Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей та на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.09.1998 року по даний час, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], але на даний час вони разом не проживають, матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей відповідач не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку на кожну дитину і до повноліття дітей, а також аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1\\2 частини з усіх видів заробітку до повноліття дітей, а також аліменти в розмірі 1\\6 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто до 20.01.2012 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку і до повноліття дітей, а на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку він заперечував, пояснив, що на даний час не спроможний платити стільки . Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1998року по даний час, від шлюбу мають сина [PERSON], 19.07.1999року народження та сина [PERSON], [INFO]. При розгляді справи встановлено, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною сином [PERSON], [INFO], отримує допомогу. Відповідач тимчасово офіційно не працює. Позивачка зазначає, що на даний час вона з чоловіком разом не проживає, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини, яка не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, а також на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання та утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1\\3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей та 1\\6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - до 20.01.2012 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та інформаційно-технічні послуги в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial