overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що вони з січня 2007 року проживають окремо, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, через несумісність характерів між ними виникали сварки, конфлікти, що згодом призвело до відчуження, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2001 р.(а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню доньку Анну, [INFO] (а.с.5). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім»ю. Подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], звернулись із заявою у якій просять надати їм право на укладення шлюбу. Вимоги мотивують тим, що Вирівська сільська рада Кам'янка-Бузького району Львівської області відмовила їм у реєстрації шлюбу, оскільки [PERSON] не досягла шлюбного віку. Зважаючи на те, що в даний час вона вагітна, вони мають намір офіційно зареєструвати шлюбні відносини з постійно проживати разом. У судове засідання заявник і заявниця подали заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, просить заяву задоволити. Вирівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області подано заяву з проханням розглядати справу у відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечень немає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для надання права на шлюб. У відповідності до ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд приходить до висновку, що шлюб відповідатиме інтересам заявників та їх майбутньої дитини. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 94Б-7О від 14.12.2007 року в сумі 15374,73 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 8600,00 гри., заборгованості по сплаті процентів в сумі 5342,87 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 1431,86 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 153,75 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Представник позивача просила про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 14.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 97Б-7О (далі - Договір) , згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 8600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, строком до 13.12.2010 року. Відповідач зобов'язався щомісячно до дати , встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівки в сумі не менше чергового платежу. За належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору поручився поручитель - [PERSON], з яким 14.12.2007 року був укладений договір поруки, згідно якого поручитель відповідає перед банком в тому ж об'ємі, що й позичальник. Однак, [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 14.07.2010 року заборгованість склала 15374,73 гри., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 8600,00 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 5342,87 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 1431,86 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Відповідно до ст. 553 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 94Б-7О від 14.12.2007 року в сумі 15374,73 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 8600,00 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 5342,87 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 1431,86 грн., тобто позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі по 136,87 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 16Б-50 від 20.02.2008 року в сумі 9736,47 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5765,68 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 3066,76 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 904,03 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 97,36 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Представник позивача просила про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 20.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 16Б-5О (далі - Договір) , згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, строком до 18.02.2011 року. Відповідач зобов'язався щомісячно до дати , встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівки в сумі не менше чергового платежу. Однак, [PERSON]. зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим ставам на 14.07.2010 року заборгованість склала 9736,47 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5765,68 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 3066,76 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 904,03 грн. За належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору поручився поручитель [PERSON], з яким 11.02.2008 року був укладений договір поруки № SR-400/059/2008, згідно якого поручитель відповідає перед банком в тому ж об'ємі, що й позичальник. Відповідно ст. 526, 531 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Відповідно до ст. 553 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, з відповідачів користь позивача слід стягнути в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 16Б-5О від 20.02.2008 року в сумі 9736,47 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5765,68 грн., заборгованості по сплаті процентів в сумі 3066,76 грн., заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 904,03 грн., тобто позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі по 108,68 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати його таким, який втратила право користування житловим будинком № 39 по вул. Береговій в м. Миколаєві, посилаючись на те, що відповідач в будинку не мешкає з липня 2008 року. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердив обставини, викладені в заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши пояснення учасника процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1966 від 26 липня 2007 року та свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-1449 від 19 грудня 2006 року є власницею житлового будинку № 39 по вул. Береговій в м. Миколаєві, (а.с. 5-7). В вищевказаному житловому будинку зареєстрований [PERSON], який за вказаним місцем проживання не мешкає з липня 2008 року. В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідачки за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що він втратив право користування житловим будинком № 39 по вул. Береговій в м. Миколаєві. Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються матеріалами цивільної справи та поясненнями учасника процесу. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 3975,46 грн. В обгрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON], який є власником квартири №171 в будинку №16 на вулиці Чебишева в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгував перед ТОВ «ЖЕО ЖБК» 3975,46 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч.4 ст. 169, ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №171 в будинку №16 на вулиці Чебишева в місті Рівне. В порушення п.5 ч.З ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідач протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим станом на 01 липня 2010 року у нього виникла заборгованість в сумі 3975,46 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку № 1991. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 209, 213-218, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 529,24 грн. В обгрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON], яка є власником квартири №27 в будинку №57 на провулку Дворецький в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгувала перед ЖКП «Паркове» 529,24 грн. Представник ЖКП «Паркове» в судовому засіданні збільшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 652,48 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч.4 ст. 169, ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. . Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири в житловому будинку №57 на провулку Дворецький в місті Рівне, який знаходиться на балансі та утриманні ЖКП «Паркове». 22 червня 2007 року між ЖКП «Паркове» та відповідачем [PERSON] був укладений типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого споживач зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату послуг за встановленим тарифом. В порушення п.5 ч.З ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідач протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим станом на 02 листопада 2010 року у нього виникла заборгованість в сумі 652,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку №42542. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 209, 213-218, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

У червні 2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на садовий будинок, вказавши, що 26.05.1999 р. вона придбала у відповідачки земельну ділянку площею 0,058 га. з садовим будинком № 1578 з відповідними господарськими будівлями та спорудами у Садово виноградному товаристві «Ім. 61 Комунара», оформивши договір купівлі-продажу на Товарній Біржі «Нерухомість Центр». На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися своїм майном. Продавець ніяких претензій не пред'являє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відмовляється. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати за нею право власності на вказаний садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Земельна ділянка в СВТ «Ім. 61 комунара» належала [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку МК 112283 від 25.09.1998 р. 31.10.1997 р. на Товарній Біржі «Нерухомість Центр» був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.580 га., розташованої під № 158 в СВТ «Ім. 61 комунара», укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони. Фактично при укладенні даного договору сторонами також було досягнуто домовленості стосовно купівлі-продажу садового будинку № 158 в СВТ «Ім. 61 комунара» з відповідними спорудами та огородженнями. Відповідачка [PERSON] передала позивачці земельну ділянку з садовим будинком, спорудами та огородженнями. 10.06.1999 р. право власності на садовий будинок № 158 в СВТ «Ім. 61 комунара» було зареєстровано Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] Претензій сторони один до одного не мають, всі умови договору купівлі-продажу дотримані, проте від нотаріального посвідчення договору відповідачка відмовляється. На підставі вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

17.06.2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд вселити її до квартири [ADDRESS]. Вказавши, що відповідно до рішення Ленінського райсуду м. Миколаєва від 22.04.2008 р. вона є власницею 1/2 частки зазначеної квартири, іншого житла не має. Проте відповідачка перешкоджає її проживанню у вказаній квартирі. Посилаючись на вказані обставини позивачка просила суд вселити її до [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали, наполягають на вселенні. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона дійсно чинить перешкоди позивачці в проживанні в спірній квартирі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] на праві власності належить 1/2 частка [ADDRESS] на підставі Рішення Ленінського райсуду м. Миколаєва від 22.04.2008 р. Відповідачка [PERSON] також є власницею ? частки вказаної квартири. Відповідачка [PERSON] перешкоджає позивачці в користуванні та володінні спірною квартирою, в звязку з чим позивачка проживає за іншою адресою. З цього приводу позивачка зверталась з заявою до органів внутрішніх справ (Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.07.2010 р.) На теперішній час в квартирі [ADDRESS] фактично проживає відповідачка. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 358, 361, 386, 391 ЦК України, ст.ст.10, 14, 60, 62, 88, 212, 214, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

17.08.2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.09.1996 року у відділі РАГС м. Рівне,актовий запис № 1145. Відповідач письмових заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що 27.09.1996 року зареєструвала шлюб із [PERSON] Від подружнього життя мають доньку [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя між ними не склалося, через несумісність характерів та спільних поглядів на життя між ними часто виникають непорозуміння,відповідач зловживає спиртними напрями,влаштовує скандали,сварки,матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На даний час вони втратили почуття поваги та любові один до одного, в зв'язку з чим сім'я розпалась остаточно, вони припинили подружні стосунки. Покликаючись на те, що подальше збереження шлюбу неможливе, просить розірвати шлюб,дітей залишити на її вихованні. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Пояснив,що сімейно-шлюбні стосунки між ним та позивачкою припинені, не заперечує,щоб діти залишились проживати з матір"ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Так, 27.09.1996 року між сторонами укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №1145. Від подружнього життя мають дітей: доньку [PERSON],[INFO], сина [PERSON],[INFO], доньку [PERSON],[INFO]. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно доводів сторін їхня сім'я розпалася, сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені і відновлювати їх сторони наміру не мають. За наведених обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110, 112,160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved