Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить винести рішення, яким стягнути з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на їх користь борг за кредитом та відсотки за повернення кредиту в загальній сумі 121926, 94 грн., а також стягнути на їхню користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не зявилися хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, зі згоди представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 20.06.2007 року між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 11172801000 відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 16000,00 доларів США зі строком користування до 19 червня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом, з розрахунку 13,50% річних. Згідно з умовами договору, [PERSON] зобовязувався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання. Пунктом 4.1 кредитного договору № 11172801000 від 20.06.2007 року передбачено відповідальність за порушення строків повернення кредитної заборгованості у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, яка нараховується за кожний день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущено неналежне виконання умов кредитного договору. Внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 15271 доларів США 41 центів, що по курсу НБУ станом на 8.12.2009 року становить 121926 грн. 94 коп., що складається з суми боргу за простроченим кредитом 13684 доларів США 64 центів - еквівалентно 109260 грн. 56 коп., суми по простроченим процентам за користування кредитом 1388 доларів США 58 центів - еквівалентно 11086 грн. 42коп., суми пені за несвоєчасне погашення кредиту 134доларів США 61 центів - еквівалентно 1074 грн. 69 коп., суми пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 63,28доларів США 28 центів еквівалентно 505 грн. 21 коп., згідно кредитного договору. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 (Позика) глави 71 (Позика. Кредит. Банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Із положень частини 1 статті 1048 ЦК України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплата процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, 27.10.2007 року в забезпечення зобовязань позичальника Банк уклав договір поруки з гр. [PERSON]. Також, 27.10.2007 року з метою забезпечення зобовязань позичальника Банк з громадянином [PERSON] уклав договір іпотеки, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: знаходиться за адресою: [ADDRESS], та порукою [PERSON]. Згідно п.4.1 договору поруки сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань в повному обсязі у відповідності до ч.1,2 ст. 554 ЦК України. Стаття 554 ЦК України, передбачає, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до фізичних осіб [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved