Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

17 серпня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору міни дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 лютого 1999 року позивач придбав у [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру № 42 за адресою: вул. Толстого, буд. № 140, м. Чернігів на підставі договору міни, який посвідчений Чернігівською Універсальною товарною біржею «Джі-Ай-Пі». Після чого відразу прописався та став користуватись квартирою. Так за договором міни нерухомого майна № 99/007 від 23 лютого 1999 року укладеного між [PERSON], та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] сторони обміняли одне майно на інше, а саме позивач передав, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли чотирьохкімнатну квартиру № 98, яка знаходиться за адресою пр-т. Миру, буд. № 65 в місті Чернігові, а [PERSON], [PERSON] передали, а позивач прийняв двокімнатну квартиру № 42, яка знаходиться за адресою: вул. Толстого. будинок № 140 в місті Чернігові. Відповідно до правил товарної біржі договір не був посвідчений нотаріально, проте сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору, відбулось повне його виконання, про що свідчить реєстрація права власності за позивачем в КП «ЧМБТІ». В червні 2010 року позивач, маючи намір розпорядитись квартирою, звернувся до нотаріальної контори, проте отримав відмову на оформлення угоди, оскільки договір міни не посвідчений нотаріально, в звязку з цим він вимушений звернутись до суду про визнання права власності на квартиру. Вартість квартири становить 26946 грн., що підтверджується довідкою КП «ЧМБТІ» №3647 від 11.08.10 р. Звертаючись до суду позивач просить визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 99/007 від 23 лютого 1999 року між [PERSON], та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про обмін одного майна на інше, а саме: [PERSON] передав, а [PERSON], [PERSON] і [PERSON] прийняли квартиру загальною корисною площею 82,5 кв.м., яка складається з 4-х кімнат житловою площею 51 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Чернігів, пр-т. Миру[ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 08.02.1999 року, виданого та зареєстрованого в КП «ЧМБТІ» під № 16022 від 08.02.1999 року. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] передали, а [PERSON] прийняв квартиру загальною корисною площею 45,7 кв.м., яка складається з двох кімнат житловою площею 28,1 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору дарування № 4546 від 13 вересня 1996 року та квартиру загальною корисною площею 30,6 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS], яка належала ? частина [PERSON] та ? частина [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 02 жовтня 1998 року, виданого виконавчим комітетом Новозаводської районної в м. Чернігові ради, зареєстрованого в КП «ЧМБТІ» від № 7813. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру № 42, яка розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Толстого, будинок № 140. В судове засідання представник позивача не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], представник третьої особи в судове засідання не зявились. Про місце та час розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідачів та представника третьої особи, ухвалити рішення, за згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 лютого 1999 року позивач придбав у [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру № 42 за адресою: вул. Толстого, буд. № 140, м. Чернігів на підставі договору міни, який посвідчений Чернігівською Універсальною товарною біржею «Джі-Ай-Пі» (а.с. 12-13). Так за договором міни нерухомого майна № 99/007 від 23 лютого 1999 року укладеного між [PERSON], та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] сторони обміняли одне майно на інше, а саме позивач передав, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли чотирьохкімнатну квартиру № 98, яка знаходиться за адресою пр-т. Миру, буд. № 65 в місті Чернігові, а [PERSON], [PERSON] передали, а позивач прийняв двокімнатну квартиру № 42, яка знаходиться за адресою: вул. Толстого, будинок № 140 в місті Чернігові. Відповідно до правил товарної біржі договір не був посвідчений нотаріально, проте сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору, відбулось повне його виконання, про що свідчить реєстрація права власності за позивачем в КП «ЧМБТІ» (а.с. 14). Позивач, маючи намір розпорядитись квартирою, звернувся до нотаріальної контори, проте отримав відмову на оформлення угоди, оскільки договір міни не посвідчений нотаріально, в звязку з цим він вимушений звернутись до суду про визнання права власності на квартиру. Вартість квартири становить 26946 грн., що підтверджується довідкою КП «ЧМБТІ» №3647 від 11.08.10 р. Відповідно до ст.ст.8, 9, 15 Закону України „Про товарну біржу", членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Водночас, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню і вважається укладеними з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 715 ЦК України за договором міни(бартеру) кожна із сторін зобовязується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін.Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобовязань, щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Частиною 2 статті 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку за необхідне визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 99/007 від 23 лютого 1999 року між [PERSON], та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про обмін одного майна на інше, а саме: [PERSON] передав, а [PERSON], [PERSON] і [PERSON] прийняли квартиру загальною корисною площею 82,5 кв.м., яка складається з 4-х кімнат житловою площею 51 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Чернігів, пр-т. Миру[ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 08.02.1999 року, виданого та зареєстрованого в КП «ЧМБТІ» під № 16022 від 08.02.1999 року. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] передали, а [PERSON] прийняв квартиру загальною корисною площею 45,7 кв.м., яка складається з двох кімнат житловою площею 28,1 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору дарування № 4546 від 13 вересня 1996 року та квартиру загальною корисною площею 30,6 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS], яка належала ? частина [PERSON] та ? частина [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 02 жовтня 1998 року, виданого виконавчим комітетом Новозаводської районної в м. Чернігові ради, зареєстрованого в КП «ЧМБТІ» від № 7813. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру № 42, яка розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Толстого, будинок № 140.

Outcome: approved