overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2010 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Відповідач[PERSON], будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання не з*явився та не надав суду дані про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа [PERSON] до суду не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. (а.с.6). Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 22 грудня 1992 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу видане відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського райвиконкому м.Полтави серії І-КЕ №461485 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Донька [PERSON] навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України на другому курсі факультету землевпорядкування, форма навчання денна. Термін навчання з 01 вересня 2009 року по 01 липня 2013 року, згідно довідки №415 від 06 вересня 2010 року Національного університету біоресурсів і природокористування України (а.с.2). Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з врахуванням того, що [PERSON] навчається на денному відділенні, у зв»язку з цим не працює, а відповідач [PERSON] її батько зобов"язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та пояснив, що 22 квітня 2008 року між ВАТ Банк " Фінанси та кредит ", правонаступником якого є ПАТ Банк " Фінанси та кредит " та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту, за яким остання отримала кредит у розмірі 5000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15 % річних зі строком погашення до 20 квітня 2010 року. Позичальник зобовязався погашати кредит та сплачувати проценти щомісячними платежами до 25 числа кожного місяця. Станом на 16.04.2010 року заборгованість відповідача по кредиту складає 3881,83 долари США, по відсотках за період з 24.02.2010 року по 15.04.2010 року - 83,16 долари США. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору позивачу нараховується пеня за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків на загальну суму 1041,08 грн.. Просить стягнути з відповідача указану суму заборгованості. Відповідач у судове засідання за викликом суду повторно не зявилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, хоча про день та час судового засідання повідомлялась належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, який підтримав позов, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 322 квітня 2008 року між ВАТ Банк " Фінанси та кредит ", правонаступником якого є ПАТ Банк " Фінанси та кредит " та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту, за яким остання отримала кредит у розмірі 5000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15 % річних зі строком погашення до 20 квітня 2010 року. Позичальник зобовязався погашати кредит та сплачувати проценти щомісячними платежами до 25 числа кожного місяця (п. 4.3. договору). Станом на 16.04.2010 року заборгованість відповідача по кредиту складає 3881.83 долари США, по відсотках за період з 24.02.2010 року по 15.04.2010 року - 83.-6 долари США. що встановлено судом з розрахунку заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору позивачу нараховується пеня за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків, що згідно наданого позивачем розрахунку складає 1041,08 грн.. Отже, загальна сума заборгованості відповідача становить 3964,99 долари США та 1041.08 грн., яка виникла внаслідок невиконання в порушення вимог ст. 526. ст.1050, ст 1054 ЦК України вказаного зобовязання за кредитним договором з боку позивача. Згідно з офіційним курсом НБУ станом на день винесення рішення, вартість долара США по відношенню до гривні складає: 790,9 грн. за 100 доларів США, отже загальний розмір заборгованості відповідача становить 32400 гривень 18 копійок (31359,11 грн. + 1041,08 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем , зареєстрований 13.02.2007 року відділом РАГС Бобровицького районного управління юстиції , актовий запис № 03 , так як сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя. На примирення не згоден. Від даного шлюбу дітей немає. Сторони перебувають в першому шлюбі. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги та просить їх задовольнити , на розірванні наполягає , на примирення не згоден. Відповідачка вимоги визнала, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню , так сімя фактично розпалася, на даний час подружжя проживає окремо, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач 03.08.2010 р. звернувся до суду з позовом та вказав, що після смерті [PERSON], померлого 07.08.2008 р. він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини та зобов'язати нотаріуса прийняти його заяву про прийняття спадщини та видати свідоцтво про право на спадщину. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явився, надав заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду та розглядати справу без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 07.08.2008 р. з поважних причин. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та які знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» звернулось до суду з позовом до [PERSON], пославшись на те, що відповідач 06 серпня 2007р., керуючи автомобілем, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої був пошкоджений автомобіль, що належить позивачу. За рішенням суду [PERSON] повинен сплатити позивачу в порядку відшкодування шкоди 19891 гр. 75 коп. Так як відповідач рішення суду не виконує, позивач з посиланням на ст.ст.526, 530, 536, 612 і 625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні збитки у розмірі 1248 гр. 04 коп. В суді представник позивача позов підтримав і пояснив, що за рішенням суду від 13 березня 2008р. [PERSON] зобовязаний сплатити на користь позивача 19891 гр. 75 коп. заподіяної шкоди. Добровільно [PERSON] рішення не виконував, а тому був виданий виконавчий лист і переданий на виконання до виконавчої служби. За час виконання рішення [PERSON] була сплачена незначна сума. Повністю виплатив гроші відповідач позивачу за рішенням суду лише в кінці грудня 2010р. В звязку з невиконанням рішення суду представник позивача просив тягнути з відповідача інфляційні збитки і 3% річних на загальну суму 5956 гр. 64 коп., а також понесені позивачем витрати в звязку з розглядом справи. Відповідач в суді позову не визнав і пояснив, що він дійсно повинен був за рішенням суду виплатити позивачеві спричинену ним шкоду. Так як в нього не було потрібної суми грошей. він їздив на заробітки і в даний час повністю відшкодував позивачу шкоду, визначену рішенням суду. Він вважає, що не повинен платити інфляційні збитки, а також 3% річних, а тому просить в позові позивачеві відмовити. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав: І в позовній заяві позивач, і в суді представник позивач, підтримуючи позов про стягнення інфляційних збитків та 3% річних, посилались на ст.ст.526, 530, 536, 612 і 625 ЦК України, які регулюють зобовязання, що виникли на підставі договорів. Як встановлено в суді, ніяких договірних відносин між сторонами не було. Це підтвердили в суді і представник позивача, і відповідач. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права і обовязки можуть виникати і з рішень суду, але у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Випадок, з приводу якого заявлений позов позивача, ніяким актом цивільного законодавства щодо відшкодування інфляційних збитків і 3% річних не регулюється. Отже з підстав ст.ст.526, 530, 536, 612 і 625 ЦК України, з яких заявлені позов, в позові позивачеві слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.09.2009 року помер її чоловік [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається також з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлого за законом є вона та їхні з померлим діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Останні від спадщини відмовились. Вона спадщину після смерті чоловіка прийняла, на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Оскільки її право на спадкове майно не визнається, вона звернулась з позовом до суду та просила визнати за нею право власності на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Гружчанської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 21.09.2009 р. помер чоловік позивачки [PERSON], який проживав в [INFO]. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається також з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлого за законом є позивачка, а також її з померлим діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Останні від спадщини відмовились. Позивачка спадщину прийняла, на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Спадкове домоволодіння належало померлому [PERSON] на підставі запису №54 в погосподарській книзі №1 Гружчанської сільської ради за 2006-2010 р.р.. А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

У лютому 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обгрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що відповідно до укладеного договору № 248806-cred від 05.09.2008 [PERSON] 05.09.2008 отримала строковий кредит у розмірі 20000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.03.2010, однак відповідач своїх зобов'язань за зазначеним договором не виконала, внаслідок чого має заборгованість станом на 22.11.2009 в розмірі 13419,07 грн. Зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON], який вимогу щодо виконання забезпеченого зобов'язання залишив без задоволення. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно вищезазначену заборгованість та судові витрати. У ході судового розгляду справи представник позивача ці вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, заяви про неможливість явки до суду чи про відкладення судового засідання до суду не подав. Відповідач [PERSON] позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

В липні 2010 року ЖКП ММР «Мрія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється власником квартири [ADDRESS] і зобов'язан своєчасно вносити плату за користування жилим приміщенням. Відповідач від своїх обов'язків ухиляється, у зв'язку з чим за період з вересня 2007 року по липень 2010 року утворилася заборгованість в сумі 871,38 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 871,38 грн., також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], в якій і проживає. Згідно представленим позивачем розрахункам, заборгованість по житлових платежах за період з вересня 2007 року по липень 2010 року становить в сумі 871,38 грн. Відповідно до ч.І ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності житловий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію, а повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту (ч.З ст.156 ЖК України). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також у порядку ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати: на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в розмірі 30,00 грн., на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 грн. На підставі ст.ст.151, 156 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

13 жовтня 2010 року заявник [PERSON] звернувся з вищевказаною заявою до Дзержинського районного суду про встановлення належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування своїх позовних вимог заявник зазначив, що він є онуком померлої 21 жовтня 2002 року - [PERSON], яка доводиться йому бабусею. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді частки квартири №20 в б. 27 по вул. Костенко в м. Кривому Розі, яке він прийняв, але оформити не може, так як в свідоцтві про право власності на житло № Д2255 від 29 квітня 1994 року при написанні прізвища бабусі, воно помилково вказане через літеру «я», а саме Мятяж - [PERSON]. Тому він просив суд встановити, що вищезазначене свідоцтво про право власності на житло № Д2255 від 29 квітня 1994 року видане на імя - [PERSON] дійсно належить його бабусі - [PERSON] - [PERSON]. Заінтересована особа - представник Відділу паспортної, міграційної та реєстраційної роботи, КМУ УМВС України у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши заявника, проаналізувавши матеріали справи, суд знаходить вимоги заявника обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як видно із матеріалів справи, органом приватизації Управління житлово- комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів 29 квітня 1994 року було видано свідоцтво про право власності на житло № Д2255, згідно якого Мятяж - [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] [PERSON],яновичем належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (бабусею та дідусем заявника)серії 111-КИ № 366598 від 18.10.1985 року, прізвище бабусі вказане як [PERSON] - [PERSON] (а.с.З). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] 1-КИ № 457438 виданого 21 жовтня 2002 року [PERSON] - [PERSON] померла 19 жовтня 2002 року. Тобто, судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів № Д2255 від 29 квітня 1994 року допущено прикру помилку, а саме: невірно вказано прізвище співвласниці квартири, замість [PERSON] - Мятяж. Тому, суд дійшов висновку, що вищезазначене свідоцтво № Д2255 від 29 квітня 1994 року видано на імя Мятяж - [PERSON] дійсно належить [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

/ У червні 2010 року [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обгрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 08.03.1985 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного проживання в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають з ними, а донька [PERSON] знаходиться на її утриманні. З лютого 2010 року відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що змусило її звернутись в суд з даним позовом, оскільки відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Просить стягнути аліменти в її користь з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дочкою повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про те, що позов визнає, аліменти сплачувати згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до стст.81 ч.З п.4, 88 ч.З ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Outcome: approved