Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

28.07.2010 р. позивач звернулася з позовною заявою до відповідача, яку згодом уточнила, про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача. В позові зазначила, що в період з 1998 року по 2004 рік перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, вони мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вона з відповідачем разом не проживає, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач надає допомогу в добровільному порядку на утримання дитини в сумі 250 грн. на місяць, але ця сума не є достатньою для забезпечення життєвого мінімуму для дитини 10 років та суперечить, встановленому законодавством мінімальному розміру аліментів. Син перебуває на диспанцерному обліку через кардіологічне захворювання та потребує посиленого харчування та систематичного лікування, близька 712 грн. на пів року, консультацій лікаря кардіолога, та потребує санаторно-курортного лікування. [PERSON] навчається в прогімназичному класі, що коштує 100 грн. на місяць, а також факультативно займається іноземною мовою, що коштує 150 грн. на місяць. Позивач вказує, що вона не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до трьох років від другого шлюбу та отримує соціальну допомогу в розмірі 130 на місяць. У судовому засідання позивач та представник позивача (за дорученням) позовні вимоги підтримали в повному обсязі та обставини на які посилається у позові. Суду представник позивача пояснила, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини в сумі 250 грн. на місяць, але ця сума не є достатньою для забезпечення дитини, враховуючи, що дитина хворіє, що підтверджується висновком ВКК та копіями довідок та виписок з історії хвороби дитини. Відповідач має достатній заробіток, щоб сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. А факт того, що він хворіє, не свідчить про розмір коштів, яки ним витрачаються на лікування. Представник позивача також заперечує проти того, що батьки відповідача потребують матеріальної допомоги та він таку допомогу їм надає. Просить позов задовольнити, стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу). Відповідач та представник відповідача (за дорученням) позов не визнають. Суду представник відповідача пояснив, що вважає все ж таки, що провадження по справі підлягає закриттю. По суті пояснив, що відповідач надає допомогу дитині в розмірі 250 грн. на місяць, та він згодний укласти мирову угоду та надавати допомогу в розмірі 500 грн. на місяць. Докази, що надає позивач, щодо стану здоров'я дитини викликають сумнів, щодо їх достовірності, через те, що вони завірені неналежним чином. Відповідач має непрацездатних батьків, які хворіють та потребують допомоги. Сам відповідач також має захворювання, що підтверджується копіями виписок з історії хвороби та несе з цього приводу матеріальні витрати. Стягнення аліментів саме в частці від доходу відповідача не є доцільним враховуючи існуючі обставини. Відповідач суду пояснив, що відповідно до посилань позивача на встановлений законодавством прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років, що становить 921 грн., та враховуючи, що батьки повинні нести однакові обов'язки по утриманню дитини, він вважає, що повинен сплачувати аліменти в сумі 500 грн. на місяць. А посилання позивача на витрати з оплати факультативних занять дитини та навчання в прогімназичному класі є безпідставними та не підтверджуються відповідними доказами. У випадках, коли позивач зверталася за допомогою для дитини така допомога відповідачем надавалася. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі вперіод з 1998 року по 2004 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, довідкою про склад родини позивача (а.с.2,3). Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує державну допомогу в розмірі 130 грн., що підтверджується довідкою УПСЗН від 09.08.2010 р. № 739, копією наказу № 54-1 від 03.08.2009 р. з місця роботи позивача (а.с.4,5). [PERSON] [PERSON] перебуває на обліку з приводу захворювання „Вторичная дисметаболическая кардиопатия с нарушением ритма», що підтверджується висновком ВКК № 76.6 від 29.09.2010 р. КП „Бердянська міська дитяча лікарня та пологовий будинок", копією проф.огляду від 12.08.2010 р. (а.с.26, 38). В судовому засіданні також оглянуті оригінали, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 32, 33, 34, 39), огляду дитячого невролога, висновок загальнокурортного консультативного оздоровчого центру, консультативний висновок лікаря кардіолога МЦ „Медіфаст", виписка - епікриз з історії хвороби дитини, що підтверджують стан здоров'я дитини та його потребу у лікуванні. Відповідач допомогу на утримання дитини надає в розмірі 250 грн., що підтверджується заявами на переказ (а.с.51-52), та позивачем не оспорюється. Посилання відповідача та його представника щодо надання допомоги батькам відповідача, суд не сприймає як таке, що підтверджують саме факт утримання відповідачем своїх батьків. Відповідно до копій пенсійних посвідчень батьків відповідача, вони перебувають на обліку в УПФУ та отримують пенсію за віком (а.с.53,54) та проживають окремо від відповідача, що підтверджується довідкою Бердянського міського відділу про місце реєстрації відповідача та копіями паспортів батьків відповідача (а.с. 12, 55,56). Крім того, належних доказів, щодо сум витрат які відповідач несе з приводу надання матеріальної допомоги батькам та саме їх потреби в допомозі, ним не надано. Відповідач працює докером-механізатором у Бердянському морському торговельному порту та його заробітна плата в період з липня по вересень 2010 р. склала 16 073 грн., що в середньому становить 5 357 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи № 151 від 07.10.2010 р. (а.с. 81). Відповідно до копій виписок з історії хвороби (а.с. 63-69), відповідач знаходився на лікуванні у відповідному відділені медичного закладу в період з 28.05.2010 р. по 10.06.2010 р., 03.09.2009 р. по 16.09.2009 р., 18.12.2004 р. по 17.12.2004 р., 15.06.2005 р. 05.07.2005 р., 24.01.2006 р. по 06.02.2006 р. 26.06.2007 р. по 10.07.2007 р. 19.05.2008 р. 03.06.2008 р. з діагнозами „панкреатит", „пиелонефрит" та захворюваннями пов'язаними з „желудочно-кишенчным трактом". Відповідач на своєму утриманні інших осіб не має, стягнення за іншими виконавчими листами з нього не проводяться. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В усіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері (батька) дитини, відповідно до ст. 183 СК України. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 52 Закону України „Про державний бюджет на 2010 рік" прожитковий мінімуму дітей віком від 6 до 18 років станом на 01.10.2010 р. становить 941 грн. Розмір матеріальної допомоги, яку надає відповідач сину, в сумі 250 грн., є меншою за мінімальний розмір аліментів, встановлений ст. 182 СК України. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від заробітку відповідача та стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1\\4 частки від його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial