Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувсь в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.12.2008 року Октябрським відділом РАЦСу Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 208, стягнення аліментів з відповідачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 4/5 частини від заробітку доходу відповідачки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визначення місця проживання [PERSON], [INFO] з [PERSON] [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання [PERSON], [INFO] за місцем її проживання. В судовому засіданні позивач відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, зустрічний позов [PERSON] не визнав та пояснив, що 02.12.2008 року він уклав шлюб з [PERSON] у Октябрському відділі РАЦСу Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 208. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідачка не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповаги один до одного, порушувала подружню вірність. 17.03.2010 року він з [PERSON] та малолітніми дітьми переїхали жити до квартири № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. 20.03.2010 року відповідачка залишила з ним дочку [PERSON], яка на той час годувалася груддю та свою дочку від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Через шість днів [PERSON] повернулася в м. Кузнецовськ, для того щоб забрати дітей, однак він віддав їй лише [PERSON], а їх спільну дочку [PERSON] відмовився передати [PERSON], через непередбачливу поведінку останньої, оскільки під час сумісного проживання вона декілька разів намагалася вчинити самогубство, а саме намагалася отруїтися ліками та вистрибнути з вікна. З того часу дитина перебуває на його вихованні та повному утриманні, дитина звикла до нього. [PERSON] не цікавиться дитиною, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоч до липня 2010 року вона отримувала допомогу в звязку з народженням дитини. Під час приїзду на перше судове засідання з невідомими особами намагалася викрасти дитину і крадіжка н вдалася лише із-за втручання працівників міліції, які наздогнали автомобіль, в якому знаходилася дитина, вже за межами м.Кузнецовська. [PERSON] звернув увагу на те, що він є працевлаштований та має постійний дохід, також у власності має ? частину двохкімнатної квартири за адресою : [ADDRESS]. [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], визначити місце проживання [PERSON], [INFO] з ним в квартирі № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області та стягнути з [PERSON] на його користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 4/50 частини заробітку (доходу) матері до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні відповідачка позивачка [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала частково та пояснила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання у шлюбі у них народилася 02 січня 2009 року дочка [PERSON]. Також вказала, що їх життя з [PERSON] не склалося, у них немає порозуміння. Спочатку вони проживали в м.Полтава, а в березні 2009 року приїхали до батьків відповідача погостювати. Однак 20.03.2010 року, після чергової сварки з [PERSON], вона вимушена була поїхати до місця її проживання в м. Полтаву, оскільки [PERSON] погрожував фізичною розправою. Через шість днів вона повернулася в м. Кузнецовськ, для того щоб забрати дітей, однак [PERSON] віддав їй лише її дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною та відмовлявся залишити дочку [PERSON] на її виховання. Також вказала, що житлом воно забезпечена та має самостійний дохід. [PERSON] вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON], а в іншій частині позову [PERSON] просить відмовити. [PERSON] позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі і просить визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з нею в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської Ради [PERSON] пояснила, що комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кузнецовської міської ради розглядалося питання про надання висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], 02.01.2009 року. При цьому встановлено, що 20.03.2010 року [PERSON] після сварки з [PERSON] поїхала з м. Кузнецовськ до м. Полтави та залишила своїх двох малолітніх дітей : [PERSON] та [PERSON] з чоловіком [PERSON], незважаючи на те, що малолітня дитина [PERSON] перебувала на грудному годуванні. Після чого малолітня дитина [PERSON], 02.01.2009 року проживала разом з [PERSON] в квартирі № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кузнецовської міської ради складено протокол, на підставі якого виконавчий комітет Кузнецовської міської ради дійшов висновку визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання її батька [PERSON]. Також вказала, що є всі підстави для задоволення первісного позову [PERSON] Під час розгляду справи свідок [PERSON] вказала, що вона являється матірю [PERSON] Також показала, що 02.12.2008 року сторони уклали шлюб. 02.01.2009 року в них народилася дочка [PERSON]. Після народження дитини вона їздила до [PERSON] та [PERSON] у м. Полтаву до місця їх проживання. Під час перебування у гостях вона бачила, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] недоглянуті, [PERSON] не підтримувала елементарних правил особистої гігієни дітей. 17.03.2010 року, сторони переїхали жити до квартири № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. 20.03.2010 року [PERSON], після сварки з [PERSON], пішла з дому та залишила малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] Також звернула увагу на те, що [PERSON] лишила малолітню дитину, яка на той час була на грудному годуванні. [PERSON] не чинив перешкод [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною. Через тиждень [PERSON] повернулася та хотіла забрати дітей. [PERSON] забрала [PERSON], а [PERSON] не віддав їй дочку [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він є братом [PERSON] Також показав, що він лише знає проте, що в березні 2010 року [PERSON] поїхала з м. Кузнецовська до м. Полтави, залишивши своїх дітей на вихованні [PERSON], при цьому малолітня дочка [PERSON], в той час перебувала на грудному годуванні. Після того [PERSON] та [PERSON] перебували на повному утриманні та вихованні брата. Через тиждень [PERSON] повернулася та хотіла забрати дітей. [PERSON] забрала [PERSON] та [PERSON] не віддав їй дочку [PERSON]. Заслухавши та проаналізувавши пояснення сторін, думку представника служби у справах неповнолітніх, покази свідків, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що необхідно задовольнити первісний позов, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Підставами для такого висновку суду є наступне: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КЕ № 051083 від 02 грудня 2008 року. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 080514 від 08 січня 2009 року. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони просять позов в частині розірвання шлюбу задовольнити, вказують, що не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, миритися не бажають, відносини між подружжям стали ворожі, сторони категорично наполягають на розлученні, сімя фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що [PERSON], батько малолітньої [PERSON], [INFO], належним чином виконував і на теперішній час виконує свої батьківські обов'язки. З моменту народження дитини до теперішнього часу він піклується про здоров'я дочки, її фізичний і моральний розвиток, турботливо, з любов'ю ставиться до її бажань і потреб, з своєї сторони, в межах свого матеріального забезпечення, утримує малолітню дитину. Наведені обставини, окрім пояснень [PERSON], повністю підтверджуються показаннями представника служби у справах дітей та показаннями свідків, які в судовому засіданні позитивно охарактеризували [PERSON] Показання свідків [PERSON], [PERSON] свідчать, що [PERSON] протягом усього часу перебування дитини з батьком не цікавилася дитиною, жодного разу не приїздила провідати дитину і не надавала матеріальної допомоги на її утримання. Вказаний факт не спростувала і сама [PERSON], яка в судовому засіданні вказала, що гроші, які вона отримувала в зв'язку із народженням дитини, витрачала на потреби своє сім'ї, а не приїздила до дочки в зв'язку із тим, що поїздки потребували значних матеріальних витрат, а також із-за погроз чоловіка. На думку суду така поведінка пояснення [PERSON] свідчать про нещирі її почуття поваги і любові до дитини, адже не дивлячись на її неприязне відношення до [PERSON], з яким нині проживає дитина вона повинна була піклуватися про дитину, забезпечувати дочку всім необхідним та розділяти з дитиною приємні події. Про більшу прихильність малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до батька свідчать показання представника служби у справах дітей та свідків [PERSON], [PERSON], які суд прийняв до уваги. При цьому суд також врахував вік дитини, яка з 20.03.2010 року проживає разом із батьком і матері майже не бачила. Із висновку виконавчого комітету Кузнецовської міської ради від 19.04.2010 року № 05/47-33/449 слідує, що при дослідженні питання щодо визначення місця проживання дитини встановлено, що виконавчий комітет Кузнецовської міської ради дійшов висновку : визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання її батька [PERSON] в квартирі № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. Вказаний висновок в судовому засіданні повністю підтримала і представник виконавчого комітету Кузнецовської міської Ради. Договором дарування частки квартири від 09.04.2010 року підтверджується, що у приватній власності [PERSON], [INFO], знаходиться ? частина квартири № 45 будинок № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. Із договору від 01.10.2010 року слідує, що [PERSON], [INFO], працює на посаді вантажника у приватного підприємця [PERSON] З медичної картки [PERSON], [INFO] слідує, що вона перебуває на обліку в СМСЧ №3 м.Кузнецовська Рівненської області і її місцем проживання є квартира № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. Судом прийнято до уваги, що [PERSON] не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах СМСЧ-3 м.Кузнецовська. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про аморальність поведінки [PERSON], а отже заборон передачі малолітньої дочки [PERSON], [INFO], для проживання разом із її батьком [PERSON] не має. Відмовляючи [PERSON] у задоволенні її позовних вимог суд прийняв до уваги наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в березні 2010 року залишила своїх двох малолітніх дітей, одна із яких годувалася груддю по місцю проживання [PERSON] і виїхала в м.Полтава, де і проживає по даний час у квартирі своєї матері. Характеристикою з останнього місця роботи [PERSON] підтверджується, що [PERSON] з 26.01.2010 року по 01.03.2010 року, працювала в столярному цеху шліфувальницею столярних виробів та перебувала на випробувальному терміні 2 місяці. У звязку з тим, що [PERSON] відпрошувалася з роботи раніше, щоб забрати дитину з дитячого садка, було прийнято рішення не продовжувати випробувальний термін та звільнити її з роботи. Трудовою угодою від 31.05.2010 року, між ТОВ «Нік [PERSON]» в особі директора [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] тимчасово працевлаштована, терміном до 31.12.2010 року. В судовому засіданні також було досліджено акт обстеження житлово побутових умов від 08.04.2010 року, з якого слідує, що в квартирі [ADDRESS], загальною площею 47.7 м2, проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Статтею З ЦК України передбачено, що однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У відповідності з рішенням Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року справедливість - одна із основник засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, також врахувавши ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, а саме те, що мати - [PERSON] безпідставно залишила малолітню дитину без особистого догляду та виховання, в той час, як дитина перебувала на грудному годуванні, окрім цього, [PERSON] сам займався вихованням та матеріальним утриманням дитини, має самостійний дохід та має у приватній власності житлову площу. Інших обставин, передбачених ст. 161 СК України, через які батько -[PERSON] не міг би створити дитині належних умов для виховання та розвитку, під час розгляду справи не встановлено, тому суд вбачає за необхідність визначення місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання її батька [PERSON]. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], визначено з [PERSON], малолітня дитина потребує матеріальної допомоги, [PERSON] зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги [PERSON] про стягнення аліментів і стягнути із [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 4/50 частини заробітку матері.

Outcome: approved