Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги телефонного звязку. В обґрунтування позову зазначив, що 23.03.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №14058 про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA. Згідно заяви на встановлення телефону від 23.03.2006 року, п. 1.2 договору №14058 від 23.03.2006 року та додатку №1 до нього, абоненту були надані наступні послуги звязку: виділено телефонний номер 788-75-85, з виходом на міжміську телефонну мережу. Згідно з п. 5.1.3 договору та п.п.32,40,108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №720 від 09.08.2005 року, абонент зобовязаний своєчасно вносити на поточний рахунок або до каси підприємства плату за користування телефонним номером та за інші послуги, надані нашим підприємством згідно встановлених рахунків. Згідно заяви на встановлення телефону від 23.03.2006 року рахунки на оплату послуг звязку направлялись абоненту звичайним листом. У звязку з непогашенням заборгованості на підставі п.4.7 договору, абоненту тимчасово припинено надання послуг звязку до повного погашення ним заборгованості. На підставі п.3 ст.36 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 року, п.6.5 договору припинення підприємством надання послуг звязку абоненту, не звільняю абонента від обовязку по оплаті наданих йому послуг звязку. 11.10.2006 року відповідачу було направлене повідомлення №10717 про розірвання договору №14058 від 23.03.2006 року з вимогою сплатити заборгованість та був доданий рахунок №200734 від 03.09.2006 року на суму заборгованості. Однак до теперішнього часу заборгованість залишається несплаченою. В звязку з цим, просили стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги телефонного звязку в сумі 327 грн. 46 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву в якій зазначив про підтримання заявлених позовних вимог та просив провести розгляд справи у його відсутності, а в разі неявки відповідача в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та заяви представника позивача, судом було ухвалено про проведення розгляду справи в заочному порядку. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 23.03.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №14058 про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA (а.с.7-9). Згідно заяви на встановлення телефону від 23.03.2006 року (а.с.9 зв.), п.1.2 договору №14058 від 23.03.2006 року та додатку №1 до нього, абоненту були надані наступні послуги звязку: виділено телефонний номер 788-75-85, з виходом на міжміську телефонну мережу. Згідно з п. 5.1.3 договору та п.п.32,40,108 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №720 від 09.08.2005 року, абонент зобовязаний своєчасно вносити на поточний рахунок або до каси підприємства плату за користування телефонним номером та за інші послуги, надані нашим підприємством згідно встановлених рахунків. Відповідно до заяви на встановлення телефону від 23.03.2006 року відповідачу звичайним листом направлялись рахунки на оплату послуг звязку (а.с.11 зв.) та в звязку з непогашенням заборгованості на підставі п.4.7 договору, йому тимчасово було припинено надання послуг звязку до повного погашення ним заборгованості. На підставі п.3 ст.36 Закону України «Про телекомунікації», а також відповідно до п.6.5 укладеного між сторонами договору припинення підприємством надання послуг звязку абоненту, не звільняє абонента від обовязку по оплаті наданих йому послуг звязку. 11.10.2006 року відповідачу було направлене повідомлення №10717 про розірвання договору №14058 від 23.03.2006 року з вимогою сплатити заборгованість та був доданий рахунок №200734 від 03.09.2006 року на суму заборгованості (а.с.11). Однак до теперішнього часу заборгованість залишається несплаченою та згідно наданого розрахунку складає 327 грн. 46 коп. (а.с.6). Таким чином, суд вважає доведеним факт неналежного виконання відповідачем умов договору та наявність заборгованості. В звязку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором №14058 від 23 березня 2006 року за надані послуги телефонного звязку в сумі 327 грн. 46 коп. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подачі позовної заяви судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120 гривень, а всього 171 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved