Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просила суд причину пропуску строку на звернення до суду вважати поважною та поновити їй строк звернення до суду, визнати нйдійсним та скасувати розпорядження Державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» від 07 червня 1993року про передачу [PERSON] в особисту власність квартиру [ADDRESS] свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане 07 червня 1993року Державним підприємством «Науково-виробниче об`єдання «Павлоградський хімічний завод» на ім`я [PERSON] - недійсним; визнати право власності на квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на підстави зазначені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Представник відповідача ДП «НВО «ПХЗ» у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи Павлоградської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю поклався на рішення суду. Відповідачка [PERSON] та представник третьої особи КП Павлоградське МЕТІ у судове засідання не з`явилися, однак належним чином були повідомлені про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріалІРЬправи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково наступних підстав. Згідно статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Як встановлено у судовому засіданні, квартира [ADDRESS] була надана позивачу Маяковій [PERSON] Г [PERSON] , на підставі ордеру № 1755 від 01.03.1973року, виданого на підставі рішення КП «ВО «ПХЗ» (а.с.7). З 22 лютого 1980року позивачка була зареєстрована у спірній квартирі, жодного разу не змінювала місце проживання, відповідно довідки про склад сім`ї та відповіді СГІРФО (а.с.39,55). У відповідності до ст.. 61 ЖК України, позивачка уклала договір найму жилого приміщення (а.с.13-15). Згідно довідки ЖЕД № 9 м. Павлограда, на підставі рішення виконкому № 420 від 08.06.1980року «Про уточнення нумерації будинків [ADDRESS] було присвоєно номер 17 (а.с.54). Окрім позивачки у спірній квартирі також була зареєстрована та проживала її рідна тітка [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Однак, 15.04.2010 року позивачка при зверненні до КП Павлоградське ММБТІ для оформлення приватизації довідалась, що 11.06.1993року спірна квартира [ADDRESS] була приватизована на ім.»я [PERSON] та зареєстровано право власності на квартиру,-що також підтверджується довідкою КП Павлоградське ММБТІ № 4860 від 15.04.2010 року (а.с.11). У відповідності до ст..8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, уловному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку). Таким чином, [PERSON] одноособово прийняла участь у приватизації та незаконно отримала у власність спірне житло, чим порушила вимоги закону, не дивлячи на те, що наймачем спірної квартири була позивачка, яка постійно і мешкала у ній та не давала згоди на приватизацію. Статтею 328 ЦК України передбачено набуття права власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ст.. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, ща. є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Дивлячись на те, що приватизацію квартири [ADDRESS] проведено з порушенням чинного законодавства, позивачка є наймачем вказаної квартири, то підстави визнання права власності на спірне майно відсутні та у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Таким чином, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: partial