Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

8 жовтня 2009 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП "Коростенський ліс-госп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Жи-томироблагроліс" про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та вихідної допомоги. У своєму позові [PERSON] зазначив, що згідно наказу № 137-к від 30.12.2008 року його звільнено з роботи за ст.40 п.2,3 КЗпП України. Відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2009 року та наказу ДП "Коростенський лісгосп АПК" № 47 від 11.08.2009 року його поновлено на роботі на посаді лісника. Згідно наказу № 91-к вищевказаного підприємства від 8.09.2009 року [PERSON] знову було звільнено з посади лісника за ст.40 п.4 КЗпП України. Рахує своє звільнення незаконним, а себе таким, що підлягає поновленню на роботі за на-ступними підставами. Після поновлення його на роботу на посаду лісника, йому було запропоновано прийняти обхід № 9 Ушомирського лісництва. Керівництву ДП "Коростенський лісгосп АПК" він сказав, щоб йому передали обхід № 8, з якого його було звільнено, однак йому було відмовлено. Тоді го-ловний лісничий [PERSON] сказав, щоб він охороняв адміністративне приміщення контори ДП "Коростенський лісгосп АПК". При цьому книги прийому чергувань не було, та й крім нього ні-хто адміністративне приміщення не охороняв. Охорона приміщення здійснювалась тільки в ден-ний час. Вихідними днями були субота та неділя. Табелювання робочого часу проводилась лісни-чим Ушомирського лісництва. Вважає, що звільнення його по ст.40 п.4 КЗпП є незаконним, оскі-льки не доведено фактів прогулу без поважних причин. Просив суд постановити рішення про поновлення його на роботі на посаду лісника обходу № 8 Ушомирського лісництва, стягнувши з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 8 вересня 2009 року по день постановлення рішення та випла-тити йому вихідну допомогу в розмірі не менше середньомісячного заробітку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і пояснив суду, що вважає своє звільнення незаконним з наступних підстав. 31 серпня 2009 року о 8.00 годині він прийшов на роботу, а о 13.00 годині цього ж дня його викликали до суду по причині розгляду цивільної справи. Після чого він ходив до відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області та до прокуратури з питання виплати йому грошових коштів ДП "Коростенським лісгоспом АПК", які присуджені йому рішенням суду. Потім він став себе погано почувати та не міг про це повідомити керівництво і звернувся до лікаря Ушомирської дільничної лікарні Коростенського району Житомирської області. Про це йому було видано довідку. Також він надав повістку про виклик до Коростенського міськрайонного суду. Однак керівництво ДП "Коростенський лісгосп АПК" до уваги будь яких пояснень не взяло та звільнили його за ст.40 п.4 КЗпП України (тобто за прогул). Крім того, його поновлювали на роботі на посаду лісника обходу № 9, тоді як звільнили його з посади лісника обходу № 8. Просив суд постановити рішення про поновлення його на роботі на посаді лісника обходу № 8 Ушомирського лісництва, стягнувши з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 8 вересня 2009 року по день постановлення рішення. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав і пояснив суду, що відповідно до наказу № 47 від 11.08.2009 року [PERSON] поновлено на роботі на посаді лісника ДП "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2009 року. З 26.08.2009 року [PERSON] ознайомлено з актом державного виконавця та допущено до роботи, тобто [PERSON] вже з цього часу перебував у трудових відносинах з підприємством. Вранці 31.08.2009 року [PERSON] ознайомився із наказом № 48 від 26.08.2009 року "Про прийом здачу лісового обходу та його закріплення", однак від підпису відмовився, потім самовільно залишив приміщення контори лісгоспу і участі в роботі комісії не брав, тобто був від-сутній на роботі. 1.09.2009 року вранці [PERSON] розписався у наказі про ознайомлення з наказом №48 від 26.08.2009 року "Про прийом здачу лісового обходу та його закріплення", однак відмовився виконувати свої обовязки лісника приймати участь в роботі комісії по прийому здачі лісового обходу для закріплення за ним, як лісником, а о 9 годині 15 хвилин самовільно залишив межі підприємства і до кінця робочого часу був відсутній на роботі. При цьому біля 11.55 години [PERSON] був помічений біля приміщення Коростенського міськрайонного суду та на пропозицію надати з цього приводу пояснення він відмовився. Однак 1.09.2009 р. надав лісничому Ушомирського лісництва [PERSON] повістку про виклик до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області на 13.00 годину 31.08.2009 року, як оправдовуючий документ. Тобто вважаючи, що [PERSON] 31.08.2009 року та 1.09.2009 року був відсутній на роботі без поважних причин більше трьох годин протягом робочого дня, підприємство 8.09.2009 року згідно наказу 91-к [PERSON] звільнено з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України. Просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні позову за безпідставністю вимог. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] ознайомився із наказом № 48 від 26.08.2009 року, однак від підпису відмовився, а також він відмовився надати трудову книжку для внесення в неї змін. Свідок [PERSON] суду пояснив, що 1.09.2009 року він разом з [PERSON] побачили [PERSON] біля 12-ої години біля приміщення Коростенського міськрайонного суду, а обідня перерва на підприємстві з 12-ої до 13-ої години. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він 1.09.2009 року був присутній при тому, як члени комісії в Ушомирському лісництві запропонували [PERSON] приймати обхід, але він відмовився приймати обхід та написав це у наказі, як зауваження. Також він був присутній при тому, як [PERSON] в приймальній приміщення ДП "Коростенський лісгосп АПК" відмовився 31.08.2009 року від ознайомлення з наказом "Про прийом здачу лісового обходу та його закріплення", однак від підпису відмовився, потім самовільно залишив приміщення контори лісгоспу і участі в роботі комісії не брав, тобто був відсутній на роботі. Він був і присутнім при тому, як [PERSON] 3.09.2009 р. було запропоновано надати письмове пояснення з приводу того, чому [PERSON] не надає у відділ кадрів трудову книжку, на що останній відмовився надавати будь-які пояснення з цього питання. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він 1.09.2009 року біля 9-ої години був присутній, як член комісії, при тому як в Ушомирському лісництві запропонували [PERSON] приймати обхід № 9, але він відмовився приймати обхід, мотивуючи це тим, що він раніше працював на обході № 8. Вислухавши пояснення сторін, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 47 від 11.08.2009 року [PERSON] поновлено на роботі на посаді лісника ДП "Коростенський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2009 року. 8.09.2009 року згідно наказу № 91-к [PERSON] звільнено з посади лісника за п.4 ст.40 КЗпП України, тобто за прогул дня без поважних причин. Також судом встановлено, що [PERSON] перед попереднім звільненням його з роботи 30.12.2008 року він обіймав посаду лісника ДП "Коростенський лісгосп АПК" та був закріплений за обходом № 8, а поновлювали на роботі на посаду лісника обходу № 9. Суд встановив і те, що [PERSON] було звільнено з роботи 8.09.2009 року, тоді як рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2009 року не на-брало чинності, оскільки як цивільна справа ще знаходилась на розгляді в апеляційному суді Житомирської області. Пунктом 4 ст.40 КЗпП України передбачено, що "Трудовий договір укладений на невизна-чений строк… може бути розірваний власником, або уповноваженим ним органом лише у випад-ках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин… Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (із змінами) При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП (322-08), суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у звязку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобовязаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Невихід працівника на роботу в звязку з незаконним переведенням не можна вважати прогулом без поважних причин. Працівник, який відмовився від переведення на більш легку роботу, якої він відповідно до медичного висновку потребував за станом здоровя, не може бути звільнений за п.3 чи п.4 ст.40 КЗпП, Власник або уповноважений ним орган можуть у звязку з цим розірвати трудовий договір за п.2 ст.40 КЗпП, якщо наявні передбачені ним умови. Проаналізувавши пояснення сторін, свідків в сукупності з матеріалами справи, суд прихо-дить до висновку, що [PERSON] звільнено з роботи із займаної посади безпідставно, оскіль-ки відповідачем та його представником не надано суду переконливих доказів про те, що [PERSON] 31.08.2009 року чи 1.09.2009 року був відсутнім на роботі більше трьох годин протя-гом робочого дня без поважних причин. При цьому суд відхиляє та не бере до уваги показання як представника відповідача [PERSON] (який на момент звільнення [PERSON] виконував обовязки директора ДП "Корос-тенський лісгосп АПК") так і показання свідків, допитаних в судовому засіданні в частині того, що [PERSON] 31.08.2009 року чи 1.09.2009 року був відсутнім на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Поряд з цим у суду не має підстав не довіряти показанням [PERSON], що він 31.08.2009 року знаходився в Коростенському міськрайонному суді, прокуратурі Коростенського району, в лікаря Ушомирської дільничної лікарні, оскільки його показання стверджуються пись-мовими доказами, наданими [PERSON], зокрема повісткою, довідкою лікаря та іншими. Отже, суд вважає, що позов в частині поновлення [PERSON] на роботі є обґрунтова-ним та таким, що підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] звільнено з роботи без законної підстави. Позов [PERSON] у частині стягнення на його користь вихідної допомоги є безпідс-тавним та таким, що не підлягає до задоволення в цій частині. Відповідно до ст.235 КЗпП України "У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з того, що відповідно до довідки ДП "Корос-тенський лісгосп АПК" № 136 від 10.06.2010 року за період з 8.09.2009 року по 26.08.2010 року середньомісячний заробіток позивача становить 60 грн. 87 коп. Розрахунок середньомісячного заробітку суд вираховує виходячи з наступного: 7791 грн. : 128 днів (відпрацьований час) = 60 грн. 87 коп.; потім 60 грн. 87 коп. х 239 робочих днів (вимушеного прогулу) = 14547 грн. 93 коп. середній заробіток за час вимушеного прогулу. Тобто підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 14547 грн. 93 коп. середній за-робіток за час вимушеного прогулу.

Outcome: partial