Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в якому вказував, що 16 березня 2009 року між ним та відповідачем було укладено в письмовій формі договір позики. Відповідно до договору позивач передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 7\~000 євро, а останній зобовязався повернути борг в строк до 01 серпня 2009 року. В підтвердження отримання суми позики позичальник додатково надав позикодавцю письмову розписку. Посилаючись на те, що відповідач ухилився від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення суми боргу, а тому [PERSON] просив стягнути з нього борг в грошовій одиниці України з врахуванням курсу валют на час звернення до суду, а саме в розмірі 75\~142,93 грн. та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення платежу в розмірі 1\~665,90 грн., а також всі судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги в повному обсязі, пояснивши, що він за оплатним договором передав у власність відповідача транспортний засіб з наданням останньому відстрочки сплати частини його вартості. Борг за цим договором було замінено позиковим зобовязанням. В звязку з невиконанням [PERSON] умов договору позики [PERSON] просив про стягнення з нього боргу в грошовій одиниці України з врахуванням курсу валют на час звернення до суду, а саме в розмірі 75\~142,93 грн. та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення платежу в розмірі 1\~665,90 грн., а також всі судові витрати, понесені при зверненні до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, надав пояснення, аналогічні наданим позивачем. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом з пояснень сторін встановлено, що останні здійснили заміну боргу за договором купівлі-продажу транспортного засобу позиковим зобовязанням. Відповідно до письмового договору позики від 16 березня 2009 року позивач передав у власність відповідача грошові кошти в розмірі 7\~000 євро, а останній зобовязався повернути борг в строк до 01 серпня 2009 року. В підтвердження отримання суми позики позичальник додатково надав позикодавцю письмову розписку. Однак позичальник у вказаний строк борг не повернув, що не заперечувалося сторонами. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням. Заміна боргу позиковим зобовязанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики. З положень ч. 1 ст. 1046, ст. 1047 ЦК України вбачається, що за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Положення ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачають обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобовязання та зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, зокрема, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, з врахуванням вимог ст.ст. 526, 530, 533 ЦК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума боргу, а також три проценти річних від простроченої суми в національній валюті за курсом валют на час звернення до суду в розмірі 76\~808,83 грн., в тому числі: -борг в розмірі 75 142,93 грн. (виходячи з співвідношення курсу національної валюти до валюти позики станом на 16 квітня 2010 року - 10,734704 грн./євро ); - три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення платежу у визнаному відповідачем розмірі 1665,90 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved