Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Державного підприємства [PERSON] залізниця, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи по суті, про скасування наказу №254-ос від 21.11.2006 року, наказу №11 від 09.01.2007 року та поновлення на роботі в посаді слюсаря з осмотру рухомого складу 5 розряду. В судовому засіданні позивач та його предствник вимоги позову підтримали та просили суд про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення відповідачем вимог діючого законодавства при звільненні [PERSON], оскільки звільнення проведено на підставі заяви про звільнення за власним бажанням, що була подана [PERSON] під тиском керівництва підприємства та не відповідала його волевиявленню. Також позивач вказував, що звільнення проведено начальником [PERSON], який не мав повноважень на звільнення працівника, оскільки не є власником підприємства. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та суду пояснив, що порушене право працівника було поновлено шляхом видачі наказу №11 від 09.01.2007 року, яким за домовленістю сторін наказ №254-ос від 21.11.2006 року про звільнення [PERSON] за прогул без поважних причин змінений, внаслідок чого [PERSON] був звільнений на підставі ст.38 КЗпП України згідно поданої ним 21.11.2006 року заяви про звільнення за власним бажанням. При цьому представник відповідача вказував, що вказане звільнення погоджено з ДП Одеська залізниця та проведене начальником Локомотивного депо Миколаїв [PERSON] у відповідності з наданими йому Положенням про відокремлений структурний підрозділ „Локомотивне [PERSON] залізниці повноваженнями. Вивчивши доводи позову, вислухавши учасників процесу та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем з 20.03.1972 року, наказом № 545-л від 30.11.1998 року переведений на посаду слюсаря з огляду рухомого складу 5 розряду. (а.с.5,6) 21.11.2006року був виданий наказ №254-ос про звільнення позивача з 07.11.2006 року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Наказом №11 від 09.01.2007 року вищевказаний наказ скасований, при цьому [PERSON] був звільнений з 07.11.2006 року у відповідності із ст. 38 КЗпП України на підставі поданої їм заяви про звільнення за власним бажанням від 21.11.2006 року (а.с.33,40). Доводи позивача про невідповідність змісту поданої ним заяви про звільнення його волевиявленню, оскільки заява подана під тиском керівництва підприємства, суд не приймає до уваги, оскільки жодного належного доказу на підтвердження цих обставини позивачем суду не надано. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, заява про відкликання даної заяви про звільнення позивачем не подавалась. Відповідно до вимог ст. ст. 21, 36 КЗпП України, трудовий договір укладається працівником з власником підприємства, організації, або уповноваженою ним особою. Його розірвання відбувається лише за розпорядженням вищезазначених осіб. Як вбачається із Положення про відокремлений структурний підрозділ «Локомотивне [PERSON] залізниці», депо являється відокремленим структурним підрозділом [PERSON] залізниці, та не є юридичною особою (а.с.85-91) Однак, як встановлено в судовому засіданні, звільнення [PERSON] було погоджене начальником „Локомотивне [PERSON] залізниці [PERSON] з керівництвом ДП Одеська залізниця та проведено у відповідності з наданими йому п. 5.3. Положенням про відокремлений структурний підрозділ „Локомотивне [PERSON] залізниці повноваженнями. Крім того, підстави звільнення після звернення [PERSON] до суду та Територіальної державної інспекції праці були за домовліеністю сторін змінені шляхом скасування наказу №254-ос від 07.11.2006 року наказом №11 від 09.01.2007 року. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ст. ст. 21, 36, 38, 231, 235 КЗпП України, суд дійшов висновку, що порушене право [PERSON] поновлено шляхом видання наказу №11 від 09.01.2007 року, яким скасований наказ №254 від 07.11.2006 року та [PERSON] звільнений на підставі ст.38 КЗпП України, тому наказ про звільнення позивача за прогул без поважних причин не є дійсним, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог про його скасування слід відмовити. Позовні вимоги про скасування наказу №11 від 09.01.2007 року та поновлення на роботі суд вважає безпідставними, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, звільнення позивача проведено у відповідності до вимог ст.38 КЗПп України за поданою ним заявою про звільнення за власним бажанням, яка [PERSON] в період з 21.11.2006 по 09.01.2007 року не відкликалась. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю. У відповідності із ст.ст.81,88 ЦПК України, з позивача на користь ГУ ДКУ у Миколаївській області слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн., судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved