Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про зобов'язання виконати дії та про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнювала та просить зобов'язати скласти довідку про розмір втраченого заробітку із зазначенням суми відшкодування 671 гривні 34 копійок станом на 01.04.2001 року для передачі особової справи до Управління, зобов'язати Управління почати виплату відшкодування із визначенням суми 2297 гривень 79 копійок - 40% втрати працездатності, стягнути на її користь 160597 гривень 83 копійки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 гривень 00 копійок за надану правову допомогу, посилаючись на те, що її справа тривалий час не передана до Управління для нарахування та сплати відшкодування, тим самим тривалий час вона не отримувала кошти по відшкодуванню втраченого заробітку, що не дозволяло їй отримувати достатнє лікування внаслідок чого їй завдано моральної шкоди, оскільки вона є інвалідом 2 групи з професійного захворювання і потребує коштів на лікування. Представниця позивачки позовні вимоги підтримала та пояснила, що тривалий час відповідач не передавав справу позивачки до Управління для нарахування та сплати коштів, тому позивачка була тривалий час у скрутному матеріальному становище, що завдало їй і моральної шкоди. Представник Державного підприємства „ Виробниче об'єднання „ Київський радіозавод " позовні вимоги не визнав та пояснив, що цехи в яких позивачка отримала професійне захворювання стали окремими підприємствами, тому саме ті підприємства відповідають по позовним вимогам. Представники Публічного акціонерного товариства „ ЕЛМІЗ " вважають, що позивачка не на цьому підприємстві отримала професійне захворювання, а в той час в цеху Виробничого об'єднання „ Київський радіозавод. Представник Відкритого акціонерного товариства „ Каскад " вважає, що в цьому Товаристві позивачка не отримувала професійне захворювання, тому Товариство не може відповідати по позовним вимогам позивачки. Представник Відкритого акціонерного товариства „ Київський радіозавод " позовні вимоги не визнав та пояснив, що на Товаристві позивачка працювала вже після встановлення їй професійного захворювання, справу на Фонд не було направлено, оскільки не було зазначеної довідки, тому документи було повернуто позивачці. Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві пояснив, що Управління не відмовлялося отримувати справу позивачки для нарахування та виплати матеріального відшкодування, крім того після отримання достатніх документів для розрахунку склало такий розрахунок та надало його суду. Вислухавши пояснення позивачки, представників позивачки, представників відповідачів, представника третьої особи, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №2-3285 за 2003 рік Дарницького районного суду м. Києва, цивільної справи №61-1-2/2000 Міжобласного суду від 01.03.2000 року, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Актом розслідування профзахворювання від 17.12.1996 року, складеного санітарним лікарем Санітарно-епідеміологічної станції СМСЧ-10 встановлено, що захворювання позивачки виникло внаслідок тривалої роботи в умовах впливу шкідливих факторів перевищення межі допустимих концентрацій по свинцю. Згідно виписки з акту первинного огляду Дніпровської МСЕК м. Києва про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 04.03.1997 року позивачці встановлена ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням - 20% з 13.02.1997 року та визначена потреба у санаторно-курортному лікуванні. В подальшому позивачці згідно актів МСЕК було визначено збільшення ступеню втрати працездатності з встановленням 2 групи за професійним захворюванням. Згідно виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії КИ-3 №000735 від 21.07.2004 року Голосіївської МСЕК м. Києва позивачці встановлена 2 група інвалідності за професійним захворюванням - 40% з 1.08.2004 року безстроково та визначена потреба у додаткових видах допомоги : санаторно- курортне лікування 1 раз в три роки. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно- курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч. З ст. 1195 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Згідно ч. З ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Міжобласного суду від 01.03.2000 року встановлено, що Виробниче об'єднання „ Київський радіозавод ", з яким позивачка перебувала у трудових відносинах та виконувала роботу, з якою пов'язане професійне захворювання, після виділу з його складу новоутворених підприємств, залишилось самостійним підприємством з правом юридичної особи і не виключене з державного реєстру, то саме дане підприємство повинно відшкодувати заподіяну позивачці шкоду. Зазначеним рішенням було визначено стягнути з Виробничого об'єднання „ Київський радіозавод " на користь позивачки на відшкодування шкоди в сукупності одноразово 8074 гривні 48 копійок (т. 1 а. с. 4-12, справа №61-1-2/2000 ). Зазначене судове рішення набрало законної сили, тому обставини, встановлені зазначеним судовим рішенням не доказується при розгляді цієї справи, оскільки у цій справі беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Позивачка та представник Державного підприємства „ Виробниче об'єднання „ Київський радіозавод " в цьому судовому засіданні зазначили, що визначена рішенням Міжобласного суду від 01.03.2000 року сума відшкодування шкоди була перерахована Державним підприємством „ Виробниче об'єднання „ Київський радіозавод " та отримана позивачкою. Сума відшкодування шкоди за період з 01.04.2001 року по 01.04.2010 року що розрахована спеціалістом Управління виконавчої дирекції Фону соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві, яка має спеціальні знання в галузі бухгалтерії, і зазначена сума становить 160597 гривень 83 копійки і підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з Державного підприємства „ Виробниче об'єднання „ Київський радіозавод " на користь позивачки, оскільки саме на це підприємство рішенням суду від 01.03.2000 року було покладено зобов'язання по відшкодуванню позивачці матеріальної шкоди. Від розрахунку суми відшкодування в Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз сторони відмовились, зазначену розраховану спеціалістом суму відшкодування сторони не оспорюють. Згідно ч. 1 ст. 1067 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.12.2003 року по цивільній справі №2-3285 було зобов'язано : Відкрите акціонерне товариство „ Київський радіозавод " передати, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві прийняти справу [PERSON] для виплати відшкодування. Це судове рішення набрало законної сили, прийняте до виконання Відкритим акціонерним товариством „ Київський радіозавод ", але ним не виконане без поважних причин, оскільки воно мало раніше та має в даний час, як звичайне підприємство, в своєму штаті бухгалтера для складання необхідної довідки про заробіток, на території саме його знаходиться архів, до документів по яким складається довідка у відповідача був вільний доступ, всі відповідачі у справі - підприємства знаходяться в межах однієї території по вул. Бориспільській, 9 в м. Києві. Відкрите акціонерне товариство „ Київський радіозавод " до інших відповідачів чи інших підприємств із зверненнями з питання виконання рішення не зверталося. Таким чином право позивачки на своєчасне нарахування та отримання грошового відшкодування порушено відповідачем - Відкритим акціонерним товариством „ Київський радіозавод ". Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.12.2003 року щодо покладання зобов'язання на Відкрите акціонерне товариство „ Київський радіозавод " про передачу Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві справи [PERSON] для виплати відшкодування не виконане з вини Відкритого акціонерного товариства „ Київський радіозавод " і позивачка тривалий час не отримувала щомісячне відшкодування, будучі інвалідом 2 групи з професійного захворювання. При визначенні суми стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер порушення відповідачем прав позивачки, глибини її фізичних та душевних страждань, ступеня вини, визначає розмір відшкодування - 20000 гривень 00 копійок, тому в решті суми позовних вимог по відшкодуванню моральної шкоди необхідно відмовити. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання про складання „ Довідки про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат на дату передачі особової справи потерпілого " із зазначенням суми відшкодування 671 гривні 34 копійок станом на 01.04.2001 року для справи [PERSON] для передачі Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві саме на Відкрите акціонерне товариство „ Київський радіозавод ", на яке було покладено раніше зобов'язання про передачу справи до Управління і така можливість скласти таку довідку у нього є при наявності даного рішення суду, архівних документів та спеціаліста у штаті підприємства. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві не заперечує почати виплату позивачці відшкодування із визначенням суми 2297 гривень 79 копійок - 40% втрати працездатності і такі нарахування та виплати входять до компетенції Управління, тому суд вважає, що саме Управління виконає такі нарахування та виплати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації, витрат на правову допомогу встановлюється законом. При задоволенні зазначених позовних вимог підлягають стягненню : з Державного підприємства „ Виробниче об'єднання „ Київський радіозавод " на користь [PERSON] 160597 гривень 83 копійки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 500 гривень 00 копійок за надану правову допомогу, а всього : 161097 гривень 83 копійки; з Відкритого акціонерного товариства „ Київський радіозавод " на користь [PERSON] 20000гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, 500 гривень 00 копійок за надану праву допомогу, а всього : 20500 гривень 00 копійок; з Державного підприємства „ Виробниче об'єднання „ Київський радіозавод " на користь держави 1605 гривень 98 копійок судового збору, 60 гривень 00 копійок на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього : 1665 гривень 98 копійок; Відкритого акціонерного товариства „ Київський радіозавод " на користь держави 8 гривень 50 копійок судового збору, 60 гривень 00 копійок на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього : 68 гривень 50 копійок.

Outcome: partial