Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, мотивуючи, що з 02.01.2009 року по 17.05.2010 року він працював у відповідача на посаді майстра. На день звільнення відповідачем було нараховано заробітну плату в розмірі 12\~510,91 грн., однак ці кошти не були фактично йому виплачені. Вважає дії відповідача незаконними, у звязку з чим, просить суд стягнути з ТОВ «Гилея-Механосервис» на його користь нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з 01.08.2009 року по 17.05.2010 р. в сумі 12\~510,91 грн. і середній заробіток за період затримки розрахунку, а саме: з 18.05.2009 року по 28.07.2010 року в сумі 425 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти відстрочки виконання рішення строком на один місяць. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги та просив суд відстрочити виплату заборгованості по заробітній платі в сумі на один місяць у звязку з важким економічним становищем на підприємстві. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін по справі, суд встановив, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Гилея-Механосервис» з 02.01.2009 р. по 17.05.2010 р., що підтверджується відомостями в трудовій книжці та наказом № 98-к від 17.05.2010 р. про припинення трудового договору (контракту) в.о. директора ТОВ «»Гилея-Механосервис» за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Згідно довідки за № 19 від 08.07.2010 року, заборгованість ТОВ «Гилея-Механосервис» перед [PERSON], який займає посаду майстра «ІТР»), станом на травень 2010 року складає 12510,91 грн. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, про що зазначає в рішенні. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати, які складаються із суми судового збору 161 грн. 01 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved