Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 2,81 га, яка знаходиться на території Чернеченської сільської ради, про заборону вчиняти дії, що спрямовані на обмеження права позивача володіти та користуватися орендованою земельною ділянкою і стягнення 4329 грн. 70 коп. збитків, 10000 грн. моральної шкоди, 143 грн.20 коп. держмита та 120 грн. ІТЗ судового процесу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 січня 2006 року з відповідачкою був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,81 га, яка знаходиться на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області і належить відповідачу на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 069409 строком на 15 років. Передача земельної ділянки відбулася 01.01.2006 року. За цей період часу позивач сумлінно виконував свої обовязки, взяті ним згідно вищевказаного договору, платив орендну плату і жодного зауваження від відповідача не отримував до 14.07.2008 року, коли відповідачка направила на адресу позивача заяву, в якій запропонувала розірвати договір оренди землі від 01.01.2006 року, обґрунтовуючи це тим, що вона бажає перейти до СГ «Вікторія». Після отримання такої заяви позивач відмовив відповідачу в розірванні договору в односторонньому порядку, а 27.03.2010 року позивачем на орендованій земельній ділянці, був посіяний горох сорту «Вікторія», однак відповідач, перекультивувала десяти сантиметрові сходи гороху, засіявши цю ділянку соняшником. Від таких незаконних дій відповідача завдана матеріальна шкода, яка складається з вартості насіння в сумі 1907 грн., збитків від неотримання і не використання земельної ділянки в сумі 728 грн., коефіцієнту використання земель, визначений у додатку 1, а всього на суму 4329 грн.70 коп. Також своїми незаконними діями позивачу завдана моральна шкода в сумі 10000 грн. Представник відповідача позов не визнав і показав, що відповідачка має у власності державний акт на право власності на земельну ділянку, отриманий 12.08.2004 року. З позивачем ніяких договорів не укладала і не надавала йому в оренду свою ділянку, а тому, оскільки це її власність, має право користуватися нею на свій розсуд. Хто підписав договір оренди земельної ділянки відповідачки, невідомо, однак саме вона підпис не ставила, тому не може відповідати по тим зобовязанням, які вказані в договорі. Заслухавши вимоги позивача, заперечення представника відповідача, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача у звязку з наступним. Судом встановлено, що 01 січня 2006 року між позивачем і відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки розміром 2,81, яка належить [PERSON] Згідно акту прийому-передачі від 01.01.2006 року ця земельна ділянка [PERSON] передана ТОВ «Агрофірма Хлібна Нива». Договір оренди від 01.01.2006 року був зареєстрований у Балтському РВ ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.03.2007 року за № 040651400354. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З такими вимогами відповідач до суду не зверталася і іншим законодавчим актом вищевказаний договір не визнавався недійсним, а відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договору даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. В судовому засіданні встановлено, що відповідача не тільки влаштовували умови договору, а ще вона отримувала від позивача на протязі з 2006 року по 2008 рік орендну плату у грошовій та натуральній формі і не ставила під сумнів факт укладання з позивачем договору оренди землі, не вимагала повернення їй земельної ділянки і сама нею не користувалася, що свідчить про те, що вона достовірно знала і погоджувалася з тим, що її земельна ділянка знаходиться в користуванні у позивача на тих умовах, які були вказані в договорі, оскільки звертаючись 14.07.2008 року з заявою до генерального директора ТОВ Агрофірма Хлібна Нива» , вона вказала, що просить розірвати договір на оренду земельної ділянки у звязку з переходом в СГ «Вікторія», а не у звязку з тим, що договір не укладався, або нею не підписувався, або по іншій причині. Ця заява не давала їй підстав в односторонньому порядку розірвати договір оренди, оскільки як самим договором, так і у відповідності до ст.525 ЦК України, недопустима одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов, тим більше, що відповідачка отримала від позивача лист про відмову в добровільному порядку розірвати договір оренди землі з причин переходу до іншого власника. Дії, спрямовані на незаконне заволодіння та обмеження орендних прав позивача з боку відповідача, привело до того, що йому була завдана матеріальна шкода, яка складається з вартості насіння гороху, його посів, які знищені були відповідачем, а також внаслідок незаконного володіння земельною ділянкою розміром 2,81 га і неможливості використання її позивачем на загальну суму 4329 грн.70 коп. Цю матеріальну шкоду суд вважає за необхідне стягнути у повному обсязі, згідно розрахунку, доданого до матеріалів справи, а що стосується моральної шкоди, то суд вважає, що вона завдана позивачу у розмірі 3000 гри. з врахуванням матеріального стану відповідача та стану її здоровя. На підставі викладеного,

Outcome: partial