overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

До Кузнецовського міського суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] з вимогою розірвати з ним шлюб, зареєстрований 12.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції, актовий запис № 296, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити їй на виховання. Крім того, у судовому засіданні позивач заявила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Бабік. Свої вимоги обґрунтовує тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки протягом останніх 5 років відповідач систематично вживає спиртні напої, влаштовує сварки. Така поведінка відповідача призвела до того, що вони припинили шлюбно-сімейні стосунки, ведення спільного господарства та не мають наміру поновлювати спільне проживання. Подальше спільне життя суперечитиме її інтересам, що мають істотне значення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов. Додатково пояснила, що фактично припинила проживати з відповідачем з 2006 року. Він проживає у своїх батьків, у с.Полиці, Володимирецького району, а вона у своїх, у м.Кузнецовську. Відповідач не бере участі і вихованні дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Погодився з поясненнями позивача та з обставинами, викладеними у позовній заяві. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ № 054425 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції, актовий запис № 296, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2002 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджено дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про його народження. Судом встановлено, що сімя фактично розпалась, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі цього суд вважає, що позивач має право у подальшому іменуватись як Бабік. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

18.08.2010 року позивач звернулась до суду та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23.02.2004 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося через непорозуміння по багатьом важливим питанням, проявляється різка відмінність характерами, сторони припинили шлюбні стосунки з березня 2010 року. Сторони в судове засідання не зявились. Справу просили розглянути у їх відсутність. Відповідач у поданій заяві позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23.02.2004 року, актовий запис № 185, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

10 вересня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в звязку з чим просила стягнути аліменти в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно з дня подачі позову до суду. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.4) убачається, що сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дочки, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного до його віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2005 р. позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Корпорація Дніпродормостобуд до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛесМетПром та [PERSON] про скасування рішення від 12.05.2005 р. третейського суду у складі одного третейського судді Левченка Ростислава Павловича, створеного для вирішення конкретного спору сторонами третейської угоди від 10.05.2005 р., були виділені у самостійне провадження (а.с. 21) та розглянуті у даній справі. В обґрунтування своїх вимог у цій частині позивач зазначив, що третейська угода, на підставі якої було ухвалене оспорювань рішення третейського суду, не відповідає вимогам закону. У подальшому посилався на скасування згаданої третейської угоди у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Представник відповідача ТОВ ЛесМетПром проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 131). Вислухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.05.2005 р. третейським судом у складі одного третейського судді Левченка Ростислава Павловича, створеним для вирішення конкретного спору сторонами третейської угоди від 10.05.2005 р., було ухвалене оспорюване у справі рішення, яким у задоволенні первісного позову ЗАТ Корпорація Дніпродормостобуд відмовлено, зустрічний позов [PERSON] задоволений частково (а.с. 4-9). 17.06.2009 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення, яким третейська угода від 10.05.2005 р. була визнана недійсною (а.с. 111-113). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України Про третейські суди рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване зокрема у випадку визнання третейської угоди, на підставі якої воно було ухвалене, компетентним судом. Оскільки з фактичних обставин справи вбачається, що третейська угода, на підставі якої було ухвалене оспорюване рішення третейського суду, була визнана недійсною у судовому порядку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності [PERSON], яка померла 4 листопада 2009 року, на домоволодіння в с. Костянтинівка Сарненського району по вул. Шкільній, 21 та визнання за ним права власності на вказане домоволодіння, земельні ділянки а також грошові заощадження в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері, своєчасно подав заяву про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючих документів на нерухомість не має змоги оформити спадщину. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Костянтинівської сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1233 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з чоловіком, зареєстрований 24.09.1999 року. Свої вимоги мотивувала припиненням шлюбних стосунків через розбіжності в характерах та поглядах на сімейне життя. Позивач в судовому засіданні, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про розгляд справи сповіщений, причин неявки не повідомив, про відкладення розгляду не звертався. Суд, за вказаних обставин, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, заочно. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24.09.1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та проживатимуть надалі з матір'ю. Спільне проживання та подружні відносини подружжя припинило з 2005 року, спільне господарство не ведеться. Спору з приводу майна та проживання дітей на даний час немає. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. 04 жовтня 2010 року На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 282/2401/08 від 14.08.2008 року в сумі 7487-79 грн., 74-88 грн. у відшкодування судового збору та 120-00 грн. у відшкодування витрат на ІТЗ судового розгляду, мотивуючи, що відповідачем порушено умови договору, погашення кредиту здійснювалось несвоєчасно. Представник позивача в судове засідання не з'явивсь надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про розгляд справи сповіщався, причин неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи не звертався. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] за договором № 282/2401/08 від 14.08.2008 року було надано кредит в сумі 5000-00 грн. на період до 12.08.2011 року, зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 24% річних, згідно графіку погашення. Позичальник не виконав в період дії договору в повному обсязі свої обов'язки, що призвело до виникнення заборгованості, яка разом з нарахованими відповідно до умов договору відсотками і штрафними санкціями склала 7487-79 грн., в т.ч. 5000 грн. заборгованість по кредиту, 1999-45 грн. відсотків, 488-34 грн. штрафу, в зв'язку з чим у позивача, відповідно до умов договору та в силу положень ч.2 ст. 1050 ЦК України виникло право вимагати в повному обсязі заборгованості по кредиту, процентах, сплати штрафу та відшкодування збитків. Відповідно до ст.ст. 1048-1052 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштам!-: у строк та у порядку, що встановлені договором. За вказаних обсіавин суд вважає, що суму заборгованості необхі стягнути з відповідача на користь позивача, задовольнивши позов. Також з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені при зверненні до суду судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання втрати права користування жилим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права власності. Позовні вимоги вмотивовані тим, що їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Тульчинською державною нотаріальною конторою 12 квітня 1995 року за реєстром № 2 - 1357, їй належить будинок № 17 по вул. Виноградній в с. Журавлівка Тульчинського району . в її домі рахується зареєстрованому (прописаною) відповідачка, яка була зареєстрована 14 грудня 1998 року. Однак в даний час відповідачка не проживає там, але продовжує рахуватись зареєстрованою. Будучи зареєстрованою в ї будинку, відповідачка понад шість місяців не проживає там. Таким чином, відповідно до ст. 106, 167 ЖК України відповідачка втратила право на користування жилим приміщенням, в якому значиться зареєстрованою. Добровільно знятись з реєстраційного обліку відповідачка не бажає і навіть не з'являється. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця перебування в Україні» громадяни України протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зобов'язані зареєструвати місце свого проживання. Відповідачка на протязі більше шести місяців проживає в іншому місці, а зареєстрована в її будинку, чим порушує як закон, так і її права і є такою, що втратила право на користування житлом, в якому її зареєстровано. Так як відповідачка зареєстрована в її будинку, вона не може отримувати ті соціальні пільги, на які має право. Так як виписатися - знятися з реєстраційного обліку - добровільно з її будинку відповідачка не бажає, вона порушує як закон так і її конституційні права. В зв'язку з цим, вона звернулася з даним позовом в суд. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до позовної заяви та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та згідна виписатися - знятися з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом в суд, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 червня 2009 року до нього звернувся відповідач з проханням позичити йому гроші. Він погодився і між ними фактично в усній формі був укладений договір позички, згідно якого він позичив відповідачу гроші в сумі 2000 тисячі доларів США, що еквівалентно згідно курсу Національного банку України 15 798 гривень та 25 000 гривень, а відповідач зобов'язувався повернути йому гроші в строк до 1 липня 2010 року. В підтвердження факту отримання грошей в борг відповідач власноручно написав та передав йому розписку про отримання грошей, яка була засвідчена в Шпиківській селищній раді за реєстром № 52. В указаний термін відповідач гроші йому не повернув. Він не одноразово звертався до [PERSON] з вимогами повернути кошти, але до цього часу він кошти йому так і не повернув. А тому для захисту своїх прав він змушений звернутись до суду. Крім того, діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка виразилась в тому, що було порушено його право власності. Він позбавлений можливості розпоряджатися належними йому коштами, чим поставлений в скрутне матеріальне становище. Відчуває моральні страждання через протиправну поведінку відповідача. Завдану йому моральну шкоду оцінює в 10 000 гривень. Просить його позовні вимоги задовольнити, а також стягнути понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги, так як відповідач повернув йому 500 доларів США та 2150 гривень, а всього 6100 гривень. В зв'язку з цим просить стягнути з відповідача 34698 гри. боргу і 10 000 грн. завданої моральної шкоди та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердивши, що він дійсно позичав в позивача кошти в сумі 40 798 із яких 6 100 гривень повернув. Решту грошей не повернув через їх відсутність. Має намір продати будинок і повернути борг. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення боргу підлягають задоволенню в повному об'ємі, так як їх визнав відповідач і вони також підтверджуються розпискою відповідача про отримання ним коштів в борг (а.с. 6). Позовні вимоги в частині стягнення завданої моральної шкоди, то суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню в розмірі 3 тис. Гривень. В зв'язку з тим, що відповідач не повернув позивачу отримані в останнього в борг кошти, позивач позбавлений можливості ними розпоряджатися і тим самим поставлений в складне матеріальне становище. Своїми діями [PERSON] порушив право власності позивача, в зв'язку з чим він переносить моральні страждання. Однак суд вважає, що позивач [PERSON] значно завищив розмір завданої йому моральної шкоди. При визначенні розміру стягнення моральної шкоди суд також враховує і матеріальне становище відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

У липні 2010 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Полтавський турбомеханічний завод звернувся в суд з позовом до відповідача, посилаючись на те, що останній проживав в гуртожитку за адресою м. Полтава, вул. Рєпіна,14, яке перебуває на балансі позивача. Відповідач [PERSON] протягом останніх двох років в гуртожитку не проживає, його речей в гуртожитку немає, оплату за гуртожиток не здійснює. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просив визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, гуртожитком за адресою м. Полтава, вул. Рєпіна,14 у звзку з тим, що не проживає в гуртожитку більш ніж шість місяців без поважних причин. Та зняти його з реєстраційного обліку . Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився, будучи у порядку встановленому законом повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи, враховуючи клопотання представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та просила стягнути із відповідача аліменти в її користь, на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків від мінімального прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримали у повному обсязі та дали аналогічні позову пояснення, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов повністю та пояснив, що він є батьком неповнолітньої дитини, та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180 СК України [PERSON]А зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно вимог ст. 183 СК України позивачка, має право на отримання аліментів від відповідача на утримання дитини у частці від його доходу. Згідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, та всі інші обставини справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити зі стягненням з відповідача на користь держави мита та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 13 вересня 2008 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у відділі РАЦС Ставищенського РУЮ Київської області, актовий запис № 76. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки подальше збереження шлюбу і спільне проживання неможливе із-за різних характерів та поглядів на життя. Злагоди в сімейному житті між ними немає. Проживаючи спільно, вони постійно конфліктували. Конфлікти виникали на побутовому рівні. Часті конфлікти призвели до повного розриву їхніх сімейних стосунків. Шлюбних стосунків з відповідачем в даний час вона не підтримує з липня 2010 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Допитана в якості свідка позивачка суду показала, що вона з відповідачем одружилась 13 вересня 2008 року. Від даного шлюбу дітей не має. В липні 2010 року шлюбні стосунки між ними розладились, відповідач почав вживати спиртне, будучи п'яним, займався рукоприкладством, погрожував. В липні 2010 року відповідач сказав їй, що не хоче з нею жити, вона забрала свої речі і переїхала жити до своїх батьків. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з липня 2010 року. Від друзів відповідача їй відомо, що відповідач зустрічається з дівчиною. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки її покази як свідка, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 13 вересня 2008 року в відділі РАЦС Ставищенського РУЮ Київської області, актовий запис № 76. З липня 2010 року сторони припинили шлюбні стосунки, з цього ж часу проживають окремо. Вказані обставини підтверджуються: показами допитаної в якості свідка позивачки, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 13 вересня 2008 року, відповідно до якого сторони одружились 13 вересня 2008 року (а. с. 5), довідкою виконкому Красилівської сільської ради Ставищенського району Київської області від 19.08.10 р. за № 503 про склад сім'ї позивачки (а. с. 6). У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що взаємовідносини, які склались в сім'ї сторін, свідчать про те, що їх сім'я розпалася остаточно і збереження такого шлюбу неможливе і недоцільне, оскільки суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved