Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 54995,43грн. В обгрунтування позову зазначає, що 08 січня 2010 року близько 20 години в с. Григорівка Васильківського району [PERSON], керуючи мотоциклом і рухаючись по вул. Кірова допустив зіткнення з велосипедистом під керуванням її чоловіка Воловікова* Ю.І. В результаті зіткнення чоловік отримав тілесні ушкодження . які виявилися несумісними з життям, від чого він помер. З місця ДТП [PERSON] утік. Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2010 року [PERSON] визнано винним за ст.ст. 135 ч.2. 286 ч.2 КК України і йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки, на підставі ст. ст. 75.76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2010 року вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2010 року щодо [PERSON] залишено без змін. Вона визнана потерпілою по кримінальній справі і просить станути з відповідача на її користь завдані смертю чоловіка матеріальні збитки, що складаються з витрат на ритуальні послуги, проведення судово-медичної експертизи та послуг моргу, автопослуги, придбання продуктів харчування для поминального обіду, телеграфних повідомлень родичам, вартості пошкодженого велосипеду, всього 4995грн.43коп. та моральну шкоду, яку вона оцінює в 50000грн.. оскільки з чоловіком вона прожила 32 роки, виховала трьох дітей, його трагічна загибель привела до тяжкого нервового та психологічного стресу. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] визнав позов повністю, не заперечує проти задоволення вимог позивачки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. В порядку ч.4 ст.174 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому підлягає задоволенню. В ст. 15 -16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, визнання права визначається як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. З вироку Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2010 року за обвинуваченням [PERSON] за ст.ст. 135 ч.2. 286 ч.2 КК України, який набрав чинності, встановлено, що 08 січня 2010 року близько 20 години в с. Григорівка Васильківського району [PERSON]. керуючи мотоциклом і рухаючись по вул. Кірова допустив зіткнення з велосипедистом під керуванням [PERSON] В результаті зіткнення [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які виявилися несумісними з життям, від чого він помер. Факт смерті [PERSON] 08.01.2010 року підтверджується свідоцтвом про смерть на його ім'я . (а.с.5). Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2010 року [PERSON] визнано винним за ст.ст. 135 ч.2. 286 ч.2 КК України і йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. На підставі ст. ст. 75.76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 3 роки (а.с.13-18). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2010 року вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2010 року щодо [PERSON] залишено без змін (а.с.18-19), тобто, судовим рішенням у визначеному законом порядку встановлено винуватість відповідача у настанні смерті потерпілого [PERSON] Згідно ч.4ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивачку [PERSON], дружину загиблого [PERSON]. визнано потерпілою по кримінальній справі за звинуваченням [PERSON] (а.с.4). Відповідно до вимог п.2 ч. 1ст. 1200 ЦК України позивачка, як дружина загиблого, має право на відшкодування шкоди. Витрати понесені позивачкою, пов'язані з похованням чоловіка [PERSON] складають 4995грн. 43 коп..підтверджується квитанціями про оплату витрат на ритуальні послуги, проведення судово-медичної експертизи, авто послуги, придбання продуктів харчування для поминального обіду, (а.с.7-9, 19). Згідно з частинами 1-2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність.пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, договір оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пунктах 2,3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992року №6 (зі змінами внесеними постановами від 8 липня 1994р. №7 від З0 вересня 1994р. №11 від 25 травня 1998р. №15 та від 24 жовтня 2003р. №9) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що «... під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повному господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Шкода заподіяна особі і майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, шо дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки. - незалежно від наявності вини. В результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача [PERSON] та з його вини заподіяно смерть [PERSON], чоловікові позивачки. В зв'язку з чим останній завдана матеріальна шкода, що підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Вимоги [PERSON] про стягнення на її користь моральної шкоди в розмірі 50000грн також підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнана \\ зв'язк\\ із знищенням чи пошкодженням її майна. Постановою Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» № 4 від 31.03.95р. (в редакції Постанови Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001 ) роз'яснено, що « п.9. Розмір відшкодування морачлної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках». Суд погоджується з фактом завдання позивачці моральної шкоди в зв'язку з трагічною смертю її чоловіка [PERSON] результаті ДТП з вини відповідача [PERSON]. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, що їх зазнала позивачка, в зв'язку з передчасною смертю чоловіка, з яким вона разом прожила 32 роки, народила та виховала трьох дітей, він постійно підтримував її та надавав матеріальну допомогу дітям. Загибель близької людини стала для неї тяжким нервовим та психологічним стресом. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд виходив з принципу розумності та справедливості. В порядку ст.79.84,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 250грн., в дохід держави: судовий збір в розмірі 500гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120гривень.

Outcome: approved