Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Комерційного банку „ПриватБанк до [PERSON], про звернення стягнення. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та його представник в ході судового засідання посилалися на те, що відповідно до укладеного договору № DNG0GK00006016 від 20.12.2006 року [PERSON] 20.12.2006 року отримав кредит у розмірі 58410,00 Долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.12.2026 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Свої зобовязання перед [PERSON] банк виконав у повному обсязі. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № DNG0GK00006016 від 20.12.2006 року, між ЗАТ КБ ПриватБанк і [PERSON] 20.12.2006 року був укладений договір іпотеки DNG0GK00006016. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 57,70 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, 49000, [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2006 р.,посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстом№2582. Однак свої зобовязання відповідач не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 11.03.2009 року у сумі 49050,68 Долларів США. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд звернути стягнення на квартиру загальною площею 57,70 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, 49000, [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № № DNG0GK00006016 від 20.12.2006р.) Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселити Відповідача, який зареєстрований і проживає у квартирі, розташованій за адресою: м.Дніпропетровськ, 49000, [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Дніпропетровськ; стягнути з Відповідача судові витрати та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1708,50 грн. судовий збір та 30,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк і [PERSON] укладено кредитний договір № DNG0GK00006016 від 20.12.2006 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 58410,00 Долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.12.2026 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Свої зобовязання перед [PERSON] банк виконав у повному обсязі. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № DNG0GK00006016 від 20.12.2006 року, між ЗАТ КБ ПриватБанк і [PERSON] 20.12.2006 року був укладений договір іпотеки DNG0GK00006016. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 57,70 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, 49000, [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2006 р.,посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстом№2582. Однак свої зобовязання відповідач не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 11.03.2009 року у сумі 49050,68 Долларів США, у звязку з чим банк набув право звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, відповідно до договору іпотеки № DNR0GA00000418 від 16.05.2008 року банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання позичальником якого-небудь із зобовязань за кредитним договором, вони не будуть виконані. Крім того згідно ч.2 ст.39 Закону України Про іпотеку одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Однак згідно з преамбулою договору іпотеки, відповідач має місце реєстрації [ADDRESS], та там же і мешкає. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач мешкає та зареєстрований у [INFO] суду не надано, а тому вимога про виселення відповідача з цієї квартири із зняттям з реєстрації задоволенню не підлягає. Правилами ст. ст. 589, 590 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню оплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial