Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області про визнання бездіяльності відповідача незаконною та зобовязання вчинити певну дію, мотивуючи тим, що він, відповідно до статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року, № 2195-ІУ із змінами та доповненнями, є дитиною війни, а тому відповідно до вимог статті 6 вказаного Закону має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак в порушення зазначених норм відповідач на протязі 2007-2009 років виплачував вказану допомогу позивачеві не в повному обсязі, що й спонукало його звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позов підтримує, просить слухати справу за його відсутності. Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засіданні не забезпечило, надало суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі . Крім того надало суду заперечення до позову відповідно до якого повністю не визнає заявлених вимог, мотивуючи тим, що мінімальний розмір пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІУ може бути застосований лише щодо визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, а тому дана норма не може бути застосована до спірних правовідносин . З огляду на вказане, суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини: Відповідно до статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, від 18.11.2004 року, № 2195-ІУ із змінами та доповненнями (далі по тексту Закон) [PERSON], [INFO], є особою яка має статус «Дитина війни», оскільки станом на 02 вересня 1945 року йому було менше ніж 18 років. Наведене підтверджується пенсійним посвідченням серії ААБ № 127050, виданим УПФ України в Добровеличківському районі Кіровоградської області (а.с.7). Відповідно до ст. 6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Із довідки від 07.07.2010 року № 540 виданої начальником управління Пенсійного Фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області встановлено, що на протязі 2006-2007 років нарахування та виплата позивачеві вказаного вище підвищення до пенсії не проводилася. На протязі 2008 року позивач отримав підвищення до пенсії на загальну суму 579 гривень 30 копійок (10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність щомісячно). Протягом 2009 року отримав підвищення до пенсії на загальну суму 597 гривень 60 копійок Пільгами, згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 -XII від 22.10.1993 року із змінами та доповненнями не користується. Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за періоди з 09.07.2007 по 31.12.2007року та з 22.05.2008 по 31.12.2008 року судом приймаються до уваги наступні обставини : Відповідно до п. 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп\\2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23,29,30, 39,41,43,44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Виходячи із вказаних вище приписів та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УГТФУ в Добровеличківському районі Кіровоградської області повинне було щомісячно нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року № 107-УІ, із змінами та доповненнями текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу З Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи із викладеного та

Outcome: approved