Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Товариство з обмеженої відповідальністю «Віза-Вторма» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2008 року [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-2705, державний номер [NUMBER], що належить на праві власності ТзОВ «Віза-Вторма», спричинив зіткнення з автомобілем «Фольцваген Кедді», державний номер [NUMBER], що належить ДП «Старавто» ЗАТ «[PERSON]Ес.Ем.». Постановою Кіцманського районного суду від 22.12.2008 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Винними діями [PERSON] було завдано матеріальну шкоду ДП «Старавто» ЗАТ «[PERSON]Ес.Ем.» в сумі 39157,60 гривень. Згадане ДТП визнано страховим випадком та ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» складено страховий акт № 17712 від 03.03.2009 року та сплачено ДП «Старавто» ЗАТ «[PERSON]Ес.Ем.» страхове відшкодування у розмірі 39157,60 гривень. 21.07.2010 року ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» пред'явило позов до ТзОВ «Віза-Вторма» про відшкодування вказаної суми. Посилаючись на ст.1191 ЦК України та ст.134 КЗпПУ, а також у зв'язку із неможливість ТзОВ «Віза-Вторма» самостійно сплатити страхове відшкодування, просило стягнути з відповідача [PERSON] 39157,60 гривень у відшкодування матеріальної шкоди. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги з наведених у позовній заяві обставин та пояснивши, що на даний час є рішення господарського суду про стягнення з ТзОВ «Віза-Вторма» матеріальної шкоди, товариство не спроможне сплатити страхове відшкодування, і не має значення для вирішення даної справи, чи сплачено позивачем суму шкоди, відповідач [PERSON] повинен нести матеріальну відповідальність перед позивачем. ; Представник відповідача [PERSON] позову не визнала, пояснивши, що на даний час хоча і є рішення господарського суду про стягнення з ТзОВ «Віза- Вторма» страхового відшкодування, однак у позивача на даний час не виникло право регресу до [PERSON], оскільки сума збитків позивачем не відшкодована. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали сйрави, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що постановою Кіцманського районного суду від 22.12.2008 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за те, що він 01.12.2008 року, керуючи автомобілем ГАЗ-2705, державний номер [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Фольцваген Кедді», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно звіту № 751 від 22.12.2008 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольцваген Кедді», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, становить 42640,18 гривень, варість відновлювального ремонту складає 59521,32 гривень. 01.02.2008року між ЗАТ «Страхова компанія «КРЕДО-КЛАСИК» та ДП «Старавто» ЗАТ «[PERSON]Ес.Ем.» укладено договір № 001090/0431/0000043 добровільного страхування транспортних засобів. 03.03.2009року ДТП, яке мало місце 01.12.2008 року з участю [PERSON] визнано страховим випадком та ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» складено страховий акт № 17712 та сплачено ДП «Старавто» ЗАТ «[PERSON]Ес.Ем.» страхове відшкодування у розмірі 39157,60 гривень згідно платіжного доручення №004988 від 04.03.2009 року. Господарським судом Чернівецької області ухвалою від 28.07.2010 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» до ТзОВ «Віза-Вторма» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 39157,60 гривень. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом даної статті право зворотної вимоги до боржника виникає з моменту відшкодування потерпілому шкоди, і з цього часу починається перебіг строку позовної давності. Позивачем не надано належних доказів про відшкодування завданої шкоди, тому відсутні підстави для задоволення регресного позову. Враховуючи наведене, ст. 1191 ЦК України,

Outcome: dismissed