Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але йому така надбавка виплачувалась в не повному розмірі. Тому просив суд зобов*язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу «Дітям - війни» за період з 14.07.2007р. по 31.12.2007р. Позивач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON], 15.05.1941 має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Поряд з цим. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6- рп/200' визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 71 Закон; України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону Україні «Про соціальний захист дітей війни». Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року, що набрав чинності з 1 січня 2007 року (із змінами від 15 березня 2007 року), затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 січня - 380 грн., з 01 квітня 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковій мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті збільшений на 1 відсоток, і складає відповідно 410,06грн.; 415,11грн. Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач мав підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни. Позивач під час подачі позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 8,50грн., витрати на ІТЗ у сумі 37грн., які підлягають стягненню на її користь з коштів Державного бюджету України. На підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

Outcome: approved