Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Піщанської сільської ради, третя особа Третя державна нотаріальна контора про визнання заповіту некдійсним. В позові вказав, що йому стало відомо про заповіт від 07.08.1995 року, складений від імені його померлої тітки [PERSON] на його двоюрідного брата [PERSON]. Зазначив, що є спадкоємцем після померлої [PERSON]. Вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на ? частину її будинку. Вважає, що заповіт від [PERSON] на [PERSON] недійсний, оскільки померла булах А.К. була психічно хворою людиною, яка не могла розуміти, які дії вчиняє та такою, яка тривалий час перебувала на психіатричному обліку та неодноразово лікувалася на стаціонарі. Крім того, вказав, що підпис на заповіті не належить померлій [PERSON]. Просив визнати заповіт недійсним. В судовому засіданні позивач та його представник позовну вимогу підтримали. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Представник Потоківської сільської ради надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Від Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори надійшла заява, в якій просили розглядати справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши думку позивача, його представника [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 10.09.2006 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] 07.08.1995 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Потоківської сільської ради Кременчуцького району, згідно якого все свое майно заповіла [PERSON]. Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 18.06.2010 року [PERSON], [INFO], на час складання заповіту, тобто 07.08.1995 року, виявляла ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді інволюційного параноїду. В сиду наявного у неї стійкого хронічного психічного розладу вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на день укладання заповіту, тобто 07.08.1995 року. Висновки експертизи також підтверджуються показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно яких [PERSON] за життя дійсно поводила себе неадекватно. Крім того, згідно амбулаторної картки Кременчуцької ЦРЛ на імя [PERSON] в 1985 році їй було встановлено діагноз- хронічне психічне захворювання у вигляді інволюційного параноїду, взята на облік. Зазначений діагноз також підтверджується медичною карткою стаціонарного хворого Полтавської обласної клінічної лікарні №1093 на імя [PERSON]. Вищенаведеними доказами в їх сукупності підтверджується те, що [PERSON] на час складання заповіту - 07.08.1995 року не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому з цих підстав, згідно з ст. 215, ч.1 ст. 225 ЦК України позов підлягає задоволенню. Для визнання заповіту недійсним на підставі тверджень позивача про те, що підпис на заповіті не належить померлій [PERSON], суд підстав не знаходить, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду надано не було, а відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Outcome: approved