Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

29.04.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 2008р., від сумісного проживання мають дочку [PERSON], 13.11.1991р.н. На теперішній [PERSON] навчається на денному відділенні Санкт-Петербурзької академії управління та економіки на контрактній основі, стипендію не отримує, ніде не працює, знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги. Оскільки матеріальну допомогу відповідач в добровільному порядку не надає, позивачка просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання 31.07.2013р. 29.04.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь аліменти на утримання [PERSON], 20.02.1996р.н. в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до його повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. 26.08.2010р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було обєднано в єдине провадження для сумісного розгляду. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги уточнила: просила суд п стягнути на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], 1991р.н. у розмірі 500 грн. щомісячно, до закінчення навчання 31.07.2013р. та аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], 1996р.н. у розмірі 500 грн. щомісячно, до його повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 200 грн. щомісячно., позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] не визнав. Пояснивши, що він на теперішній час ніде не працює, перебуває на обліку, як безробітній в центрі зайнятості, тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. Також пояснив, що має іншу сім`ю та малолітню дитину від іншого шлюбу. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 13.11.1991р.н. та [PERSON], 20.02.1996р.н., які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. На теперішній час [PERSON] навчається на денному відділенні Санкт-Петербурзької академії управління та економіки на контрактній основі, стипендію не отримує, ніде не працює. Позивачка працює на приватному підприємстві «Афина-П» отримує заробітну платню в розмірі 1500 грн. за місяць (довідка № 7). Відповідач ніде не працює, перебуває на обліку як безробітній в Центральному ЦЗ м. Миколаєва (довідка від 16.06.2010р.), має іншу сім`ю та малолітню дитину Єву, 2007р.н., від іншого шлюбу. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, ні підставі вищевикладеного, суд вважає, що в задоволені позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] необхідно відмовити, оскільки відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу. Щодо вимог стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], враховуючи надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 300 грн. щомісячно, до його повноліття. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави, у розмірі 51 грн. і витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 180, 199, 200 СК України і

Outcome: partial