Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

06.09.2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] і просить для погашення заборгованості відповідачами перед банком за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави: транспортний засіб Mercedes-BenzSprint, 2000 р.в. жовтого кольору, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 2151 см.куб., реєстраційний № AT9895 АК та майно, яке передбачено в договорі застави №б/н від 28.09.2007 року і знаходиться за адресою м. Галич, вул. Гора, 92, посилаючись на ті обставини, що відповідачі не виконували умови кредитного Договору, в зв'язку з чим мають заборгованість в сумі 9578,54 (долари США), що в гривневому еквіваленті становить 75 574,68 грн. Оскільки надання кредиту забезпечено заставою майна, а відповідачі є такими, що прострочила виконання зобов'язання, позивач має право на стягнення боргу за рахунок майна, яке перебуває у заставі. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав і пояснив, що згідно укладеного договору № 175КК від 28.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.09.2010 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором були укладені договори застави автотранспорту та застави рухомого майна. Також було укладено договір поруки між «Приватбанком» та СівецькоюI.Л, яка поручилися за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих зобовязань за кредитним договором. В порушення виконання вимог закону та умов кредитного договору відповідачем зобов'язання не виконуються. Відповідно до Закону «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Не заперечує щодо винесення судом заочного рішення. Просить задовольнити позовні вимоги. Одночасно просить стягнути відповідачів судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши в судовому засіданні доводи представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний Договір №175КК від 28.09.2007р., згідно з яким позивач надав відповідачу 20 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту 27.09.2010р. та із сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 15 відсотків річних. Виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечено заставою автотранспорту та заставою рухомого майна згідно договорів. Протягом дії кредитного .договору відповідачі не виконували його вимоги, внаслідок чого станом на час пред'явлення позову відповідачі мали заборгованість за кредитним Договором в сумі 9578,54 (долари США), що в гривневому еквіваленті становить 75 574,68 грн. Також було укладено договір поруки між банком та СівецькоюI.Л. за яким поручитель солідарно відповідає перед банком за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Наведені обставини підтверджуються в судовому засіданні: пояснення представника позивача, кредитним договором №175КК від 28.09.2007р., додатком №1 до кредитного договору, договорами застави автотранспорту та застави рухомого майна, договором поруки №175КК від 28.09.2007р., розрахунком заборгованості згідно кредитного Договору (а.с.7,17-27). Тобто сторони у відповідності із ст.ст. 1046, 1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з Приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав п. 2.2.2 кредитного договору і тому відповідно до ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що в свою чергу згідно із ст.ст. 549, 550 ЦК України і умов кредитного .договору є підставою для застосування пені. Відповідно до вимог ст.ст. 553\-555 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. За змістом ст.ст. 1050 ч.2, 1054 ч.2 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язань, щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Крім цього відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості і пені проведений на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Статтями 589, 590 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду. Тому суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідачів слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ. На підставі вищевикладеного ст.ст. 549-552, 553-555, 572, 589, 590, 610-612, 1046-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved