій, ніхто не перешкоджав у користуванні гаражем, судові спори про неправомірність володіння, не розглядалися. Приміщення гаражу вважається нерухомим майно, оскільки його не можна вільно пересувати у просторі. Позивач з 1982 р. вільно та безперервно володіє приміщенням гаражу побудованого ним на земельній ділянці, яка була тоді закріплена за ЖКО Ренійського морського торгівельного порту, а нині належить міській громаді в особі міської ради вже більш ніж двадцять років. Позивач фактично виконує обовязки власника майна, здійснює поточній ремонт приміщення (гаражу), доглядає за його технічним станом. Відповідачу про вищезазначені обставини було відомо. Відповідач не чинить будь яких перешкод щодо володіння майном, не предявляє до позивача будь яких претензій, та не заперечує проти того, щоб право власності на вищезазначене нерухоме майно, було визнано за позивачем. Позивач фактично незаконно володіє чужим майном, оскільки між ним та відповідачем не укладався договір про утримання нерухомого майна, його оренди і т.і. Враховуючи вищевикладене, позивач відкрито та безперервно володіє чужим майно, а саме гаражем № 8 розташованого по вул.. Дунайській, 21 в м. Рені Одеської області, більш ніж десять років, тому право власності на це нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України може бути визнано за позивачем в порядку набувальної давності.

Outcome: approved