Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

27.01.2009 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму боргу за борговими розписками, з урахуванням інфляційних та 3% річних, в розмірі 71287,78 грн. та судові витрати. В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги в частині збільшення суми позову, просив стягнути на його користь з відповідача суму в розмірі 74737,65 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.09.2009 року вищезазначену позовну заяву залишено без розгляду. Дану ухвалу оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 14.10.2009 року, скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.09.2009 року. Справу направлено суду першої інстанції за стадії судового розгляду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що протягом 2006 року відповідач неодноразово звертався до нього з проханням зайняти йому гроші. Він погоджувався та передавав йому під письмові розписки в борг грошові кошти в розмірах: 20000 грн., 9000 грн., 15000 доларів США та 1000 доларів США, зобов'язавшись повернути борг за першою вимогою позивача. Наприкінці 2006 року, в 2007 та 2008 роках він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення грошів, на що [PERSON] поясняв, що вернути борг він не може, в зв'язку з скрутним матеріальним становищем та проблемами з бізнесом. Тривале невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення боргу, призвело до збільшення суми боргу, з урахуванням індексу інфляції та 3% відсотків річних за кожен рік прострочення виконання зобов'язань. Станом на 30.06.2009 року сума боргу відповідача перед позивачем, з урахування індексу інфляції за період з 2006 по 2009 роки та урахуванням 3% річних від простроченої суми боргу за період з 2006 по 2009 роки, становить 74737,65 грн. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не виконує боргові зобов'язання, суму боргу не повертає, він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] на судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій підтримує заявлені позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність. В разі неявки на судове засідання відповідача, рішення ухвалити при заочному розгляді. Відповідач [PERSON], на судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті "Урядовий кур'єр" від 30.09.2010 року. Представника, якій би діяв від його імені на підставі довіреності, до суду не направив, доказів, що підтверджуються неявку з поважної причини, письмових заперечень проти позову, заяви про перенесення розгляду справи або заяви про розгляд справи за його відсутністю не представив. З огляду на таке, справа розглядається у відсутність відповідача. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України Дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що протягом 2006 року відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням зайняти йому гроші, на що позивач погоджувався та передавав відповідачу під письмові розписки в борг грошові кошти в розмірах: 1500 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути в строк до 10.02.2006 року, що підтверджується письмовою розпискою від 08.01.2006 року; в розмірі 1000 доларів США, які зобов'язався повернути за першою вимогою позивача, що підтверджується письмовою розпискою від 16.05.2006 року; в розмірі 9000 грн., які зобов'язався вернути за першою вимогою позивача, що підтверджується письмовою розпискою від 01.09.2006 року та в розмірі 20000 грн., які зобов'язався повернути за першою вимогою позивача, що підтверджується письмовою розпискою від 21.12.2006 року. Всього, позивач позичив відповідачу суму в розмірі 29000 грн. та 2500 доларів США. Позивач, наприкінці 2006 року, в також протягом в 2007 та 2008 років неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення грошів, на що [PERSON] поясняв, що вернути борг він не може, в зв'язку з скрутним матеріальним становищем в його родині та проблемами з бізнесом. Тривале невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення боргу, призвело до збільшення суми боргу, з урахуванням індексу інфляції та 3% відсотків річних за кожен рік прострочення виконання зобов'язань. Станом на 30.06.2009 року сума боргу відповідача перед позивачем становить 74737,65 грн., з урахування індексу інфляції за період з 2006 по 2009 роки, який за даними Держкомстату України станом на 2006 рік складав 111,6%, на 2007 рік 116,6%, на 2008 рік 122,3%, та урахуванням 3% річних від простроченої суми боргу за період з 2006 по 2009 роки за кожен рік прострочення. На підтвердження укладеного договору позики, [PERSON] власноручно складав письмові розписки у простій формі. Але, ні у встановлений строк, ні до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на його користь з відповідача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики (письмовою розпискою). На підставі викладеного,

Outcome: approved