Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Ксаверівської сільської ради про встановлення факту володіння [PERSON] на праві власності ? частиною житлового будинку, встановлення факту володіння [PERSON] на праві власності ? частиною житлового будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON] та визнання права власності за нею на ? частину житлового будинку в порядку спадкування, посилаючись на те, що її чоловік [PERSON], який помер 13 листопада 2004 року прийняв та оформив право власності на ? частку спадкового будинку №11, розташованого по вул.. Рад в с.Крученець Черняхівського району після своєї матері [PERSON], а на іншу ? частину будинку - не оформив. Позивач як спадкоємець першої черги права на спадкування після смерті чоловіка прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час її відкриття. В нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину житлового будинок №11, розташований по вул. Рад в с. Крученець, Черняхівського району, оскільки в правовстановлюючий документ на вказану ? частину будинку не видавався. За довідкою Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № А-30 від 31.05.2010 року за [PERSON] право власності на ? частину будинку житлового будинку №11, розташованого по вул.Рад в с.Крученець Черняхівського району не зареєстровано. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Ксаверівської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача, позов визнаний у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд приходить до наступного висновку: У відповідності із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців. Згідно із ст. 548 ЦК України (ред. 1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст.549 ЦК України (ред. 1963 р.), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В ч. 2 ст. 182 ЦК України (ред. 2004 р) зазначається, що право власності на нерухоме майно підлягають державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В ч. 3 цієї статті зазначається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні встановлені наступні факти: 10 серпня 1988 року в с. Крученець Черняхівського району померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок №11, розташований по вул. Рад в с. Крученець Черняхівського району Житомирської області. Реєстрація спірного будинку проведена згідно діючого на час побудови будинку законодавства, шляхом запису в погосподаській книзі, згідно із якою, в погосподарській книзі № 1 за 1988-2009 р.р. за особовим рахунком № 67 власником будинку № 11, розташованого по вул.Рад в с. Крученець, записана [PERSON]. Відповідно до ст.13 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року обєктами права власності є жилі будинки, набуті з передбачених законом підстав. Згідно із п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» (назву змінено згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.1998 №15) із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року №13, від 25 травня 1998 року №15,4, відповідно до ст.12 Закону України «Про власність» у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці. [PERSON] побудувала вказаний будинок за власні кошти на земельній ділянці наданій для будівництва. Вказане свідчить про те, що [PERSON] володіла будинком на праві власності і він увійшов до складу спадщини після її смерті. [PERSON], як син [PERSON], прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та оформив свідоцтво про право на спадщину на ? частину житлового будинку, та у відповідності до ст..548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що свідчить про те, що [PERSON]М, на час відкриття спадщини володів спірним будинком на праві власності і він увійшов до складу спадщини після його смерті. Позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Згідно відповіді Черняхівської державної нотаріальної контори після смерті 13.11.2004 року [PERSON] спадкова справа не заведена, тому коло спадкоємців після смерті [PERSON] не відоме (а.с.30). Позивачка не має можливості оформити право на спадщину після смерті [PERSON], тому що у спадкодавця відсутні належно оформлені документи на ? частину вказаного будинку. Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, суд у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що, оскільки право власності на ? частину будинку зареєстроване не було, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], а тому слід встановити факт належності йому на праві власності ? частини житлового будинку №11, розташованого по вул.Рад в с.Крученець Черняхівського району . В звязку з тим, що з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] пройшло шість місяців, позивачка прийняла спадщину після його смерті, інших спадкоємців немає, слід визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку , як за спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved