Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 травня 2010 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 12 липня 2009 року померла її мати [PERSON], яка мешкала по провул. Центральному №6 в с. Олексіївка Краснокутського району Харківської області. Після її смерті відкрилася спадщина, спадковим майном якої є присадибна земельна ділянка площею 0,41 га, що належить спадкодавці [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР №1800008001. Першою чергою спадкоємців за законом являються чоловік спадкодавці [PERSON], донька [PERSON], які відмовляються від прийняття спадщини, та донька [PERSON], яка фактично прийняла спадщину в установлений законом час, оскільки розпоряджається даною земельною ділянкою, але вчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що будь-коли зможе її оформити. [PERSON] являється єдиною спадкоємицею після смерті спадкодавці [PERSON] за законом та має намір успадкувати майно, в звязку з чим звернулася до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача, який діяв по довіреності, [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав та прохав задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Олексіївської сільської ради в судове засідання не зявилася, надавши заяву про слухання справи в їхню відсутність, проти позову не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно при житті матері позивачки [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР 18-00-008001, виданого на підставі рішення Х сесії ХХІІ скликання Олексіївської сільської ради народних депутатів від 13 серпня 1997 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,41 га для ведення особистого підсобного господарства та будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 12 липня 2009 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІВЛ №227982, виданого 14 липня 2009 року Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №20 в Книзі реєстрації смертей 2009 року липня місяця 14 числа, яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина. Сестра позивачки [PERSON], батько [PERSON] від прийняття спадщини на належну їм за законом частку після смерті [PERSON] відмовилися, що підтверджується відповіддю Краснокутської державної нотаріальної контори від 20.10.2010 року. В установлений законом час спадщина у вигляді земельної ділянки, що належить померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, позивачкою була прийнята, але юридично не оформлена, оскільки вважала, що будь-коли зможе її оформити. За захистом своїх порушених прав та законних інтересів як спадкоємця, позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини на підставі правил статті 1220 ЦК та статті 249 ЦК України, слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає, що позивач [PERSON], як єдина спадкоємця після смерті спадкодавця - її матері [PERSON], має право на присадибну земельну ділянку в порядку спадкування відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved