Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за мировою угодою. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 25 листопада 2008 року між нею, з одного боку та [PERSON] і [PERSON], з іншого боку було укладено мирову угоду по цивільній справі № 2-П-65/2008р. за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно з пунктом 11 мирової угоди [PERSON] прийняв на себе зобовязання не пізніше 16 січня 2009 року сплатити їй (або її представникові) суму позики та суму процентів, зазначені в пунктах 9 (10 000 доларів США) та п. 10 (1 000 доларів США) мирової угоди, в гривнях за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення платежу. Як зазначено в пункті 12 мирової угоди в день її підписання сторонами на виконання пункту 5 вона отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 5 000 доларів США у гривнях за офіційним курсом НБУ. Таким чином, як зазначає позивачка, [PERSON] повинен був не пізніше 16 січня 2009 року сплатити їй суму в гривнях, яка дорівнює 6 000 доларам США за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення платежу. Офіційний курс НБУ станом на 16 січня 2009 року складав 770 гривень за 100 доларів США. Таким чином, відповідач повинен був сплатити їй 46 200 гривень. Однак, цього обовязку [PERSON] до цього дня не виконав. Пунктом 14 мирової угоди від 25 листопада 2008 року передбачена відповідальність відповідача за прострочення сплати вказаної суми у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Розмір пені на дату позовної заяви позивачка визначила в розмірі 4 749, 11 гривень. Сума боргу [PERSON] з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми позивачка визначила в розмірі 46 796,17 гривень, інфляційне збільшення заборгованості [PERSON] в розмірі 2 032,8 гривень. Таким чином, всього позивачка просить стягнути із [PERSON] на свою користь 53 578,08 гривень. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не сповістив, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2008 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON] і [PERSON], з іншого боку було укладено мирову угоду по цивільній справі № 2-П-65/2008р. за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно з пунктом 11 мирової угоди [PERSON] прийняв на себе зобовязання не пізніше 16 січня 2009 року сплатити позивачці (або її представникові) суму позики та суму процентів, зазначені в пунктах 9 (10 000 доларів США) та п. 10 (1 000 доларів США) мирової угоди, у гривнях за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення платежу. Як зазначено в пункті 12 мирової угоди в день її підписання сторонами на виконання пункту 5 [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 5 000 доларів США у гривнях за офіційним курсом НБУ. Таким чином, [PERSON] повинен був не пізніше 16 січня 2009 року сплатити [PERSON] суму в гривнях, яка дорівнює 6 000 доларам США за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення платежу. Офіційний курс НБУ станом на 16 січня 2009 року складав 770 гривень за 100 доларів США. Таким чином, відповідач повинен був сплатити [PERSON] 46 200 гривень. Однак, цього обовязку [PERSON] до цього дня не виконав. Пунктом 14 мирової угоди від 25 листопада 2008 року передбачена відповідальність [PERSON] за прострочення сплати вказаної суми у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до Постанови НБУ від 21 квітня 2008 року № 107, Листа НБУ від 16 лютого 2009 року № 14-011/778-2395 та Постанови НБУ від 12 червня 2009 року № 343 розмір облікової ставки Національного банку України складав: з 30 квітня 2008 року по 14 червня 2009 року 12 відсотків, а з 15 червня 2009 року 11%. Таким чином, розмір пені на дату позовної заяви складає 4 749,11 гривень. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу [PERSON] з урахуванням з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення станом на день звернення до суду з позовом складає 48 741 гривню. Однак, оскільки позивачка у позові просить суд стягнути в якості інфляційного збільшення заборгованості [PERSON] 2 032,80 гривень, стягненню підлягає сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 48 232,8 гривні. Три проценти річних від простроченої суми складають 596,17 гривень. При викладених обставинах суд вважає, що відповідач [PERSON] не виконує умови мирової угоди від 25 листопада 2008 року, по цивільній справі № 2-П-65/2008р., укладеної між [PERSON], [PERSON] та ним, чим завдає позивачці матеріальну шкоду в розмірі 53\~578,08 грн., яка підлягає стягненню. Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved