Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визначення часток в праві спільної сумісної власності на майно, посилаючись на те, що 9 червня 2009 року померла його і відповідачки [PERSON] дочка [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли грошові вклади та частка в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] залишився він і [PERSON] Він прийняв спадщину шляхом подачі заяви до [PERSON] міської державної нотаріальної контори, а [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на його користь. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову частину зазначеної квартири державним нотаріусом йому відмовлено постановою від 16 березня 2010 року, оскільки відповідно до п. 224 „Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні, а згідно вимог ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. В разі смерті одного з співвласників його частку може визначити лише суд. У свідоцтві про право власності на житло, виданого виконкомом [PERSON] міської ради 24 квітня 1996 року на квартиру [ADDRESS] зазначено, що квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] без зазначення часток. Оскільки співвласників квартири є три особи, то кожному повинно належати по 1/3 частині квартири у праві власності на неї. Враховуючи викладене, [PERSON] просив визначити по 1/3 частині в праві власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], визнати за ним, [PERSON], право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після дочки [PERSON], яка померла 9 червня 2009 року. Ухвалою суду від 15 жовтня 2010 року судом притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] міську раду Києво-Святошинського району та [PERSON] міську державну нотаріальну контору. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представники відповідачів [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району та [PERSON] міської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, суду надані заяви про розгляд справи у відсутності їх представників. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 9 червня 2009 року померла [PERSON], яка доводилася дочкою позивачу [PERSON] та відповідачці [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дочки [PERSON] 16 березня 2010 року звернувся позивач [PERSON] до [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області. Відповідач [PERSON] подала до [PERSON] міської державної нотаріальної контори 24 липня 2009 року заяву, в якій відмовилась від прийняття спадщини після смерті своєї дочки [PERSON] на користь її батька [PERSON], позивача у справі. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 202 за 2009 рік до майна померлої 9 червня 2009 року [PERSON] [PERSON] міської державної нотаріальної контори. Згідно наявного свідоцтва про право власності на житло від 24 квітня 1996 року органу приватизації Виконавчого комітету [PERSON] міської ради квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON]. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області від 18 жовтня 2010 року № 2481 за даними Реєстру прав власності нерухомого майна квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи викладене, частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у праві власності на квартиру [ADDRESS] є рівними і кожному з них належить по 1/3 частини квартири. У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України [PERSON] є таким, що прийняв спадщину. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин 1/3 частин квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON], підлягає передачі у порядку спадкування за законом позивачу [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 1/3 частин квартири [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved