Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третя особа - [PERSON] України, про визнання недійсним кредитного договору. В позові вказував, що між позивачем та відповідачем 15.03.2007 року укладено договір про надання споживчого кредиту №11127491000, за умовами якого позивач отримав грошові кошти в іноземній валюті в сумі 16 633 долари США, (83 996 грн. 65 коп. за курсом [PERSON] банку України) та зобов'язався повернути та сплачувати відсотки шляхом сплати ануїтет них платежів у розмірі 300 дол. США в день сплати. В забезпечення виконання зобов'язань в заставу надано транспортний засіб № 62996 від 15 березня 2007 року. Посилався, що текст кредитного договору, складений відповідачем, містить положення, які суперечать вимогам законодавства та є несправедливими по відношенню до позивача, як споживача за споживчим кредитом. Просив визнати недійсним договір про надання кредиту №11127491000 від 15 березня 2007 р укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] з моменту його заключення та визнати недійсним договір застави транспортного засобу №62996 від 15 березня 2007 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] з моменту його заключення, звільнити від сплати судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, годину та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача, [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, вважав вимоги позивача незаконними та необґрунтованими, просив відмовити позивачу у задоволенні позову. Представник [PERSON] банку України в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, місце та годину розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, своїх заперечень не подав. Суд. заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 15.03.2007 року з АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір кредиту №11127491000, за умовами якого позивач отримав грошові кошти в іноземній валюті в сумі 16 633 долари США, (83 996 грн. 65 коп. за курсом [PERSON] банку України) та зобов'язався повернути суму кредиту та сплачувати відсотки шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 300 дол. США до 15.03.2014 року. Вказаний договір підписано позивачем, ним отримані гроші, зобов'язання забезпечено договором застави транспортного засобу №62996 від 15 березня 2007 року та договором поруки №101730 від 15.03.2007 року укладеного з [PERSON] У відповідності до вимог ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, шо обумовлені ним. Позивач свідомо підписав договори кредиту та застави з умовами зазначеними в них. Також суд прийшов до висновку, що посилання позивача на несправедливість та суперечливість умов кредитного договору нормам ЦК України є безпідставними, оскільки згідно ст. З ч. 3. 6 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Свобода договору полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватися від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно досягнутої домовленості. Як вбачається з даного кредитного договору сторони досягнули домовленості з усіх істотних умов договору і дотримані всі вимоги передбачені цивільним законодавством при укладенні таких договорів, даний кредитний договір підписаний добровільно його учасниками. Зобов'язання за кредитним договором №11127491000 від 15.03.2007 року підлягають забезпеченню. У відповідності до п.1.1 даного договору [PERSON] зобов'язується надати Позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит в іноземній валюті на засадах строковості, зворотносгі, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Згідно п.2.1 кредитного договору, зобов'язання позивача щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечуються договорами застави та поруки. Статтею 525 ЦК України встановлено, що відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст.10. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача про те, що використання готівкової іноземної валюти на території України дозволяється за умови отримання індивідуальної ліцензії, яка надається виключно на підставі окремої постанови Правління [PERSON] банку України не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Згідно дозволу №75-2 виданого [PERSON] банком України від 19.11.2002 року АК1Б «УкрСиббанку» надано право здійснення операцій, визначених п.п. 1-4 ч. 2, ч. 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до п.1 ч.2 ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк, крім перелічених у частині першій цієї статті операцій, має право здійснювати операції з валютними цінностями. За таких обставин суд вважає, що законних підстав для визнання недійсними договору Кредиту № 11127491000 від 15.03.2007 року та договору застави № 62996 від 15 березня 2007 року не встановлено, а тому в задоволенні позовних вимогах [PERSON] до АКІБ «УкрСиббанк», необхідно відмовити. Підстав для звільнення позивача від оплати судових витрат судом не встановлено. На підставі ст.ст. 11, 16, 203, 525, 526, 536. 625, 1054-1057 ЦК України,

Outcome: approved