Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.03.2005 року уклала шлюб з відповідачем, від якого подружжя має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З жовтня 2009 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюбне життя з відповідачем не склалося по причині взаємної втрати почуття любові і поваги та через постійні сварки. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Відповідач участі у вихованні дитини з жовтня 2009 року не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча працює і має можливість її надавати. Спору стосовно розподілу спільного майна немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі - 600,0 грн. на місяць, на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто до 14 червня 2023 року. Позивач в судове засідання зявилася позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та надала судові пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачем у судовому засіданні позов визнано повністю, проти його задоволення він не заперечував. Зясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні зясовано думку сторін щодо неможливості примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 Сімейного кодексу України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з свідоцтва про одруження від 04.03.2005 року серії: І-ОЛ № 074681 (а.с. 5) шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04.03.2005 року Кіровським відділом РАЦС Кіровоградського міського управління юстиції (актовий запис № 101). Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Факт родинних звязків між [PERSON] та неповнолітньою [PERSON] [INFO] підтверджується свідоцтвом про народження від 29.06.2005 року виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1105, де в графі батько записаний [PERSON], а в графі мати - [PERSON] (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу позивачу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], хоча працює автослюсарем у м. Києві, має постійний дохід в розмірі, приблизно 2500 грн. на місяць та не має на утриманні інших осіб. При визначенні розміру аліментів в твердій сумі, суд враховує, що відповідач працює та отримує нерегулярний, мінливий дохід, не має на утриманні інших осіб, стан здоровя відповідача та неповнолітньої дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. Спору щодо розподілу спільно нажитого майна та місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. На підставі викладеного, ст. ст. 110-112, 180, ч. 3 ст.181, ст.182, ст. 184, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved