Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

28.07.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей вказавши, що 07.07.2001 року між ними був укладений шлюб. Проживала вона з відповідачем до вересня 2006 року. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У вересні 2006 року відповідач покинув сім,ю, змінив своє місце проживання, яке їй не було відоме, ніяких стосунків з нею і з дітьми не підтримував. У 2009 році відповідач був затриманий на території Російської Федерації, екстрагований до України, де його було заарештовано і на теперішній час він знаходиться під слідством і утримується у Артемівському слідчому ізоляторі Донецької області. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, припинилися та на даний час вони разом не проживають, діти проживають разом з позивачкою по справі, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дітей не надає, домовленості між ними щодо цього не досягнуто. Відповідач інших неповнолітніх дітей, чи недієздатних родичів на забезпеченні не має, стягнень за виконавчими документами також немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2001 року сторони по справі уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 212 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5). Діти проживають разом з позивачкою по справі, знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.6). Відповідача [PERSON] відповідно до вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2010 року було засуджено за ст.186 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки (а.с.9), інших неповнолітніх дітей, чи недієздатних родичів на забезпеченні не має, стягнень за виконавчими документами також немає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved