Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

12 серпня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання зробити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як учаснику війни за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 рік у розмірі 50 % відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» посилаючись на те, що вона має статус учасника війни та користується гарантіями встановленими ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» . Відповідно до ч. З п. 20 ст. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Вважає, що відповідач своїми діями, які виразились у виплаті підвищення до пенсії у значно меншому розмірі, ніж встановлено законом, порушив її конституційні права й свободи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, в судовому засіданні пояснив наступне, що відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни пенсії підвищуються на 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розмір вказаної надбавки розраховується виходячи з мінімальної пенсії 19.91 грн. і складає - 9.96 грн. Законом України « Про внесення змін до Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 року в абзаці 4 статті 14 внесені зміни, а саме: учасникам війни пенсії підвищуються на 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. [PERSON] набрав чинності з 01.01.2007 року. Прожитковий мінімум, для осіб, що втратили працездатність, встановлюється Законом України 2 Про державний бюджет». Зміни до вище вказаного абзацу Закону України про Державний бюджет на 2007, 2008 роки не вносились, і відповідно не могли бути неконституційними. Таким чином, виплата соціальної допомоги позивачу провадилась відповідно до діючого законодавства. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову за безпідставністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що позивач має статус учасника війни та користується гарантіями встановленими ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.7). Відповідно до ч. 3 п. 20 ст. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком як «інший учасник війни», які на нагороджені орденами та медалями. Відповідач проводив виплату підвищення до пенсії на користь позивачки у значно меншому розмірі ніж встановлено законом, виходячи з 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (за 2007-2008 роки). Підвищення до пенсії учаснику війни у 2007 році та у 2008 році у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність було встановлено ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» та ЗУ «Про державний бюджет України на 2008рік», всупереч ч. З п. 20 ст. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», окремі положення яких згодом було визнано неконституційними. Вважаючи, що її право на отримання підвищення до пенсії у встановленому законом розмірі порушене, позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок та виплату на її користь підвищення до пенсії як учаснику війни у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, на яку одержала відмову (а.с.9). Абзацом 3 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 та абзацом 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.09.2007 року № 6-рп/2007 визначено, що закон про Державний бюджет України не може вносити зміни до чинного законодавства, а також зупиняти дії чинних законів у частині встановлених ними пільг, компенсацій і гарантій, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів. Відповідно до ст. 8 Конституції України, вона має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні їй відповідати. Ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян. Неприпустимість звуження прав і свобод ветеранів війни визнав Конституційний Суд України у Рішенні від 01.12.2004 року № 20-рп/2004 та від 09.07.2007 року № 6-рп-2007, якими було визнано, що зменшення розміру гарантій і компенсацій суперечить також вимогам ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якої нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом є недійсними. Конституційний суд дійшов висновку, що на осіб які за ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» належать до ветеранів війни, повинні поширюватись гарантії державного соціального захисту відповідно до положень ч. 5 ст. 17 Конституції України. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 були визнані неконституційними деякі положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 були визнані неконституційними окремі положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік», зокрема ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Данні рішення є обов'язковими для виконання на території України. У 2009 році до положення ч. З п. 20 ст. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зміни не вносились, тобто дана норма продовжувала діяти в редакції, яка існувала після 22.05.2008 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що за періоди з 12.08.2007 року по 31.12.2007 рік; з 22.05.2008 року по 31.12.2008 рік, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 рік проведення відповідачем виплати підвищення до пенсії позивачу як учаснику війни, повинно було здійснюватись у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. З п. 20 ст. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На підставі наведеного та

Outcome: partial