overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

28.09.2010 року позивачка звернулася із позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона народилася 19.05.1943 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але їй така надбавка з 01.01.2010 року виплачувалась в меншому розмірі. Просить суд нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з 01.01.2010 року. Позивачка у судове засідання не зявилася, але у позовній заяві просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. [PERSON] народилася 19.05.1943 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Враховуючи, що позивачці починаючи з 01.01.2010 року сплачувались підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1.01.2010 року до 05.10.2010 року відповідач повинен донарахувати позивачці недоплачену суму соціальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач 10.09.2010 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на непорозуміння подружжя з різних питань сімейного життя, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку на її погляд, поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 11.09.2009 року в виконавчому комітеті Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 02 - розірвати. До суду надійшла заява від позивача з проханням слухати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча знав про дату і час розгляду справи в суді, про що свідчить його підпис в явочному листі. Справа у відповідності до вимог ст.. 169 ч.4 ЦПК України, розглянута у відсутність сторін на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2009 року. Їх шлюб зареєстровано в виконавчому комітеті Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 02. Від спільного подружнього життя подружжя спільних дітей не має. Спільне майно подружжя вирішило за спільною згодою розділити в добровільному порядку. Подружжя припинили шлюбні відносини з липня 2010 року, через різні характери, постійні сварки, внаслідок чого вони часто сварилися, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Відповідач вже має іншу сімю. Їх сім`я остаточно розпалась і її не поновити. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач 08.09.2010 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що знаходилася з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 18.07. 1987 року. 28.04.2010 року їх шлюб було розірвано рішенням Новоодеського районного суду. Від сумісного життя у них з відповідачем 02.02.1997 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач по справі. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач в добровільному порядку не хоче, хоча згідно норм сімейного законодавства зобовязаний це робити. Посилаючись на те, що відповідач повинен утримувати їх спільну дитину, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином неодноразового повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач суду не повідомив. У відповідності до вимог ст. 169 ЦПК неявка відповідача в суд визнана судом без поважних причин і справа розглянута у його відсутність за наявності у справі достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, враховуючи що позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина син [PERSON], батьком якого являється відповідач по справі. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини відповідач по справі не надає добровільно допомоги матері на утримання дитини, хоча зобовязаний надавати матеріальну допомогу, у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Але суд, незважаючи на пояснення позивачки, що відповідач інших утриманців не має, працездатний, вважає за розумне і достатнє стягнути з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1\\4 частки усіх видів доходів, так як відповідач має мінливий дохід, а аліменти стягуються на 1 дитину. У відповідності з вимогами ст.191 СК України, аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 08 вересня 2010 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному виконанню. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач 09.09.2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові посилаючись на різні характери з відповідачем, не знаходження спільної мови з питань сімейного життя, через що вони часто сварилися між собою, що створило неможливі умови сумісного проживання, і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку на його погляд поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 16.11.2002 року в Михайлівській сільській раді, Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 02 - розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, про що подала письмову заяву, просить шлюб розірвати. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Вислухавши пояснення, заяви та думки сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.11.2002 року. Їх шлюб зареєстровано 16.11.2002 року в Михайлівській сільській раді, Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 02. Від спільного подружнього життя у подружжя 03.05.2003 року народився син [PERSON], а 04.01.2005 року донька Анастасія, батьком яких є відповідач. Подружжя припинили шлюбні відносини через різні характери, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони часто сварилися, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Відповідач вже тривалий час проживає з іншою жінкою, має на меті укласти з нею законний шлюб. Їх сім`я остаточно розпалась і її не поновити. Відповідач визнала позов, просить суд винести рішення про розірвання шлюбу. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 1999 року Новенською селищною радою міста Кіровограда, актовий запис № 26 в якому мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову вказав, що з відповідачем припинили шлюбні відносини з 2000 року, так як мають різні характери та погляди на сімейне життя та подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам та інтересам їх дитини. Тому просить суд розірвати між ними шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просить розглянути позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, позов визнав, про що подав до суду відповідну заяву. Судом встановлені наступні факти. Сторони перебувають з 16 липня 1999 року у зареєстрованому шлюбі Новенською селищною радою міста Кіровограда, актовий запис № 26. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини через несумісність характерів та різні погляди на життя. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дитини. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 цього ж кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини другої цієї статті суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на позивача так як він є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

30.09.2009р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 30.09.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 05.10.2010р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідача на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.09.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в попередньому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.09.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідача. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2010 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити посилаючись на те, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї є втрата взаємних почуттів, постійні непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї, і тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, проте його неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши пояснення сторін і проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 03.12.2007 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який проживає з позивачкою і спору про місце мешкання якого у сторін не виникає, як і про поділ майна. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Зазначає, що 9.01.2010 року померла [PERSON], яка була матірю позивачки [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, а саме житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами по вул. 3. Космодемянської,4 с. Сушківка, Уманського району, Черкаської області, яку вона на даний час не може прийняти, так як [PERSON] при житті юридично не оформила спадщину. Позивачка зазначає, що вона після смерті матері звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак оформити спадщину на вказаний будинок не може, так як неналежним чином оформлені правовстановлюючі документи. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами по вул. 3. Космодемянської, 4, с. Сушківка, Уманського району, Черкаської області. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надіслав заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглянути без їхньої участі. Судом встановлено, що позивачка по справі є донькою померлої [PERSON] За матеріалами справи [PERSON] була власником житлового будинку по вул. 3.Космодемянської, 4, с. Сушківка, Уманського району, Черкаської області. Останніх десять років позивачка проживала разом зі своєю матірю по вище вказаній адресі, тобто фактично прийняла спадщину. За свого життя [PERSON] ніяких розпоряджень щодо свого майна не давала. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка як спадкоємець першої черги, після смерті [PERSON], має право на спадкування її майна, однак спадщину прийняти не може, так як неналежним чином оформлені правовстановлюючі документи на будинок. Вислухавши сторони процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

ДО Межівського районного суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту належності документу, в якій зазначає, що 25 липня 2010 року він досяг пенсійного віку. При зверненні заявником до управління Пенсійного фонду в Межівському районі для оформлення пенсії було виявлено розбіжність року народження заявника, який зазначений у трудовій книжкі, а саме 1951 рік народження, з правовтсановлюючими документами, де вказано 25 липня 1950 рік. Помилковий запис року народження у трудовій книжкі не дає змоги заявнику офоримити право на отримання пенсії. Просить встановити факт належності трудової книги та розглянути справу у його відсутність. Представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, заслухавши пояснення, заінтересованої особи, з' ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані ІІО справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню. Метою встановлення заявнику факту належності документу являється можливість оформлення пенсії на загальних підставах. В матеріалах справи мається копія паспорта та копія свідоцтва про народження [PERSON], де зазначено, що останній народився 25 липня 1951 року. Зазначені документи в силу СТ.64 ЦПК України слугують письмовими доказами. З'ясовано, що запис року народження заявника у трудовій книжкі являється помилковим. Заявником доведені ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням ч.І СТ.60 ЦПК України. Згідно з П.б Ч.1 СТ.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи. зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідач прописаний у квартирі № 94 будинку № 46 по 5 мікрорайоні Зарічному в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, однак тривалий час не оплачують комунальні послуги за опалення й постачання гарячої води, заборгованість по якій за станом на жовтень 2009 року становить 6948 гривень 09 копійок. Добровільно відповідач борг не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та вимагати сплати боргу в сумі 6948 гривень 09 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки він є працівником міліції та йому не вірно проводились нарахування без урахування 50% знижки. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що у квартирі № 94 будинку № 46 по 5 мікрорайоні Зарічному в Жовтневому районі м. Кривого Рогу зареєстрований відповідач. Заборгованість відповідача по комунальних послугах за опалення й гаряче водопостачання за станом на жовтень 2009 року становить 6948 гривень 09 копійок. Дотепер заборгованість відповідачами у добровільному порядку не погашена. Заключити договір з підприємством на погашення заборгованості та своєчасну оплату текучих платежів за теплову енергію й гаряче водопостачання, у відповідності з Законом України «Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги, спожитий газ та електроенергію», відповідачі відмовились. Як видно з матеріалів справи відповідач 10 червня 2006 року уклав з позивачем договір про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання отже своїми діями визнав існуючий борг. У зв'язку із цим з відповідача варто стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 6948 гривень 09 копійок. Згідно ст. 67,68 ЖК України та 815 ЦК України наймач житлового приміщення зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, та відповідно до п.3,5 Правил утримання та збереження житлового фонду в м. Кривому Розі, затверджених рішенням Криворізької міської Ради № 1353 від 10 травня 2007 року, власники квартир, наймачі, орендарі зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та при будинкової території. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем перебували у шлюбі з 1997 року по 2008 рік, від якого мають неповнолітню дочку. На теперішній час сторони разом не проживають, внаслідок чого відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що є обтяжуючим фактором для позивача. У судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обємі. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, оскільки він сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 1997 року по 2008 рік, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, і проживає з нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги, що є обтяжуючим фактором для повного виховання неповнолітньої дитини та її забезпечення. У відповідності до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved