Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те,що після смерті [PERSON],вона на підставі її заповіту,як спадкоємець за заповітом отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілий жилий будинок з надвірними спорудами,який розташований в с.Межирічка Радомишльського району по вул. Космонавтів,64.Даний будинок [PERSON]отримала як спадкоємець за законом після смерті її чоловіка [PERSON] Васильовича.Сам же [PERSON]був власником вищевказаного будинку на підставі договору дарування від 25.01.2003 року,згідно якого даруватель-Олещенко Л.В.подарувала йому цілий житловий будинок з надвірними спорудами та земельної ділянки загальною площею 0.6000 га.,розташованої по вул.Космонавтів,64 в с.Меджирічка.У зв»яку зі смертю [PERSON]він не встиг отримати державний акт на земельну ділянку,на якій розташований будинок,тому [PERSON]юридично залишається власником спірної земельної ділянки. В судове засідання позивачка та представник Межирічської сільської ради не з»явились,надіслали до суду заяви,в якій просять слухати справу у їх відсутності. Відповідачка третя особа,позов визнали,просять його задоволити. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 цього ж Кодексу відповідно до якої в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача,третьої особи,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановленого згідно договору дарування від 25.01.2003 року,[PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар жилий будинок №64, розташований по вул. Глибочок в с. Межирічка Радомишльського району,та земельну ділянку загальною площею 0.6000 га без зміни її цільового призначення:для будівництва і обслуговуванню житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. На даній земельній ділянці розташований житловий будинок,надвірні будівлі та споруди вартістю 14 206 гривень,а вартість земельної ділянки становить 5407 гривень. За час життя,[PERSON] не встиг отримати Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. Після його смерті 17.10.2005 року,свідоцтво про право на спадщину за законом отримала його жінка [PERSON],а після її смерті,15.05.2009 року,позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом ВМС №959157.При видачі вищевказаного свідоцтва, Державний нотаріус не вказав земельну ділянку яка належала чоловіку [PERSON] матеріалів спадкової справи №148-(2008) Радомишльської держнотконтори вбачається, що через Радомишльську дєржнотконтору встановленому Законом порядку все спадкове майно,яке залишилось після смерті [PERSON] прийняла тільки позивачка. Вище викладене, підтверджується і зібраними по справі письмовими доказами, а саме копіями наступних документів:паспорта громадянина України,свідоцтва про укладення шлюбу,свідоцтва про народження свідоцтва про смерть,державним актом,свідоцтвом про право власності,довідками сільської Ради,спадковою справою. У відповідності до ст.54 9 ЦК України визнається,що спадкоємець прийняв спадщину,якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В Постанові Пленуму Верховного чСуду України №7 від 04.10.1991 року зазначено, що відповідно до ст.12 Закону України «Про власність»(697-12) у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці,або придбані на законних підставах,наприклад за договором купівлі-продажу,міни,дарування,за правом спадщини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі необхідні та достатні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved