Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення підвищення до пенсії, посилаючись на те, що має статус «дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте, всупереч вимогам ст.ст. 3,6 зазначеного закону дані норми відповідачем за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року не виконувались в повному обсязі, чим порушено її гарантовані Конституцією України права, а тому, просила суд стягнути з відповідача на її користь невиплачену заборгованість державної соціальної допомоги до пенсії в період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 року та зобов'язати відповідача здійснювати їй щомісячну виплату підвищень до пенсії в подальшому. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовній заяві підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно- правовими актами, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю та розглянути справу у його відсутності. Дослідивши подану суду позовну заяву, заперечення, письмові докази, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши та дослідивши їх у судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась 04 квітня 1939 року. Згідно із статтею 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років є дитиною війни. Отже, [PERSON] є дитиною війни, що підтверджується відповідною відміткою в пенсійному посвідчені № 105987 від 17.03.1997 року та паспортом позивача. Виходячи із цього, позивач має право на пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» Кабінету міністрів України надано виключно право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними державними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячні грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Відповідно до ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009рік» встановлено, щ 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальна демографічних груп населення, визначається в розмірах, що діяли в грудні 2008р. Розміри соціальних державних гарантій, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму встановлюються відповідними законами України та нормативно-правовими актами Кабін< міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенси страхування» та Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» у 2008 році мінімальний розмір пенсії, що дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, становить: 1.10.2008р.-498 грн. Як вбачається із довідки управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка про виплату пенсій [PERSON] за № 5493 від 17.08.2010 р. позивач не отримувала підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, як це визначено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», хоча мала на це право. Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцево самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Пунктом 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1261 від 24.10.2007 р. (далі Постанова № 1261), до основних завдань Пенсійного фонду України віднесено, зокрема, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавстві здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. У п.8 вказаної Постанови до джерел формування коштів Пенсійного фон України відносяться також кошти державного бюджету та державних цільових фондів, і перераховуються до Фонду у випадках, передбачених законодавством. Обрахування конкретної суми надбавки відповідно до ч.5 п.4. Постанови віднесено до виключної компетенції органів пенсійного фонду. Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 визначено, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплат забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховань інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштівПенсійного фонду України. А відтак, беручи до уваги те, що згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни виплачується підвищення саме до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, суд, керуючи положеннями Указу Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 р. та зазначеної вище Постанови №1261, приходить до висновку, що саме органами Пенсійного фонду України позивачу мало виплачуватись підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Доводи відповідача щодо неможливості задоволення позовних вимог у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів, призначених на ці виплати, судом не приймаються до уваги. Суд вважає необхідним визначити, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання суб'єктами владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, не приймається до уваги. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у справах «Кечко проти України» та «Бурдов проти [PERSON] Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетні асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Суд також не бере до уваги посилання відповідача на те, що відсутній нормативно-правовий акт, який визначав би порядок реалізації ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Outcome: partial