overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив встановити факт що померлому 06.03.2007 року [PERSON] та померлій 21 жовтня 2009 року [PERSON] належала квартира [ADDRESS] кожному по 1/2 частині квартири та визнати за ним право власності на вищезазначену квартиру після померлих батьків. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовній вимоги підтримав, в разі неявки в судове засідання позивача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Давши оцінку наданим доказам, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що згідно свідоцтв про смерть [PERSON] помер 06 березня 2007 року, [PERSON] померла 21 жовтня 2009 року. Згідно свідоцтва про народження батьками позивача є [PERSON] та [PERSON]. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори спадкоємцем після померлої 21.10.2009 року [PERSON] є [PERSON], після смерті 06.03.2007 року [PERSON] спадкові справи не заводились. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Аналізуючи наведене суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу на земельну ділянку. На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що при отриманні паспорта громадянина України, в його прізвищі було допущено помилку, замість вірного [PERSON] було записано [PERSON]. 21 липня 1997 року заявником було придбано земельну ділянку площею 0,06 га. по пров. Гагаріна в м. Хмельницькому, а 23 липня 1997 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради на імя [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ №11684. 5 лютого 1998 року заявнику' було видано новий паспорт на прізвище [PERSON]. Через невідповідність прізвища зазначеного у паспорті заявника прізвищу зазначеному у державному акті про право приватної власності на землю [PERSON] не може отримати державний акт про право приватної власності на земелю нового зразка, а тому просить його заяву задовольнити. Представник заявника в судовому заявлені вимог підтримала в тому обсязі, що визначений у заяві. Представник заінтересованої особи - Хмельницької міської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, не заперечив проти задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 21 липня 1997 року між У совою [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,06 га., що розташована за адресою пров. Гагаріна 34 м. Хмельницький, при цьому адреса покупця була зазначена вул. Грушевського 33 м. Хмельницький, а у графі підписи, прізвище покупця зазначено [PERSON] 23 липня 1997 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради її імя [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності п землю серії ХМ №11684. 5 лютого 1998 року заявнику було видано новий паспорт на прізвище [PERSON] серії НА 424452. При цьому місцем реєстри ні проживання зазначена та сама адреса, що і в договорі купівлі-продажу від 21 липня 1997 року: вул. Грушевського 33 м. Хмельницький, за якою заявиш зареєстрований з 6 вересня 1988 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що на підставі вищевикладеного, слід встановити факт належності [PERSON] державного акта, на право приватної власності на землю серії ХМ №11684, виданого на прізвище [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 9 серпня 2007 року перебуває у шлюбі із відповідачем. У шлюбі народилася дочка, [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило спільне проживання, мешкає окремо вже більше року, відповідач має іншу сімю, вважає, що примирення та подальше збереження сімї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 2007 року. У шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження дитини. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується показаннями сторін. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

1 липня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], 25 серпня 2007 року. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідач будучи батьком дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, а тому позивач просить її позов задовольнити. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, повідомлення про причини неявки, заяву про слухання справи без його участі до суду не надсилав. Зі згоди позивача суд \\хватив заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2007 року, мають одну неповнолітню дитину : дочку [PERSON], [INFO]. 28 січня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження дочки. Дитина проживає разом із матірю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сімї від 1 липня 2010 року. Відповідач будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем в змозі її надавати. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] суд, відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України, визначає в розмірі ХА частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому враховується стан здоровя, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема враховується, що відповідач є працездатним, має регулярний дохід, інших утриманців немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни і згідно зі ст.6 зазначеного Закону їй повинна виплачуватись державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007 році зазначене підвищення йому не виплачувалось, а протягом 2008-2009 років та з січня по липень 2010 року виплачувалось зазначене підвищення лише в розмірі 10%. Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 р., якими зупинялась дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". З січня 2008 року щомісячну соціальну допомогу почали виплачувати, але лише у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком замість 30%, встановлених Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до розрахунку, зазначеного у позові, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів, встановлених відповідними Законами про Державний бюджет України, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2007 рік - з липня по грудень - становить 742 грн. 65 коп., за 2008 рік з травня по грудень - 780 грн. 40 коп., за 2009 рік з січня по грудень 1240 грн. 20 коп., за 2010 рік - з січня по липень 1125 грн. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач у листопаді 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 040-Р/002415 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки від 30.05.2008 року. Відповідно до умов договору про відкриття відновлюваної кредитної лінії від 05.06.2008 р. № 053/08-ФЛ/11 відповідачеві [PERSON] був наданий кредитний ліміт у розмірі 5.000 грн., зі сплатою за користування ним 22% річних, на строк до 05.04.2010 р. Оскільки згадані зобовязання виконувалися неналежним чином, утворилась заборгованість у розмірі 7.106,28 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 25). Викладене є підставою для розгляду справи у заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2008 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 040-Р/002415 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №4476070100160704 (а.с. 8-9). 05.06.2008 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 053/08-ФЛ/11, згідно якого відповідачеві [PERSON] було надано в тимчасове користування кредитні ресурси шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок, з розміром кредитного ліміту в сумі 5000 грн., зі сплатою за користування ним 22 % річних (а.с. 14-16). Оскільки зобовязання позичальника за вищезазначеним договоромпро відкриття відновлюваної кредитної лінії № 053/08-ФЛ/11 від 05.06.2008 р. належним чином не виконувались, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювалось зарахування коштів на погашення заборгованості по відсотках, станом на 18.11.2009 р. утворилась заборгованість у розмірі 7.106,28 грн. (а.с. 5). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір (а.с. 3), витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 4), підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що останній являється батьком неповнолітньої дочки [PERSON], 17червня [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хо іа він має таку можливість, оскільки є працездатним, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання дочки в розмірі по 200 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач визнав заявлені вимоги у визначеному позивачкою розмірі. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Суд виходячи виключно з інтересів малолітніх дітей, вважає, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного та у встановленому порядку підписаного кредитного договору № 2102\~104/08 від 11 квітня 2008 року відповідач отримав в Базовому відділенні Чернівецького обласного відділення № 3 ПАТ «Ві Ей [PERSON]» кредитні кошти в сумі 9000 гривень терміном до 08 квітня 2011 року. Однак, станом на 07 липня\~2010 року заборгованість у відповідачки перед банком становить 8360,16 гривень, які в добровільному порядку не погашає, а тому просив задовольнити позов. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення. Згідно із ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст.\~526,\~530,\~546,\~549,\~550,\~553,\~554,\~610-612,\~625,\~629,\~1048-1050,\~1054\~ЦК України\~та\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного та у встановленому порядку підписаного кредитного договору № 197 від 07 травня 2007 року відповідачі отримали в Базовому відділенні Хмельницької обласної дирекції ПАТ «Укрсоцбанк» кредитні кошти в сумі 9300,00 гривень терміном до 05 травня 2009 року. В забезпечення повернення кредиту між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 197 від 07 травня 2007\~року. Однак, станом на 12 липня 2010 року заборгованість у відповідачів перед банком становить 987, 49 гривень, які в добровільному порядку не погашають, а тому просив задовольнити позов. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю та не заперечують проти його задоволення. Згідно із ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст.\~526,\~530,\~546,\~549,\~550,\~553,\~554,\~610-612,\~625,\~629,\~1048 1050,\~1054\~ЦК України\~та\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного та у встановленому порядку підписаного кредитного договору № 196 від 07 травня 2007 року відповідач отримав в Базовому відділенні Хмельницької обласної дирекції ПАТ «Укрсоцбанк» кредитні кошти в сумі 9400,00 гривень терміном до 05 травня 2009 року. Однак, станом на 12 липня 2010 року заборгованість у відповідачки перед банком становить 972, 59 гривень, яку в добровільному порядку не погашає, а тому просив задовольнити позов. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON]А позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення. Згідно із ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст.\~526,\~530,\~546,\~549,\~550,\~553,\~554,\~610-612,\~625,\~629,\~1048-1050,\~1054\~ЦК України\~та\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

В березні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 квітня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 53 - розірвати. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що від шлюбу спільних дітей не мають. З лютого 2010 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивачка дійшла до висновку , що подальше сумісне життя і збереження родини неможливе, оскільки це б суперечило інтересам її та відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилася. Через канцелярію суду від позивачки надійшла заява згідно якої вона просить шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Через канцелярію суду від відповідача надійшла заява в якій відповідач визнає позовні вимоги, просить справу розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 19 лютого 2000 року уклали шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. З лютого 2010 року сторони фактично припинила шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищевикпаденого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

02.08.2010 року позивачка звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 26.06.2004 року, який зареєстровано виконкомом Ворожбянської міської ради, актовий запис №06. Від подружнього життя дітей не мають. Однією сімєю проживали до 1 травня 2010 року, але сімя фактично розпалась. Основою до розпаду сімї послугувало те, що відповідач зловживає спиртними напоями та з цього приводу вчиняє сімейні сварки. Позивачка [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, на розірвання шлюбу наполягав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб 26.06.2004 року, який зареєстровано виконкомом Ворожбянської міської ради, актовий запис №06. Від шлюбу сторони дітей не мають. З 1 травня 2010 року сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть. Отже, їх шлюб фактично розпався. Основою до розпаду сімї послугувало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сімї. Суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Сторони шлюб розривають вперше.

Outcome: approved