Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

12.10.2010 року прокурор Дзержинського району м. Кривого Рогу в інтересах [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що мати малолітньої - [PERSON] померла [INFO] , а також прокуратурою району спільно зі службою у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради проведено перевірку щодо захисту прав малолітньої [PERSON] , 2009 р. народження відносно [PERSON] , який являється батьком дитини, а саме у зв`язку з тим, що він не виконує передбачених законодавством обов`язків про забезпечення необхідних умов утримання та виховання дитини. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує належного харчування, медичного догляду та матеріального утримання, так як на момент народження дитини знаходився в місцях позбавлення волі, а після звільнення дитину на виховання не забрав і взагалі нею не цікавиться. Відповідач вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02.06.2009 року був засуджений на строк 1 рік 10 днів позбавлення волі за скоєння злочину - побиття своїх дітей. Рішеннями виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради від 21.10.2009 року № 381 малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 21.10.2009 року № 508 [PERSON] була влаштована на виховання у прийомну сім`ю подружжя [PERSON] , де на даний час і перебуває. [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі 12.06.2010 року і до теперішнього часу з заявою про повернення дитини до органу опіки і піклування виконкому Дзержинської районної у місті ради не звернувся, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. При обстеженні його житлово-побутових умов встановлено, що електроенергія в квартирі відсутня, підлога не відремонтована, в кімнатах відсутні шпалери, квартира потребує капітального ремонту, санітарні умови для проживання дитини в квартирі не задовільні, не створено належних умов для проживання і розвитку малолітньої доньки (відсутня постільна білизна , дитячий куточок, іграшки). У судовому засіданні прокурор свої вимоги підтримав. 07.09.2010 року службою у справах дітей виконкому Дзержинської у місті ради складено висновок № 923 про неможливість передачі дитини для подальшого виховання батькові. [PERSON] до засудження вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, мав на вихованні двох малолітніх дітей, відносно яких 30.07.2010 року рішенням Дзержинського районного суду був позбавлений батьківських прав. Вироком суду від 02.06.2009 року [PERSON] був засуджений за ст.. 125 ч.І КК України за скоєння фізичного насильства по відношенню до своїх дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є пояснення, що він є батьком малолітньої доньки [PERSON] і на теперішній час він не може забезпечити дитині повноцінні умови проживання, так як квартира потребує ремонту, в ній відсутні необхідні для дитини речі, а тому він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Представник 3-ї особи виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради Пилипенко Ю.М., яка діє на підставі довіреності, позов підтримала. Пояснила, що в інтересах дитини відповідача необхідно позбавити батьківських прав та стягнути аліменти на користь опікунів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Як убачається з копії вироку по кримінальній справі №1-270/09. відповідач [PERSON] був засуджений 02.06.2009року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення у стані алкогольного сп`яніння навмисних легких тілесних ушкоджень своїм малолітнім дітям (а.с. 10). Після смерті матері та засудження батька малолітня [PERSON] була влаштована на спільне проживання та виховання у прийомну сім`ю [PERSON] та [PERSON] , згідно рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 21.10.2009року № 508 (а.с. 13-14). На даний час дитина проживає з прийомною сім`єю в будинку [ADDRESS] , які піклуються про неї, забезпечують матеріально, піклуються про її духовний та фізичний розвиток. Відповідач [PERSON] проживає у трикімнатній квартирі загальною площею 63,2 м2, яка перебуває у приватній власності [PERSON] .. Згідно акту обстеження житлово- побутових умов від 09.07.2010 року, складеного представником служби у справах дітей, умови для проживання дитини в квартирі незадовільні, квартира потребує капітального ремонту. Відповідачем не створено належних умов для проживання та розвитку малолітньої дитини (а.с. 15-16). Рішеннями виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради від 21.10.2009 року № 381 малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 21.10.2009 року № 508 [PERSON] була влаштована на виховання у прийомну сім`ю подружжя [PERSON] , де на даний час і перебуває. з [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі 12.06.2010 року і до теперішнього часу з заявою про повернення дитини до органу опіки і піклування виконкому Дзержинської районної у місті ради не звернувся, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Як зазначив відповідач у своєї власноручно написаної заяві він не заперечує щодо того, щоб його було позбавлено батьківських прав щодо його дитини - [PERSON] , [INFO] Виходячи з вищенаведеного встановлено, що своїми діями відповідач порушує свої зобов`язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме, «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття». Аналогічне твердження закріплене і у ст. 150 СК України, якою передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.п. 1,6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу: не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 р., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. З Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 р.. вказано: «Держави- учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її' до самостійного життя та праці. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Дзержинської районної ради, який в судовому засіданні підтримала представник 3-ї особи , виходячи з інтересів малолітньої, [PERSON] необхідно позбавити батьківських, прав відносно малолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , залишити дитину на вихованні у прийомної сім`ї подружжя [PERSON] . Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно вимог ч.2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач вихованням та утриманням, дитини не займається, свій обов`язок щодо матеріального забезпечення малолітньої [PERSON] не виконує, офіційно не працевлаштований, за станом здоров`я працездатний та мав надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь прийомних батьків, з якою проживає дитина, у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку. Крім того, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved