Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

11 грудня 2008 року помер [PERSON], житель [INFO], після смерті якого відкрилась спадщина на майно покійного. Позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], а тому 20.05.2009 року звернулась до Золотоніської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але їй випадково стало відомо, що за життя батько склав заповіт, посвідчивши його у Дмитрівській сільській раді. Оглянувши заповіт близько кінця серпня 2009 року позивачка переконалась, що він підписаний сторонньою особою, а не її батьком, хоча ніяких вад чи хвороб, які б не давали йому самому підписати заповіт [PERSON] не мав. А тому звернулась до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] змінили позовні вимоги та просили суд визнати заповіт [PERSON], посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області 21 березня 2008 року та зареєстрованим у реєстрі за № 1645 недійсним, в звязку з тим, що при складенні заповіту було порушено вимоги щодо його форми та посвідчення, так як при складанні заповіту був присутнім спадкоємець, про що він сам повідомив у судовому засіданні, що не виключає можливості справлянні з боку відповідача постійного тиску на заповідача і примушення останнього до вчинення заповіту на користь [PERSON] Також просили стягти з відповідача по справі на користь позивачки судові витрати. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, так як вважає, що волевиявлення спадкодавця було вільним та відповідало його волі, оскільки на заповіті рукою заповідача здійснено напис «Заповіт з моїх слів записано вірно і мною прочитано вголос», а пояснення відповідача про те, що він був при складанні та посвідченні заповіту не відповідає дійсності, так як [PERSON] не має юридичної освіти, відповідав на запитання без участі представника, а тому не розумів дійсного значення запитань, а тому просила суд повністю відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи Золотоніської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилась, просила справу слухати за її відсутності. Представник третьої особи Дмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області у судове засідання не з`явилась, просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги не визнала. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом по смерть (І-СР № 121392 від 19.05.2009 року) [PERSON] помер 11 грудня 2008 року, і відповідно до свого заповіту, посвідченого 21.03.2008 року секретарем Дмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, на випадок своєї смерті все майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось заповідав [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР № 112039 від 17.07.2002 року [PERSON] є дочкою [PERSON], померлого 11 грудня 2008 року, а тому зазначеним заповітом дійсно порушені її права та інтереси щодо спадкового майна. Як вбачається з пояснень відповідача [PERSON], даних ним у судовому засіданні 01 грудня 2010 року, він був присутнім при складанні та посвідченні заповіту, тобто, була порушена таємниця заповіту, оскільки були розголошені відомості щодо змісту заповіту до відкриття спадщини. Крім того, допитана як свідок секретар Дмитрівської сільської ради [PERSON] пояснила суду, що при складанні та посвідченні заповіту крім неї та заповідача у службовому кабінеті нікого не було, і віддрукувавши текст заповіту вона сама прочитала його вголос [PERSON], він погодився посвідчувати заповіт без свідків, сам не читав. Свідок читала заповіт [PERSON], щоб він зрозумів зміст заповіту, можливість самому прочитати заповіт померлий мав. А відповідно до ч. 2 ст. 1248 ЦК України у цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, що не було дотримано при складанні та посвідченні заповіту [PERSON] Твердження представника відповідача адвоката [PERSON] про те, що відповідач [PERSON], відповідаючи на запитання представника позивача не розумів їх значення, суд оцінує критично та вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, так як на запитання представника позивача та головуючого, чи був він присутнім чи не був при складанні та підписанні заповіту, відповідач [PERSON] відповів: «Так». Тобто, як було встановлено у судовому засіданні, заповіт [PERSON] від 21.03.2008 року був складений та посвідчений з порушенням вимог щодо його посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Так як визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається, але і не забороняється чинним законодавством, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третіх осіб Золотоніської районної нотаріальної контори та Дмитрівської сільської ради про визнання заповіту недійсним підлягає до задоволення у повному обсязі. Враховуючи, що судом позов задоволено повністю, то відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, що стверджуються квитанціями, долученими до матеріалів позовної заяви. На підставі зазначеного та

Outcome: approved