Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Посилався , що в період часу з 25.06.2008р. по 03.11.2008р. [PERSON] отримав від нього грошові кошти на загальну суму 30000грн. на виготовлення для позивача столярних виробів та корпусних меблів. Цей факт підтверджується розпискою, складеною відповідачем, і посвідченою нотаріусом. Проте відповідач свої обовязки по виконанню робіт не виконав, гроші також не повернув. Позивач зазначає, що грошові кошти були отримані [PERSON] як позика , а тому у відповідність з положеннями ст. 1046 ЦК України, підлягають стягненню з нього на користь позивача. Крім того, [PERSON] зазначав, що вказаними діями відповідача йому було завдано моральної (немайнової) шкоди, яка полягає у перенесених душевних стражданнях , які виникли при зясування факту відмови відповідача від виконання взятих на себе зобовязань, через переживання позивача в звязку з неможливістю використати позивачем власні кошти на свій розсуд , необхідністю вишукувати додатковий час та зусилля для відновлення в судовому порядку порушених прав. На відшкодування моральної шкоди позивач просив стягнути 3000грн. В судовому засіданні [PERSON] вимоги підтримав. При цьому пояснив, що в 2008р. досягнув з відповідачем усної домовленість, що останній виготовить з власного матеріалу за рахунок власних зусиль столярні вироби кухонні меблі, 2 шафи-купе, 3 балконні лоджії, шафу у коридорі, 3 міжкімнатні двері та 3-4 полиці. Вартість цих виробів разом із влаштуванням повинна була скласти 50000 грн. Для авансування вказаних робіт позивач на протязі 2008р. передав відповідачу гроші на загальну суму 30000грн. В обумовлений час відповідач свої зобовязання не виконав, проте на підтвердження факту отримання грошей 03.11.2008р. склав нотаріально посвідчену розписку. Фактично відповідач виготовив по замовленню позивача лише 2 міжкімнатні двері та 1 полицю, вартість цих виробів позивач субєктивно оцінює в 4000 грн. На неодноразові вимоги повернути отримані гроші відповідач не реагує, а тому [PERSON] просив стягнути їх у судовому порядку. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнала частково на суму 26000 грн. При цьому пояснила, що відповідач не заперечує факту отримання від [PERSON] 30000 грн. на виготовлення вищезазначених столярних виробів. За виключенням вартості виготовлених 2-х міжкімнатних дверей та 1-ї полиці з відповідача підлягають стягненню 26000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходив з таких підстав. Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання : 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення , та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до розписки , посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 03.11.2008р., [PERSON] підтвердив факт отримання з 25.06.2008р. по 03.11.2008р. від [PERSON] у позику грошей у сумі 30000 грн. та виготовлення столярних виробів та корпусних меблів (а.с.7). Вказані обставини не заперечувалися представником відповідача в судовому засіданні. Позивач пояснив суду, що фактично в 2008р. між ним та [PERSON] було досягнуто усної домовленості, що останній виготовить на замовлення позивача з власного матеріалу та за рахунок власних зусиль столярні вироби кухонні меблі, 2 шафи-купе, 3 балконні лоджії, шаф у коридорі, 3 міжкімнатні двері та 3-4 полиці. Вартість цих виробів з урахуванням вартості роботи та влаштування в квартирі позивача повинна була скласти 50000 грн. Зазначена в розписці грошова сума у розмірі 30000 грн. передавалася позивачем [PERSON] саме для авансування вказаних робіт. За таких обставин суд вважає , що між сторонами склалися підрядні правовідносини, з боку підрядника [PERSON] обумовлена робота в повному обсязі та в строки виконана не була. Отримана [PERSON] у розмірі 30000 грн. є авансом , тобто частковою попередньою оплатою замовником [PERSON] повної вартості роботи. Сторони у судовому засіданні визнали , що фактично відповідачем на замовлення позивача було виготовлено лише 2 міжкімнатні двері та 1 полицю, вартість яких вони оцінюють в 4000 грн. З урахуванням наведеного , стягненню на користь позивача підлягають решта коштів , сплаченої в якості авансу, тобто 26000 грн. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання суд вважає необхідним відмовити, т.я. право на стягнення моральної шкоди в разі порушення умов договору самим договором між [PERSON] та [PERSON] не передбачалося, а посилання позивача на положення ст. 1167 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з недоговірних зобов'язань, є безпідставними. На підставі викладеного ,

Outcome: partial