Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

[PERSON] в липні 2009р. звернувся з позовом до відповідачів з вимогою приведення та утримання пасіки у відповідності до вимог діючого законодавства та відшкодування моральної шкоди. Зазначає, що являється власником будинковолодіння та присадибної земельної ділянки в с.Вишнівчик Перемишлянського району. По сусідству з ним межують будинковолодіння та земельна ділянка відповідачів, на території якої останні утримують пасіку. Вважає, що дана пасіка утримується з порушенням діючих вимог щодо її розміщення, а тому впродовж останніх років бджоли відповідачів кусають його та членів його сім»ї, не дають можливості спокійно перебувати на подвір»ї будинку та ускладнюють господарські роботи по догляду за земельною ділянкою. В діях відповідачів вбачає порушення правил добросусідства, так як такі завдають йому незручності, які виражаються у неможливості здійснювати сільськогосподарські роботи по догляду за урожаєм на земельній ділянці, перебувати на подвір»ї своєї садиби. Зазначені незручності внесли певний дискомфорт у його життя, а тому вважає, що діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 1000,00 грн. Просить зобов»язати відповідачів встановити огорожу між присадибними земельними ділянками заввишки не менше 2,5 метри для підвищення рівня льоту бджіл, дотримуватись відстані між вуликами , огородити пасіку плодовими деревами та кущами, перенести вулики на відстань не менше 50 м від сусідніх будинковолодінь та стягнути моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з вище зазначених підстав. Зазначив, що позивач являється його батьком, разом з яким він та члени їх родини проживають в одному будинку в с.Вишнівчик. По сусідству з ними проживають відповідачі, які на протязі більше 20-ти років утримують пасіку. В останні роки бджоли відповідачів залітають на їхню присадибну ділянку і подвір»я та кусають членів їх сім»ї. Із-за цього вони не можуть нормально ходити по подвір»ю та обробляти земельну ділянку. Вважає, що з вини відповідачів, через їхні бджоли, між ними виникли неприязні відносини, і що діями відповідачів його родині спричинена моральна шкода. Тому просить зобов»язати відповідачів привести утримання пасіки до вимог діючого законодавства. Відповідач 1 - [PERSON], будучи присутньою в попередньому судовому засіданні, заявлений позов не визнала, в наступні судові засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач 2 - [PERSON], в судовому засіданні заявлений позов не визнав та пояснив, що будинковолодіння його батьків знаходиться в с.Вишнівчик та межує з однією сторони з будинковолодінням позивача. Більше 30-ти років тому його батько почав займатися бджільництвом, і з того часу на їх присадибній земельній ділянці постійно утримуються вулики з бджолами. Після смерті батька він, маючи необхідні навики, продовжує утримувати пасіку. На протязі зазначеного періоду вулики постійно знаходяться на їх земельній ділянці в одному і тому ж самому місці та розміщені на значній відстані від будинковолодіння позивача. Пасіка зі сторони позивача відмежовується житловим будинком та господарської будівлею, а також пасіка обсаджена багаторічними плодовими деревами. Пасіка зареєстрована в сільській раді, на нею виданий відповідний паспорт, кількість вуликів в останні роки не збільшувалась. Пасіку утримує у відповідності з нормами діючого законодавства і будь-якої шкоди позивачу не спричиняв. В останні роки між його 2. родиною та родиною позивача виникли неприязні сусідські відносити, а тому вважає, що з цих причин позивач звернувся в суд. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, покази свідків, дослідивши дійсні обставини справи та давши їм оцінку, судом встановлені наступні правовідносини: Відповідно до статей 11 та 12 Закону України «Про бджільництво», зайняття бджільництвом здійснюється без окремого дозволу, а кількість бджолиних сімей, що може утримуватись фізичною особою, не обмежується. Статями 13 та 15 цього Закону визначено, що пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи, на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт, і що фізичні особи вправі розміщувати пасіки на земельних ділянках, які належать їм на праві власності , відповідно до ветеринарно-санітарних правил. [PERSON] викопіювання з індексної карти села Вишнівчик та планів-схем земельних ділянок, [PERSON] та [PERSON] передано у приватну власність в межах населеного пункту суміжні земельні ділянки площею по 0,60 га кожному.( а.с.80-84). Згідно наданих суду довідки та копії паспорта, у господарстві [PERSON] з 1974 року зареєстрована пасіка, на яку 04.12.2000 року [PERSON] виданий ветеринарно-санітарний паспорт на належну йому пасіку бджолосімей, розташовану в с.Вишнівчик ( а.с. 68 ) [PERSON] від 26.05.2010р. та повідомлення управління ветеринарної медицини у Перемишлянському районі №42 від 31.05.2010р., пасіка [PERSON] складається з 59 бджолосімей та розміщена на власній присадибній ділянці. Під час обстеження пасіки щодо її розміщення та облаштування порушень не виявлено ( а.с.101-102 ) З оглянутих в судовому засіданні фотографій суміжних домогосподарство та земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] слідує, що пасіка відповідачів відмежована від подвір»я позивача житловою та господарською будівлями, обсаджена багаторічними фруктовими деревами , знаходиться з протилежної сторони від будинку [PERSON] та на значній відстані від нього ( а.с. 69-72). Залучений до участі у даній справі в якості спеціаліста працівник управління ветеринарної медицини у Перемишлянському районі [PERSON] роз»яснив, що діючим законодавством не встановлено обмежень щодо місць утримання та кількості утримання бджолосімей на присадибних земель них ділянках громадян. Щодо пасіки [PERSON], то така утримується згідно вимог діючого законодавства і не потребує обгородження спеціальним парканом , так як відмежована від господарства [PERSON] будівлями та обсаджена плодовими деревами. В судовому засіданні також з»ясовувались обставини щодо спричинення укусів бджіл [PERSON] та іншим членам його сім»ї, на чому наголошував позивач та його представник як на підставу своїх вимог. Зокрема, в судовому засіданні оглянуті надані медичні документи, акти обстежень, а також допитані в якості свідків жителі с.Вишнівчик [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші. Досліджуючи дані обставини, суд критично оцінює їх та вважає, що такі не знаходяться в причинному зв»язку з фактом утримання пасіки відповідачами. Позивачем не надано суду однозначних та переконливих доказів того, що саме з вини відповідачів, і що саме бджоли з пасіки [PERSON] спричинили укуси членам сім»ї [PERSON]. А тому, враховуючи вимоги ст.. 60 ЦК України про те, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, суд вважає, що твердження [PERSON] про те, що відповідачі допустили порушення правил добросусідства і в результаті цього завдали йому незручностей та спричинили моральну шкоду, не знайшли свого підтвердження. При прийнятті рішення судом врахована також та обставина, що відповідачі [PERSON] на протязі понад 30 років утримують пасіку на власній присадибній земельній ділянці в одному і тому ж самому місці та в однакових умовах, і за цей період претензій до них з боку сусідів [PERSON] щодо утримання бджіл, не було. Але такі виникли в останні роки після того, як між сім»ями [PERSON] та [PERSON] виникли неприязні сусідські відносини, що повністю підтверджується матеріалами перевірки, проведеної працівниками Перемишлянського РВ ( а.с. 34-43 ). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на власній присадибній земельній ділянці відповідачів [PERSON] знаходиться належна їм пасіка, яка зареєстрована в 3. установленому порядку , відмежована від домогосподарства та земельної ділянки позивача [PERSON] будівлями висотою понад 5 метрів, обсаджена плодовими деревами, і яка розміщена та облаштована згідно вимог діючого законодавства. Тому вимоги позивача про зобов»язання відповідачів встановити огорожу між присадибними земельними ділянками заввишки не менше 2,5 метри , огородити пасіку плодовими деревами та кущами, перенести вулики на відстань не менше 50 м від сусідніх будинковолодінь , є безпідставними. І такі вимоги суперечать частині 2 статі 14 ЦК України якою встановлено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов»язковим для неї. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При розгляді даної справи судом не встановлено фактів протиправної поведінки відповідачів по відношенню до позивача. Тому вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди не підлягають до задоволення.. З цих підстав суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed