Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк») 03 лютого 2009 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 04 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №DNZ0FN09980209, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9323,02 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 червня 2012 року. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця у сумі 164,44 доларів США, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією а також інших витрат згідно умов договору. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустив прострочення кредитних зобовязань, внаслідок чого за ним, станом на 26 грудня 2008 року заборгованість становить 7223,93 доларів США, яка складається з: -6328,91 доларів США - заборгованість за кредитом; -679,77 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; -87,30 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; -127,95 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання умов договору між позивачем та [PERSON] 04 червня 2007 року було укладено договір поруки №DNZ0FN09980209/1, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Оскільки відповідачі добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажають, позивач змушений був звернутися до суду і просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на свою користь суму заборгованості у розмірі 55624,26 грн. (7223,93 доларів США за офіційним курсом гривні до іноземних валют, відповідно до службового розпорядження НБУ №417/19 від 19 січня 2009 року) за кредитним договором №DNZ0FN09980209 від 04 червня 2007 року та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача за довіреністю не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Співвідповідач [PERSON], в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. В ході судового засідання встановлено, що 04 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNZ0FN09980209, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9323,02 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 червня 2012 року. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця у сумі 164,44 доларів США, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією а також інших витрат згідно умов договору (а.с. 6-7). 04 червня 207 року між сторонами укладено договір застави рухомого майна № DNZ0AN09980209, відповідно до умов якого Заставодавець, в забезпечення виконання зобовязань, передає в заставу автомобіль ВАЗ 2107 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.8-10). З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед банком, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № DNZ0AN099802090/1 від 04 червня 2007 року, згідно умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] зобовязань, що виникли з кредитного договору № DNZ0AN09980209 від 04 червня 2007 року (а.с.11). Однак, в порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, в наслідок чого за ним, станом на 26 грудня 2008 року заборгованість становить 7223,93 доларів США, яка складається з: 6328,91 доларів США - заборгованість за кредитом; 679,77 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 87,30 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 127,95 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором (а.с.5). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобовязаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) сплачувати банку відсотки за користування кредитом; 3) сплачувати банку комісію за користування кредитом. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № DNZ0AN09980209 від 04 червня 2007 року в розмірі 55624,26 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме державне мито у сумі 556,24 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved