overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 26.12.1997 року між нею, та відповідачем було укладено договір № 208 купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. В даний час позивачка не може розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час й місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 26.12.1997 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір № 208 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був укладений на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» та зареєстрований 29.12.1997 року Миколаївським МЕТІ за № 17010. Всі істотні умови угоди виконані, а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст. 220 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання угоди дійсною підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 29.08.1981 року знаходиться з відповідачкою у шлюбі. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимог и підтримав та просив про їх задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 29.08.1981 року. Подружні стосунки між ними припинились з серпня 2006 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час. Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, з червня 1991 року по червень 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу. Від подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]. З червня 2008 року вона проживає разом з донькою окремо, та самостійно займається її вихованням та утриманням. Посилаючись на те, що відповідач у період з червня 2008 року по травень 2010 року ніякої матеріальної допомоги на її прохання для утримання доньки не надавав, просить стягнути аліменти за минулий час по 500 грн. щомісячно у розмірі 11 500грн.. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснивши, що неодноразово зверталася до відповідача за матеріальної допомогою для утримання доньки. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на те, що завжди допомагав грошима відповідачки, допомагає й зараз. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.05.2010 року розірвано. Від подружнього життя сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження 1У-ФП №410818, актовий запис №3122 від 21.09.1993 року. Як вбачається з довідки ЖКП «Південь» від 16.06.2010 року №2793 відповідачка проживає в [INFO] разом з донькою - [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2010 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500грн. щомісячно до повноліття. У відповідності з ч.2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачка не надала суду жодних доказів про вживання заходів щодо отримання з відповідача аліментів у період з червня 2008 року по травень 2010 року. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, з урахування вищевикладеного та недоведеності підстав позовних вимог позивачки, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з дружиною у них не склалось, між ними постійно виникають конфлікти, оскільки вони не знаходять взаємопорозуміння, у звязку з чим з січня 2010 року припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, він дійшов висновку про доцільність розірвання даного шлюбу і тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, крім того він зустрів іншу жінку з якою бажає створити сімю, а тому дійшов до висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, зазначила суду, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вони не знаходять взаємопорозуміння, у звязку з чим припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини, а тому вона не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.11.1984 р. (а.с.5), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач [PERSON] зазначила суду про свою згоду на розірвання шлюбу, позивач наміру зберігати дану сімю немає. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить встановити йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті матері - [PERSON], померлої 21.07.2008 року у вигляді земельної ділянки, площею 792 га, сінокосів та пасовищ, площею 0,73 га, розташованих на території Пісківської сільської ради Новопсковського району, мотивуючи тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не надав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, оскільки після поховання матері знаходився в тяжкому матеріальному стані, тому і не зміг своєчасно оформити належним чином свідоцтво про право власності на спадщину. Відповідач по справі , його батько, який є також спадкоємцем першої черги, відмовляється від спадщини. У судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах. Відповідач позов визнає у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач згідно свідоцтва про народження серії УІ-УР № 1569935, виданого Пісківською сільською радою Новопсковскього району Луганської області, є рідним сином [PERSON], померлої 21.07.2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 7,92 га, сінокосів та пасовищ, площею 0,73 га, розташованих на території Пісківської сільської ради Новопсковського району. Позивач та відповідач по справі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], спадкоємців за заповітом та осіб, що мають право на обовязкову частину у спадщині, немає. Відповідач [PERSON] відмовляється від прийняття належної йому частки у спадщині на користь позивача. Судом встановлено, що у встановлений законом шестимісячний строк позивач не надав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у звязку із чим не зміг оформити належним чином свідоцтво про право власності на спадщину. Причиною пропуску встановленого законом строку зявилося те, що позивач знаходився у скрутному матеріальному становищі, так як він не працює. У відповідності зі ст.1272 ч.З ЦК України - за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи й не спростовані відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони одружилися 29.06.2002 року, від шлюбу мають доньку Аліну, 26.12.2002р.н. Сторони з травня 2010року разом не проживають, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, мають різні погляди на життя, часто сваряться, не має взаєморозуміння. Позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб в попередньому судовому засіданні та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Кондрашкіна. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відділом РАЦС Тростянецького РУЮ Сумської області сторони зареєстрували шлюб 29.06.2002 року, актовий запис №52 (а.с.3). Від шлюбу мають доньку Аліну, 26.12.2002р.н.. Сімейне життя не склалося, сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між сторонами 15.08.2008 року (актовий запис № 211) Центральним відділом РАЦС ММУЮ. В судове засідання позивачка не зявилася, представила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, представив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю позивачки та відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 15.08.2008 року (актовий запис № 211) Центральним відділом РАЦС ММУЮ, мають неповнолітнього сина [PERSON] Кірілла, 31.10.2008р.н.. В сімї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у звязку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому шлюб зареєстрований 15.08.2008 року (актовий запис № 211) Центральним відділом РАЦС ММУЮ між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При цьому суд вважає за необхідне залишити кожній із сторін її шлюбне прізвище та покласти на відповідача витрати, які повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилася, згідно наданої заяви, просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.09.2004 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Подружні відносини та ведення сумісного господарства між ними припинені з вересня 2008 р. і не підтримуються по теперішній час. Позивач на примирення не згодна, спільне господарство не ведуть, майнових претензій немає. Приймаючи до уваги вищевйкладене, суд приходить до висновку, що подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін. За таких обставин на підставі ст.ст.104, 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст. 81 ЦПК України, судовий збір сплачено при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, просила позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Зазначені вимоги позивачка мотивувала тим, що відповідач вихованням дітей не займається, їх не відвідує, долею та матеріальним станом не цікавиться. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району у судовому засіданні вважала вимоги позову такими, що підлягають задоволенню. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не відомо. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився 07 березня 2001 року, його батьками є: мати - [PERSON], батько -[PERSON]. [PERSON] народилась 11 жовтня 1993 року, її батьками є: мати -[PERSON], батько -[PERSON]. 05 березня 2010 року [PERSON] померла. При цьому батько дитини тривалий час ухиляється від виконання своїх обовязків щодо виховання дітей, не проявляв батьківського піклування, знаходиться окремо від дітей, їх долею не цікавився, матеріальної допомоги не надає. Вказані обставини у повному обсязі підтверджуються матеріалами справи. За таких обставин в силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України [PERSON] має бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява відповідача з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, в матеріалах справи є заява з уточненням позовних вимог, згідно яких позивачка після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Руму». Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін від 17.03.1989 р.; свідоцтво про народження сина [PERSON], [INFO]. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 17.03.1989 р., мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя із відповідачем не склалось. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час спільного життя з відповідачем, в сімї виникали сварки, внаслідок зловживання відповідачем спиртних напоїв. Відповідач влаштувався на роботу водієм у м. Києві, у звязку з чим рідко буває дома, однак сімю матеріально не забезпечує, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, сімю якою забезпечує матеріально. Сумісно нажите майно між сторонами не поділене, у випадку виникнення спору майнового характеру, це питання буде вирішене у встановленому законом порядку. Подальше збереження шлюбу неможливе. Так, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер і позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідачка зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За обоюдною згодою сторін, суд визначає місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] із матірю - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

15 липня 2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на наявність суперечки з позивачкою щодо постійного місця проживання сина. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно копій свідоцтв органів РАЦС сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 02 серпня 2005р. народження. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матірю. Угоди щодо її утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Відповідно до ст.ст.180-182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти. При визначенні розміру аліментів з [PERSON] суд враховує, що вимагається стягнення на утримання однієї дитини, що відповідач працездатного віку, є приватним підприємцем. Оскільки дохід у відповідача нерегулярний, мінливий, то розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі 800грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до КС «Одеське кредитне товариство», в якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 16966,68 грн., з яких: заборгованість за договором про внесення вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок - 12000,00 грн., нараховані відсотки по договору - 4846,68 грн. та судові витрати по сплаті ІТЗ - 120 грн. При цьому позивач посилається на те, що вона внесла на рахунок КС «Одеське кредитне товариство» внесок в сумі 12000 гривень, а відповідач КС «Одеське кредитне товариство» зобов'язався повернути вкладникові таку суму та проценти на неї, процентна ставка за вкладом встановлена 27% річних. Строк дії договору закінчився, але кошти позивачу так і не повернуті, у зв*язку з чим позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, як вбачається з листа Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області №31/17-С078 від 20.07.2010 року посадові особи КС «Одеське кредитне товариство» оголошені у розшук. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого позивач не заперечувала. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 19 листопада 2007 року позивачем було укладено з КС «Одеське кредитне товариство» договір №ОКОВ2ДВ-0198 про внесення вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок, та внесено на депозитний рахунок відповідача 12000 гривень, що підтверджується додатком №1 до договору про надходження коштів та квитанцією до прибуткового касового ордеру №428 від 19.11.2007 року /а.с.5-6/. Як вбачається з зазначеного договору процентна ставка за вкладом встановлена у розмірі 27 % річних, проценти нараховуються на суму вкладу та виплачуються вкладнику, договір укладений терміном на 18 місяців, з 19 листопада 2007 року по 19 травня 2009 року. 19 травня 2009 року строк дії договору скінчився. Згідно п.1.1 зазначеного договору по закінченню терміну дії Договору спілка нараховує та виплачує вкладнику дохід у розмірі 27% річних від загальної суми внеску. Сума внеску також підлягає поверненню. Крім того, як вбачається з наданої суду постанови слідчого від 20.04.2010 року відносно посадових осіб КС «Одеське кредитне товариство» порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України /а.с. 18-20/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 611 ЦК України при порушені зобов'язань наступають наслідки, передбачені договором або законом. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved