Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Прокурор Романівського району звернувся в суд з позовом до [PERSON]Д про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 4092 грн. 98 коп. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] являється споживачем телекомунікаційних послуг на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг за № 849 від 20.04.2002 року та договору за № 488 від 23.06.2006 року про надання послуг комутованого доступу до мережі Інтернет. Проте, у порушення діючого законодавства та вимог укладених договорів. [PERSON] не проводив оплату у зазначений термін та у передбаченому розмірі, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 4092 грн. 98 коп. за період з серпня 2009 року по жовтень 2009 року . яку і просить стягнути з відповідача, а також три проценти річних за весь час прострочення, а саме за період з вересня 2009 року по травень 2010 року в сумі 95 грн.26 коп. та суми інфляційних витрат в розмірі 340 грн.03коп. Крім того, просить стягнути з відповідача в рахунок держави державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. В судовому засіданні прокурор та представник позивача ВАТ «Укртелеком» [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначивши також, що телекомунікаційні послуги надавались відповідачу своєчасно та якісно, а також на обладнанні, яке було сертифікованим, справним та своєчасно повіреним. При проведенні перевірки по даному факту, сторонніх підключень до мереж не було виявлено. Абонент відповідно до договору, сам повинен турбуватися про відсутність вірусів при користуванні послугами. «Укртелеком» не несе відповідальності за наявність вірусів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він дійсно користувався телекомунікаційними послугами, проте не здійснював дзвінків за кордон. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала і просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, пояснивши, що [PERSON] користувався послугами Інтернету, але не здійснював дзвінків за кордон. Він також з»ясовував, що у його родині ніхто не телефонував за кодон. Декілька разів звертався до позивача з даного питання з письмовими заявами. В даний час він відмовився він отримання вказаних послуг „Укртелекома". Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 4528 грн.27 коп. слід задовольнити, враховуючи наступне. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, ВІДПОВІДНО ДО 4.1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Нормою ст. 10 ЦПК України передбачено здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечують самі сторони, 20.04.2002 року за № 849 між Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» з однієї сторони та [PERSON] з другої укладено типовий договір про надання телекомунікаційних послуг (а.с.7-10). Відповідно до п. 4.5 якого оплата рахунку за отримані послуги проводиться абонентом щомісячно, до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду), виходячи з фактично наданих послуг, (а.с.9). 29.06.2006 року між тими ж сторонами укладено договір за № 188 про надання послуг комутованого доступу до мережі Інтернет, відповідно до п. 4.2 якого споживач проводить щомісячно, до 20-го числа поточного місяця, погіердню оплату вартості Послуги в розмірі не менше суми Послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді з наступним перерахунком виходячи з фактично наданих Послуг у розрахунковий період. Як видно з матеріалів справи зазначені договори є дійсними, підписаними обома сторонами і ніким не скасовані. Відповідач [PERSON] . в порушення умов договорів, проводив оплату за надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого, за період з серпня 2009 року по жовтень 2009 року утворилася заборгованість в сумі 4092 грн. 98 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за надані послуги електрозвязку (а.с.5). Нормою статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України. зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Нормами ч.І ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зі змісту заяви, вчиненої на імя начальника цеху електрозвязку № З [PERSON] від імені [PERSON] видно, що останній звертався з приводу надання розяснення щодо оплати за користування послугами Інтернету відносно міжміських дзвінків по напрямку Естонія і Австрія (а.с. 16). Зі змісту довідки начальника цеху електрозв'язку №3 , видно, що при перевірці станційного обладнання по телефону абонента [PERSON] роздруківка телефонних розмов на автоматичній міжміській телефонній станції 5 ESS, підтверджує про міжнародні телефонні з'єднання з телефону відповідача відбувалися під час роботи в мережі Інтернету.(а.с. 18). Відповідно до довідки виданої начальником цеху МТЗ від 30.09.2009 року, при проведенні перевірки станційного обладнання та лінійного господарства порушення в роботі станції та зависань каналів не виявлено (а.с. 17). Згідно з нормами п.163 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №720 від 09.08.2005 року, абонент зобов'язаний контролювати роботу власного кінцевого обладнання, яке без його відому може самостійно встановлювати з'єднання (модем, факсимільний апарат тощо), та оплачувати отримані послуги. За наведених обставин, коли на абонента [PERSON] було покладено договором №188 від 29 червня 2006 року обов'язок контролювати роботу власного компютера, щодо наявності шкідливих програм, суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто доказів, які б підтверджували пояснення відповідача та його представника щодо не отримання ним послуг на суму 4092 грн.98 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України, якщо в договорі не встановлено розмір процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. боржник , зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тому суд задовольняє вимоги прокурора в частині стягнення з відповідача 340 грн.03 коп. інфляційних витрат та 3 відсотків річних від простроченої суми, в розмірі 95 грн.26 коп., а всього стягує борг в сумі 4528 грн.27 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved