Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

13.09.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, визнання договору дійсним, визначення часток в праві спільної сумісної власності. Свої вимоги мотивувала тим, що 03.01.2005 р. помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частки [ADDRESS]. Вказана квартира належала [PERSON] та позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.1998 р., зареєстрованого Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н». Частки співвласників у вказаному договорі не були визначені. Таким чином позивачка не має можливості розпоряджатися спадковим майном, оскільки при звернені до нотконтори їй було рекомендовано звернутися до суду в звязку з тим, що на теперішній час неможливо нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу та виділити частки в спільній сумісній власності, оскільки один із співвласників, [PERSON], помер. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу [ADDRESS] дійсним; визначити частки в спільній сумісній власності у [ADDRESS] за [PERSON] та за нею по ? частині за кожним; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частку [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Позивачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом належним чином, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі: представник ММР в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, посилаючись на розсуд суду; [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника ММР, суд встановив наступне. 17.08.1982 р. народилась [PERSON]. Батьком в Свідоцтві про народження зазначений [PERSON]. 31.08.1998 р. на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони. 01.10.1999 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Прізвище [PERSON] після одруження [PERSON]. 03.01.2005 р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею за законом є [PERSON] Відповідно до Довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» права власності на [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Довідки ЖБК «Райдуга» від 27.09.2010 р. за № 387 [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 23.10.1998 р. і по теперішній час. Позивачка звернулася до нотконтори з заявою для прийняття спадщини, проте нотаріус видати Свідоцтво про право на спадок не може, оскільки договір купівлі-продажу спірного майна оформлений неналежним чином, а саме зареєстрований на товарній біржі і не посвідчений нотаріально, крім того частки у спільній сумісній власності покупців не визначені. Згідно з Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.09.2010 р. [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Претензій сторони угоди один до одного не мали та не мають, всі умови договору купівлі-продажу виконані, покупці передали відповідачці обумовлену угодою суму, відповідачка передала покупцям квартиру у власність, угода була зареєстрована в КП «ММБТІ», проте продавець (відповідачка) відмовилась від нотаріального посвідчення угоди. Згідно ч.2 ст. 220 Цивільного Кодексу України (ч.2 ст. 48 ЦК України в ред. 1963 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі визнати угоду дійсною. Таким чином є усі законні підстави визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Оскільки власники в рівних частках користувалися, володіли сумісним майном, суд вважає необхідним визначити, що частки власників є рівними і складають по ? частині за кожним. На підставі вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 48 ЦК України (ред. 1963) ст.ст. 220, 370, 392 ЦК України,

Outcome: approved