Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

07. 09. 2007 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником транспортного засобу «ВАЗ-21063», д/н [NUMBER]. 05. 01. 2007 о 10:00 год. на перехресті вул. Фалєєвської та вул. Адміральської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та відповідача [PERSON], яка керувала т/з марки «CHEVROLET Aveo», д/н [NUMBER]. Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11. 06. 2007 позивача визнано невинуватим у скоєнні ДТП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито. Оскільки відповідач [PERSON] є винною у скоєнні ДТП, то остання повинна відшкодувати шкоду, нанесену автомобілю позивача внаслідок ДТП. До теперішнього часу відповідач збитки не відшкодувала. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили стягнути з [PERSON] на користь позивача у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу у розмірі 6199, 86 грн., у якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 3000, 00 грн., відшкодування збитків в сумі 150, 92 грн., пов'язаних з оплатою послуг дослідження автомобілю, а також судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 90, 00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120, 00 грн., позов підтримали, обставини, викладені в позові, підтвердили, просили суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], є власником транспортного засобу «ВАЗ-21063», д/н [NUMBER]. 05. 01. 2007 о 10:00 год. на перехресті вул. Фалєєвської та вул. Адміральської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «CHEVROLET Aveo», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. 16. 05. 2007 Заводським районним судом м. Миколаєва розглянуто адміністративні матеріали, які надійшли від ВДАІ ММУ УМВС України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Вину [PERSON] було встановлено, однак провадження у справі було закрито у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 08. 06. 2007 на вказану постанову було подано протест прокурора. 11. 06. 2007 постановою Заводського районного суду м. Миколаєва за наслідками розгляду протесту прокурора вищевказану постанову було скасовано, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За заявою [PERSON] Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз було проведено автотоварознавче дослідження автомобілю «ВАЗ-21063», д/н [NUMBER] для визначення суми матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 05. 01. 2007. За проведення вказаного дослідження позивачем сплачено витрати у розмірі 150, 92 грн. Ухвалою суду від 15. 10. 2007 у справі було призначено судову транспортно-трасологічну експертизу. Відповідно до висновку експертизи, проведеної Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16. 01. 2008 № 6922 встановлено, що водій автомобілю [NUMBER], відповідач по справі [PERSON], що рухалася по головній дорозі та мав намір виїхати на другорядну дорогу, в своїх діях повинен був керуватися вимогами п. 16.12 ППД, тобто повинен був надати дорогу транспортному засобу, що наближається до перехрестя по головній дорозі справа - автомобілю, належному позивачу, «ВАЗ-21063», д/н [NUMBER]. Зазаначене у судовому засіданні підтверджено поясненнями експерта [PERSON] Ухвалою суду від 15. 10. 2007 у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу для визначення суми матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля [NUMBER]. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи від 05. 02. 2008 № 140-209, проведеної Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області, сума матеріальних збитків завданих автомобілю, належному позивачу, «ВАЗ-21063», д/н [NUMBER] внаслідок ДТП 05. 01. 2007 складає 4605, 62 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що особою, винною у скоєнні ДТП 05. 01. 2007, та, як наслідок, нанесення пошкоджень автомобілю, належному позивачеві «ВАЗ-21063», д/н [NUMBER], а тому є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю вказаному транспортному засобу. До теперішнього дня відповідач не сплатив позивачу відшкодування вказаних збитків та не повідомив про причини невиплати. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Суд, беручи до уваги висновок автотоварознавчої експертизи від 05. 02. 2008 № 140-209, при визначенні розміру матеріального відшкодування, приходить до висновку про необхідність задоволення вказаних позовних вимог частково у розмірі 4605, 62 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] повинен сплатити вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача у розмірі 4605, 62 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням сімейних обставин та матеріального становища позивача оцінює моральну шкоду, нанесену відповідачем позивачу у розмірі 1000,00 грн. Зазначена сума відшкодування нанесеної моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача. В іншій частині відшкодування нанесеної моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем в судовому засіданні не надано належним чином оформлених доказів, що їх обгрунтовують. На підставі ст. 86, 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати, понесені позивачем на проведення дослідження автомобіля 150, 92 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 92, 00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30, 00 грн.

Outcome: partial