Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] з вимогами до УПФУ в м. Славутичі про визнання дій щодо не донарахування державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 2 групи неправомірними та стягнення недоотриманих сум пенсій. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при нарахуванні та виплаті їй пенсії: основної державної пенсії по інвалідності 2 групи, захворювання якої пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідач не дотримувався вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в зв'язку з чим розмір отриманих нею сум пенсійного забезпечення був значно нижчим, ніж передбачено діючим законодавством. Свої права вважає порушеними та просить суд : визнати дії відповідача, пов'язані з нарахуванням та виплатою її державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за період з 03.04.2001 року по дату винесення рішення судом у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 50 , 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які" постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплат у призначеної їй державної пенсії по інвалідності з 03.04.2001 року, виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком для осіб, які втратили працездатність з урахуванням індексації пенсії, відповідно до ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зобов'язати відповідача здійснювати в подальшому нарахування та виплату основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоджу, заподіяну здоров'ю у відповідності до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить у задоволенні їх відмовити у повному обсязі. У зв'язку з цим за правилами ст. 168-173 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності позивача та представника відповідача. Відповідач подав суду письмові заперечення на позовну заяву, пояснив суду, що позивач знаходиться на обліку у Пенсійному Фонді України м. Славутича, як одержувач пенсії по інвалідності, пенсія призначена відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позовні вимоги повністю вважає такими, що не підлягають задоволенню. Мотивує свої доводи тим, що нарахування та виплата основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за вказаний період проводилася у розмірах, передбачених Постановою КМУ № 861 від 25.07.2001 року; № 1293 від 27.12.2005 року; № 530 від 28.05.2008 року, Постанови Кабінету Міністрів України № 1252 від 26.11.2009. А тому свої дії вважає правомірними. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач стоїть на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Славутичі як отримувач пенсії з 2007 року. Відповідно до посвідчення серія А № 097155 від 13.06.2001 року, та вкладки до нього № 647888, копія яких долучена до матеріалів справи (а.с.2), позивач [PERSON] є особою, постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС, віднесена до категорії 1 та відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на пільги встановлені зазначеним законом. Згідно довідки серія КИО- 1 № 332169 витягу із акту огляду МСЕК від 26.11 2009 року ( повторний огляд) , копія якої знаходиться у матеріалах справи (а.с.12) [PERSON] - позивачеві по справі встановлена 2 група інвалідності з 01.01.2010 року, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на термін -довічно. Ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.16 ЦК України встановлено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема може бути : визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, а також відшкодування збитків та завданої шкоди. Із оглянутих у ході судового засідання матеріалів Пенсійної справи № 107855 видно, що [PERSON] позивач по справі в даний час є отримувачем пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок чорнобильської катастрофи" з березня місяця 2007 року, яка обрахована їй на підставі поданої нею письмової заяви № 146 від 28.02.2007 року. У матеріалах зазначеної Пенсійної справи є довідка витяг із акту огляду МСЕК серія КИО 294316 від 25.12.2006 року , яка свідчить про те, що [PERSON] встановлена 2 група інвалідності з 25.12.2006 року по 01.10.2010 року. Повторний огляд, як свідчить довідка витяг із огляду МСЕК серія КИО-1 № 332169 проведено 26.11.2009 року та підтверджена 2 група інвалідності на термін довічно. Захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХП від 05.11.1991 року передбачено, що умови та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюється у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Ч.4 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з втратою годувальника, визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком. Згідно ст.50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%, мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст.53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-У1 від 28.12.2008 року було внесено зміни в ст.ст. 50 та ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та було встановлено розміри пенсії як основної, так і додаткової особам, віднесеним до категорії 1 інвалідам 2 групи у інших розмірах Зазначена норма діяла в період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року, так як рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року в звязку з тим, що Закон про Державний бюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків , пільг , компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, визнано зазначені вище зміни, внесені законом України № 107-У1 від 28.12.2007 року неконституційними. Дане рішення Конституційного Суду набуло чинності з дня ухвалення рішення, а тому Положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-У1 від 28.12.2008 року, які визнані неконституційними, втрачають чинність з цієї дати, а норми Закону Україні, діють "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ст. ст. 50, 54 у попередній редакції, а тому, починаючи з 22.05.2008 року розмір пенсії, особам, віднесеним до категорії 1 інвалідів 2 групи , щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю повинен бути установлений у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" основні державні соціальні гарантії та порядок визначення їх розмірів, до числа яких відноситься мінімальний розмір пенсії за віком встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. З введенням в дію Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст. 28 зазначеного закону з 01 червня 2004 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, вихідним критерієм для розрахунку державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ст.62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було встановлено розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: 01.01.2007 року - 380 гривень; з 01.04.2007 року - 410,06 гривень; з 01.10.2007 року - 415,11 гривень. Ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-У1 від 28.12.2008 року затверджено прожитковий мінімум, зокрема також і для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2008 року - 470 гривень; з 01.04.2008 року - 481 гривня; з 01.07.2008 року - 482 гривні; з 01.10.2008 року - 498 гривень. Ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет на 2009 рік" визначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних груп населення, встановлюється в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" № 1646-У1 від 20.10.2009 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, в тому числі для осіб , які втратили працездатність : з 01.11.2009 року - 573 гривні, з 01.01.2010 року - 695 гривень, з 01.04.2010 року - 706 гривень, з 01.07.2010 рок - 709 гривень, з 01.10.2010 року - 723 гривні; з 01.12.2010 року - 734 гривні. Згідно ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, для позивача як інваліда 2 групи, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, розмір основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоджу, заподіяну здоров'ю повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів. Як видно із матеріалів Пенсійної справи, розмір основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивача нараховувався та виплачувався відповідачем у значно меншому розмірі, ані ж передбачено вищевикладеними нормами законодавчих актів. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач при здійсненні своїх повноважень щодо виплати основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю діяв неправомірно, то є підстави для поновлення права позивача на отримання належних сум Пенсійного забезпечення з моменту призначення пенсії, тобто з березня місяця 2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по день розгляду справи судом, а не з 2001 року, як визначено позивачем у своїх позовних вимогах. Зазначене є підставою вважати, що неправомірними діями відповідача, пов'язаними з неправильним обрахуванням та виплатою сум пенсійного забезпечення, позивачеві спричинено матеріальні збитки у вигляді недоотриманих сум, належних до сплати: основної пенсії за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Ст.1174 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень відшкодовується державою або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи, За таких обставин суд знаходить вимоги позивача про стягнення не недосплачених сум основної державної пенсії за віком, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у вказаних вище розмірах, з урахуванням фактично виплачених сум. такими, що підлягають задоволенню Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що розмір пенсії як основної по інвалідності, додаткової за шкоду, заподіяну здоров'ю, обчислений відповідно до вимог законодавства, виходячи з норм, встановлених Постановами Кабінету Міністрів України, виходячи з такого. Ст.8 ЦПК України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Суд застосовує інші нормативно - правові акти , прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноваження та у спосіб, що встановлюється Конституцією та законами України. Ч.1, 2 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвижчу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції Україні і повинні відповідати їй. Ч.4 ст.8 ЦПК України передбачено, що у разі невідповідності правового акту Закону України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Оскільки Закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, то при наявності колізії необхідно застосовувати положення Законів України, так як вони є пріоритетними у відношенні до підзаконних актів, а отже при нарахуванні та виплаті сум : основної державної пенсії за віком, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю необхідно керуватися Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постановами Кабінету Міністрів України. Вимоги позивача про зобов'язання відповідача проводити своєчасно перерахунок та виплату сум пенсійного забезпечення з урахуванням змін мінімальних розмірів пенсії у законодавчо встановленому порядку, з урахуванням ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" , тобто на майбутній період, не можуть бути задоволені судом, оскільки питання призначення та виплати пенсії належить до компетенції відповідача, правомірність дій якого може бути встановлена судом лише щодо вчинених дій, а не дій, які не відбулися. Розглядаючи наявність чи відсутність підстав для задоволення вимог про індексацію пенсійних виплат, суд виходив із такого. Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і пенсії. Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, яким визначено, що індексація грошових доходів, населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 101 відсотка. Ч.3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У позовних вимогах позивач не доводить доказів необхідності проведення індексації, з яких саме сум та за який період, а тому зазначені вимоги позивача нічим не підтверджені та задоволенню не підлягають. За правилами ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання, пов'язані зі сплатою та розподілом судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial