Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 вересня 2009 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди з Відкритого акціонерного товариства « Суха Балка». В обґрунтування позовних вимог послався на те, що з 11.10.1999 по 28.06.2000 року працював підземним прохідником на руднику « Холбінському» ВАТ « Бурятзолото». підземним прохідником ГОВ з 21.09.1993 по 26.10.1995 року, з"22.08.1997 по 11.10.1999 року та з 28.06.2000 по 27.11.2005 року, на шахті « Ювілейна» ВАТ « Суха Балка» в період з 1.07.1996 по 9.08.1996 року та з 12.12.2005 по 3.07.2008 року. 1.04.2008 року рішенням ЛЕК Українського науково - дослідного інституту промислової медицини було установлено професійне захворювання. У зв'язку з цим пройшов огляд МСЕК . за висновком якого 11 червня 2008 року йому було встановлено 50% втрати професійної працездатності, з повторним оглядом 1.06.2009 року та 3 група інвалідності, за висновком МСЕК 31 липня 2009 року - втрата професійної працездатності 50% з повторним оглядом 1 червня 2011 року та 3 група інвалідності. У зв'язку із заподіянням шкоди Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі призначило щомісячні страхові виплати, також була нарахована одноразова допомога. У зв'язку з шкідливими та важкими умовами праці він отримав професійне захворювання та встановлений діагноз: радикулопатія шийна, переважно зліва, з нейродистрофічним синдромом гіпотрофією м'язів плечового поясу зліва, двобічним плечолопатковим періартрозом другого ст., деформуючим артозом ліктьових суглобів. ПФС першого ст.. периферичним ангіодистонічним синдромом, переважно верхніх кінцівок, та попереково-крижова . з вираженим порушенням біомеханіки хребта на шийному і поперековому рівні, стійким больовим синдромом, рецидивуючий перебіг, у зв'язку з чим часто перебуває на лікуванні , зазнає фізичного болю та страждань, йому протипоказана важка праця та робота в умовах несприятливого мікроклімату, підземно, прогресуюче погіршення стану здоров'я, відчуває постійний біль у шийному відділі хребта, судоми м'язів гомілок, задишку при ходьбі та фізичному навантаженні, сильний кашель, запаморочення, загальну слабкість, що потребує додаткових зусиль для нормального існування та адаптації в середовищі , а також коштів для медикаментозного лікування, тому просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди - 126 000 грн. У судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач у судове засіданні не з'явився, по час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , а саме повідомленням про вручення судової повістки на 01.06.2010 року, 13.09.2010 року . Суд, у відповідності з ст. 232 ЦПК України, ухвалює повторне заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, з 11.10.1999 по 28.06.2000 року працював підземним прохідником на руднику « Холбінському» ВАТ « Бурятзолото». підземним прохідником ГОВ з 21.09.1993 по 26.10.1995 року, з 22.08.1997 по 11.10.1999 року та з 28.06.2000 по 27.11.2005 року, на шахті « Ювілейна» ВАТ « Суха Балка» в період з 1.07.1996 по 9.08.1996 року та з 12.12.2005 по 3.07.2008 року. Дана обставина підтверджується копією трудової книжки . Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання у позивача встановлено професійне хронічне захворювання : радикулопатія шийна, переважно зліва, з нейродистрофічним синдромом гіпотрофією м'язів плечового поясу зліва, двобічним плечолопатковим періартрозом другого ст., деформуючим артозом ліктьових суглобів. ПФС першого ст., периферичним ангіодистонічним синдромом, переважно верхніх кінцівок, та попереково-крижова , з вираженим порушенням біомеханіки хребта на шийному і поперековому рівні, стійким больовим синдромом, рецидивуючий перебіг. Причиною захворювання позивача є виконання роботи впродовж 12 років 9 місяців в умовах підвищених рівнів: на шахті « Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» - важкість праці відноситься до 3 класу 3 ст. шкідливості, на руднику « « Холбінському» ВАТ « Бурятзолото» - важкість праці відноситься до 3 класу. 2 ст. шкідливості. Дана обставина підтверджується актом №29 розслідування хронічного професійного захворювання, складеним 25 квітня 2008 року. За висновком МСЕК 11 червня 2008 року позивачу було встановлено 50% втрати професійної працездатності, з повторним оглядом 1.06.2009 року та 3 група інвалідності, за висновком МСЕК 31 липня 2009 року - втрата професійної працездатності 50% з повторним оглядом 1 червня 2011 року та 3 група інвалідності. Дані обставини підтверджується виписками з акту огляду МСЕК за №025300 від 11.06.2008 року. № 032569 від 31.07.2009 року та довідками серії МСЕ-ДНА-01 за № 616184 від 11.06.2008 року та за № 673035 від 31.07.2009 року. Відповідно до висновку санітарно - гігієнічної характеристики умов праці, умови праці [PERSON] відносяться до класу: « Шкідливий 3.3» . Дана обставина підтверджується санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці №294 від 8.01.2008 року. Так. у зв'язку з професійним захворюванням позивач періодично перебуває на лікуванні , як на стаціонарному так і амбулаторному. З документів медичних установ вбачається, що йому протипоказана важка праця , тривала ходьба, переохолодження, вимушена робоча поза, дії вібрації, підземно та рекомендовано « Д» спостереження лікарів, оздоровлення в профілакторіях, санаторно-курортне лікування, щорічні курси відновлювальної терапії, відзначається прогресуюче погіршення стану хворого, установ на працю немає. Внаслідок професійного захворювання, позивачу заподіяні моральні й фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних і професійних можливостей, погіршилися відносини з оточуючими людьми, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, тобто позивачу заподіяна моральна шкода. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме з вини відповідача, який порушував законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи . позивач частково втратив працездатність, і як наслідок втрати здоров'я, була спричинена моральна шкода. На думку суду, в даному випадку саме відповідач ВАТ « Суха Балка» повинен виплатити позивачу моральну шкоду. Рішенням Конституційного Суду України №20-рп/ 2008 від 08 жовтня 2008 року по справі №1-32/2008 встановлено, що зазначеним Законом скасоване право застрахованих осіб, громадяни, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання , на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду , яке вони мали на підставі приписів первинної редакції Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання . які спричинили втрату працездатності» та визнано, що після скасування вказаних приписів громадяни, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання , мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України та 237-1 КЗпП України за рахунок власника або уповноваженого ним органу ( роботодавця). У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 « Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди роз'яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв'язків що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності , виду діяльності чи галузевої належності. Згідно ч.2 ст. 23 ЦК України визнано, шо моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ст. 1167 Цивільного Кодексу України, установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна йому моральна шкода випливає з трудових правовідносин, і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. Крім цього, відповідно до ст. 3 «Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків» відшкодування шкоди провадиться працедавцем Сторони , законодавство якої поширювалось на працівника під час його трудової діяльності, шо викликала професійне захворювання, і в тому разі, коли зазначене захворювання вперше було виявлено на території іншої Сторони. У тих випадках, коли працівник, що дістав професійне захворюванням, працював на території кількох сторін в умовах і галузях діяльності, котрі могли викликати професійне захворювання, відшкодування шкоди здійснюється працедавцем Сторони, на території якої востаннє виконувалась зазначена робота. Суд встановив, що обставини заподіяння позивачу моральної шкоди, викладені в позовній заяві, так і в судовому засіданні, повністю підтверджуються наданими письмовими доказами, з чого слід зробити висновок про те. що неправомірними діями відповідача, позивачу дійсно заподіяно моральну шкоду, яка повинна компенсуватися в грошовому вигляді. Підприємство, на якому працював позивач, порушувало діюче законодавство, зокрема, ст. 153 КЗпП України, не створило нешкідливі і безпечні умови праці, протягом тривалого часу не приймали мір до усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів. У зв'язку з виявленням у позивача професійного захворювання змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Позивач постійно відчуває постійний біль у шийному відділі хребта, судоми м'язів гомілок, задишку при ходьбі та фізичному навантаженні, сильний кашель, запаморочення, загальну слабкість, і такий стан не дає йому можливості спокійно виконувати будь-яку роботу по дому, утримувати присадибну ділянку, що спричиняє у нього душевні та фізичні страждання, непотрібність суспільству. Рішенням Конституційного Суду від 27.01.2004 р. № 1-рп/2004 р. зазначено ,що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж Рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і переносить значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності. У відповідності зі ст. 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя й здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди, знаходять доказове підтвердження, а також з огляду на те. що настали важкі наслідки для позивача, а саме: втрата працездатності - 50 % та відбулися зміни в стані його здоров'я, викликані профзахворюванням, що підтверджує факт неможливості вилікувати позивача від професійного захворювання. Суму, заподіяної моральної шкоди, позивач оцінює в межах 126 000 грн. Суд , вирішуючи питання про розмір моральної шкоди , яка підлягає відшкодуванню, враховує тяжкість наслідків в здоров'ї позивача, відсотки втрати працездатності - 50%. і вважає необхідним визначити позивачу в рахунок відшкодування моральної шкоди 45000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, а саме, державне мито - 8 грн 50 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial