Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський заводобудівельний комбінат» ( далі ТОВ «БЗК» ) про зобовязання виконати умови договору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29 липня 2005 року між нею та ТОВ «БЗК» укладено договір №б/н про пайову участь ( інвестування ) у будівництві 360-ти квартирного житлового будинку розташованого за адресою: м. Бровари, вул. Грушевського,7. [PERSON] умов зазначеного договору, відповідач прийняв позивача у пайове будівництво 3- кімнатної квартири на 9 поверсі, загальною проектною площею 111,97 метрів квадратних під номером 271. Позивач, в порядку пайової участі, зобов'язаний був перерахувати на рахунок Відповідача на будівництво квартири кошти в сумі 369 501 ,00 грн. У вересні 2005 року сторони узгодили локальний кошторис відмовних робіт на суму 13 061,00 грн. Таким чином, вартість квартири становила 369 501-13 601=355 900 гривень. У травні 2006 року відповідач надіслав листа від 06.05.2006 року №01/105, яким проінформував позивача про збільшення вартості будівництва у зв'язку із зростанням цін. Коефіцієнт фактичного зростання цін склав 1,318. 24 листопада 2006 року між сторонами підписана додаткова угода №1 до договору про пайову участь (інвестування) у будівництві житла №б/н від 29.07.2005 року про перенесення строку здачі житлового будинку в експлуатацію на 2 (другий) квартал 2007 року. Позивач усі виплати здійснював відповідно до графіку, який є додатком №1 до Договору б/н про пайову участь (інвестування) будівництва житлового будинку, що підтверджується відповідними квитанціями. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 01 квітня 2009 року частково задоволено позов [PERSON] до ТОВ «БЗК», визнано дійсним договір про пайову участь (інвестування ) у будівництві житла від 29 липня 2005 року. Дане рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 червня 2009 року. На початку червня 2009 року позивач отримала від ТОВ «БЗК» лист №88 від 05.06.2009р., із якого дізналась, що вона не сплатила за квартиру ще 99 000,00грн. і відповідач пропонує сплатити зазначені кошти, інакше буде змушений розірвати договір в односторонньому порядку. Після зібрання всієї суми заборгованості, позивач перерахувала кошти на рахунок Відповідача, що підтверджується квитанцією №66 від 03.11.2009 року на суму 99 000,00 грн. 21.11.2009 [PERSON] отримала листа від ТОВ «БЗК», датованого 16.10.2009 року разом із актом від 13.07.2009 року про розірвання Договору про пайову участь (інвестування) у будівництві житла №б/н від 29.07.2005 року. Вважає, що відповідач такими діями порушив умови договору та вимоги чинного законодавства, оскільки позивач виконала всі умови договору до отримання акту про розірвання договору в односторонньому порядку, тому просила на підставі вище викладеного зобовязати відповідача виконати умови договору та передати їй спірну квартиру. У ході розгляду справи зясувалось, що квартиру згідно договору купівлі-продажу від 04 листопада 2009 року продано [PERSON], тому позивач доповнила позовні вимоги та просила визнати зазначений договір недійсним внаслідок його нікчемності, як такий, що вчинений із порушенням публічного порядку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні доводи позову підтримав та надав аналогічні пояснення. Представник відповідача ТОВ «БЗК» [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, мотивуючи тим, що позивач порушила взяті на себе зобовязання, тому ТОВ «БЗК» відповідно до умов договору в односторонньому порядку розірвало договір склавши про це акт та направивши його позивачу. Договір вважає розірваним з моменту складення [PERSON] про розірвання договору, тобто з 13 липня 2009 року. Оспорюваний договір-купівлі продажу вчинений з дотриманням чинного законодавства, тому посилання на його нікчемність є безпідставним, оскільки жодним чином публічний порядок не порушений. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, тому просила у задоволенні позову відмовити. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 липня 2005 року між ТОВ «БЗК» та [PERSON] укладено договір №б/н про пайову участь (інвестування) у будівництві житла. За умовами договору Забудовник (ТОВ «БЗК») за рахунок залучених від пайовиків (інвесторів) коштів будує і здає в експлуатацію багатоповерховий 360-ти квартирнний житловий будинок по вул. Грушевського,7 у м. Бровари. Планове закінчення будівництва та здача житлового будинку в експлуатацію в 4-му кварталі 2006 року. (п. 1.1). Забудовник приймає Пайовика у пайове будівництво на 3- кімнатну квартиру на 9 поверсі, загальна проектна площа 111,97 метрів квадратних, номер квартири 271. (п. 1.2.). За цим договором ТОВ «БЗК» взяло на себе зобовязання за рахунок залучених від [PERSON] коштів у сумі 369 501 ,00 грн. із розрахунку базової ціни 3300 грн. за 1 кв. метр, побудувати їй зазначену квартиру без базового проектного внутрішнього опорядження та передати її їй по акту після завершення будівництва та здачі його в експлуатацію. [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, затвердженого рішенням виконкому Броварської міської ради від 25 грудня 2007 року, багатоповерховий житловий будинок №7 по вул.. Грушевського у м. Броварах прийнятий в експлуатацію. У Додатку №1 до [PERSON] серед переліку квартир фізичних осіб, які прийняли участь у будівництві під №185 зазначена квартира №286 ( 271 ), у будівництві якої приймала участь [PERSON] Будівельний номер квартири 271 змінювався проектною організацією на 315, а за нумерацією присвоєною органами «Броварського БТІ» на 286, до підтверджується даними довідки ТОВ «Броварський заводобудівельний комбінат» від 27.04.2010 року. [PERSON], згідно наданих у судовому засіданні квитанцій №11-75 від 29.07.2005 року на суму 185 000,00 грн.; №12-16 від 16.08.2005 року на суму 13 200,00 грн.; №12-26 від 20.09.2005 року на суму 13 200,00 грн.; №11-95 від 15.11.2005 року на суму 16 500,00 грн.; №12-27 від 14.12.2005 року на суму 20 000,00 грн.; №12-255 від 04.01.2006 року на суму 14 000,00 грн.; №12-3 від 09.03.2006 року на суму 13 200,00 грн.; №12-29 від 12.04.2006 року на суму 15 000,00 грн. та №12-28 від 09.06.2006 року на суму 85 000,00 грн, до кінця 2006 року сплатила 375\~100, 00 грн. і вважала, що виконала умови договору щодо оплати, передбаченої умовами договору. Однак, рішенням Броварського міськрайонного суду від 01 квітня 2009 року встановлено, що платіж на суму 85\~000 грн. здійснений позивачем 09.06.2006 року, перерахований не на рахунок ТОВ «БЗК», а іншій організації Відкритому акціонерному товариству «Броварський завод будівельних конструкцій, тому заборгованість позивача становить 99\~000 грн. 05.06.2009 року ТОВ «БЗК» направило [PERSON] лист із вимогою терміново здійснити повну оплату вартості закінченої будівництвом квартири за Договором, а саме 99\~000 грн. [PERSON] квитанції №66 від 03 листопада 2009 року [PERSON]М перерахувала на рахунок відповідача 99\~000 грн. 16.10.2009 року датований супровідний №88 до [PERSON] про розірвання договору про пайову участь (інвестування ) у будівництві житла №б\\н від 29.07.2005 року, складений 13 липня 2009 року. Даний лист із актом про розірвання договору отриманий [PERSON] лише 21 листопада 2009 року. Даний факт сторони не заперечували. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 22 вересня 2009 року за №458 оформлено право власності за ТОВ «БЗК» на квартиру №286 загальною площею 106, 3 кв.м., у будинку за адресою: м. Бровари, вул. Грушевського, 7. [PERSON] договору купівлі-продажу укладеного 04 листопада 2009 року, посвідченого нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №3837, Товариство з обмеженою відповідальністю «Броварський заводобудівельний комбінат» продало [PERSON] квартиру №286 загальною площею 106, 3 кв.м., у будинку за адресою: м. Бровари, вул. Грушевського, 7. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Пункт 5.7 Договору передбачає, що у разі несплати Пайовиком вартості квартири у визначені даним договором строки (п. 2.4) Забудовник має право в односторонньому порядку прийняти рішення про розірвання даного договору, письмово попередивши Пайовика про це у місячний термін. Відповідно до частини 3 статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За загальними правилами цивільного законодавства при односторонній відмові від договору ( у випадках передбачених договором чи законом ) договір слід вважати зміненим чи розірваним з моменту одержання контрагентом повідомлення про відмову ( за аналогією з офертою та акцептом при укладенні договору ). У звязку з викладеним, моментом розірвання договору є день, коли особа дізналась про його розірвання в односторонньому порядку. В [PERSON] про розірвання договору про пайову участь (інвестування), у будівництві житла від 29 липня 2005 року, складеному 13 липня 2009 року, зазначено, що Пайовик грубо порушила взяті на себе зобовязання, а саме п. 2.4 та п. 4.12 Договору. Разом з тим, згідно умов договору, порушення пункту 4.12 передбачає стягнення із пайовика штрафних санкцій, а не розірвання договору. [PERSON] того, відповідачем ТОВ «БЗК» не надано доказів направлення ним повідомлення Пайовику про готовність до передавання квартири. Отже, посилання відповідача на порушення позивачем п. 4.12 Договору є безпідставним. Таким чином, Договір №б/н про пайову участь (інвестування) у будівництві житла від 29 липня 2005 року, можна було б вважати розірваним 21 листопада 2009 року, однак до цієї дати [PERSON] сплатила суму заборгованості, виконавши при цьому умови договору, тому підстави для розірвання договору в односторонньому порядку відпали і відповідно ТОВ «БЗК» зобовязане виконати умови договору, передавши спірну квартиру позивачу. Стаття 228 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Ті обставини, що відповідач ТОВ «БЗК» склавши акт про розірвання договору в односторонньому порядку від 13 липня 2009 року, направив його лише 16 жовтня 2009 року і уклавши договір купівлі-продажу квартири 04 листопада 2009 року, тобто на наступний день після виконання позивачем умов договору щодо оплати, не здійснивши при цьому до кінця дії по розірванню договору, зокрема, не впевнившись, що позивач отримала [PERSON] про розірвання договору, свідчать, що укладений відповідачем оспорюваний договір купівлі-продажу був направлений на протизаконне позбавлення позивача права на отримання у власність житла, за яке позивач сплатила усі кошти, передбачені договором. Знаючи, що квартира №286 є предметом іншого договору, за яким позивач має право набути право власності на неї, відповідач ТОВ «БЗК» укладає договір по відчуженню цієї квартири. Кошти, сплачені позивачем згідно Договору, ТОВ «БЗК» так і не повернуло позивачу. Отже, оспорюваний правочин є таким, що порушує публічний порядок, так як він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, тому є нікчемним. Оскільки відповідачі заперечують його нікчемність, позивач звернувся із позовом про визнання правочину недійсним внаслідок його нікчемності. З огляду на викладені обставини, договір купівлі-продажу, укладений 04 листопада 2009 року між ТОВ «БЗБК» та [PERSON], є нікчемним, а Договір №б/н про пайову участь (інвестування) у будівництві житла від 29 липня 2005 року не є припиненим, тому відповідач ТОВ «БЗБК» зобовязане виконати умови договору та передати спірну квартиру по акту позивачу.

Outcome: approved