Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

11.08.2010 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2009 року за нею визнано право власності на домоволодіння № 95 по вул. Іванова в с. Сошників Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі [PERSON] Проте, земельна ділянка під вказаним успадкованим будинком приватизована не була. Згідно державних актів серії ЯД № 931255 та ЯД № 931254 земельні ділянки площею 0,3058га та 0,2503га, які розташовані в с. Сошників по вул. Іванова, 95, Бориспільського району Київської області, на підставі рішення [PERSON] сільської ради належали [PERSON] Однак вказані державні акти були виготовлені вже після смерті спадкодавця. В зв"язку з цим позивач просить визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки. Позивач заявлену вимогу підтримала повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідної якої позов визнав повністю, а справу просив слухати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 19.04.2008 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,3058 га з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства та 0,2503га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташовані за адресою: вул. Іванова, 95, с. Сошників Бориспільського району Київської області. Дана обставина підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки, які були виготовлені вже після смерті спадкодавця. Тобто, у зв"язку із смертю [PERSON] державна реєстрація права власності на зазначені земельні ділянки за нею стала неможливою. (а.с. 11,12) Після смерті [PERSON] позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2009 року за позивачем визнано право власності на домоволодіння № 95 по вул. Іванова в с. Сошників Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі [PERSON] Дане рішення набуло чинності. (а.с.8,9) Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. У відповідності до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність припиняється у момент смерті особи. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Відповідно до 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженим Наказом Мінюстом України №7/5 від 07.02.2002р., визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Беручи до уваги, що позивач має право на набуття права власності на земельні ділянки після смерті [PERSON] та визнання відповідачем позову в повному обємі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved