overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач зазначає, що 30.12.2006 року померла її мати -[PERSON] Після її смерті залишилася спадщина. Також зазначає, що при зверненні до Корецької районної державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про спадщину за законом, їй було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що будучи спадкоємцем за законом, не звернулася із заявою до нотаріальної контори в шестимісячний термін оскільки, не знала про наявність спадкового майна та у зв'язку з необізнаністю в законодавстві. Тому вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи та письмові докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30.12.2006 року померла мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть 1-ГЮ № 032555 від 04.01.2007 року виданого Корецьким відділом РАЦСу Рівненської області. Факт родинних стосунків між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження І-ГЮ № 280326 від 02.11.1974 року. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. З ст. 1272 ЦК України суд може визначити додатковий строк прийняття спадщини спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Суд вважає зазначену причину поважною, а тому встановлює позивачу додатковий строк для подання ним заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

04.08.2010 р. [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.02.2009 p., приблизно о 19.00 год, [PERSON] керуючи автомобілем «Шевроле Авео», д/н BE 7228 AH, на вул.. Очаківській в с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області порушив правила дорожнього руху допустив зіткнення з його автомобілем ВАЗ 2105, д/н BE 2993 в результаті чого його автомобіль згорів. За вказаний вчинок відповідач був притягнений до адміністративної відповідальності постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2009 р. Посилаючись на вимоги ст.. 1166 ЦК України просить стягнути з відповідача 17012,63 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2009 р. [PERSON] 07.02.2009 p., приблизно о 19.00 год, керуючи автомобілем «Шевроле Авео», д/н BE 7228 AH, на вул.. Очаківській в с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області порушив п.2.10 правил дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105, д/н BE 2993, який належав [PERSON], за що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. У відповідності зі ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку дослідження №146 від 01.10.2009 р, автомобілю ВАЗ 2105, д/н BE 2993 заподіяна шкода на суму 12651,63 грн. Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.06.2009 року в результаті ДТП автомобіль позивача згорів. Як стверджує позивач під час пожежі в його автомобілі згоріли його речі на загальну суму 4361 грн. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню повністю. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди суд вважає обґрунтованими, оскільки неправомірними діями відповідача позивачу були причинені моральні страждання в звязку з пошкодженням його майна. Розмір відшкодування суд встановлює виходячи з характеру дій відповідача та їх наслідків в сумі 3000 грн. Судові витрати по справі складаються з витрат на інформаційно - технічне забезпечення в сумі 120 грн. та судового збору в сумі 271 грн., всього 391 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

У вересня 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що вона з 09.06.2001 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. У судовому засідання позивач позов підтримала та пояснила, що на утримання дитини потрібні значні кошти, син хворіє, також необхідно проводити оплату за дитячий садок, а тому просить стягнути аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх видів свого заробітку . Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2001 року . Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення повноліття . Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 183 СК України суд може визначити розмір аліментів у частці від заробітку платника аліментів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано доказів, щодо обґрунтування позову в частині стягнення з відповідача аліментів в 1/2 частини всіх видів його доходу, а тому суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини ? частину всіх видів його заробітку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, 11.06.2006 року між відповідачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 2691,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту 11.12.2007р. зі сплатою 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов"язання за Договором щодо повернення одержаного кредиту відповідач не виконував, станом на 28.10.2009 р. у зв*язку з порушенням зобов*язань за кредитним договором має заборгованість перед Банком, яка складає 9090,25 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Банку, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена через оголошення у пресі, оскільки місце проживання відповідачки не відомо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки Анни, [INFO] у розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що діти перебувають на її утриманні, а відповідач, не надає на їх утримання належної матеріальної допомоги. Просить суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав, не заперечує сплачувати на утримання дітей аліменти у вказаному розмірі позивачкою, в задоволенні позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Подружні стосунки між сторонами припинено, і з вересня 2010 року проживають окремо. Діти проживають з матірю, яка матеріально їх забезпечує, а батько надає допомогу на їх утримання у незначному розмірі. Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, а батьківство відповідача щодо дітей - свідоцтвом про народження, де він записаний як батько. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням матеріального стану сторін, платника аліментів в розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу). Маються передбачені ст. ст. 180 - 183 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України та ст. З Декрету Кабінету Міністрів України з відповідача слід стягнути судовий збір та судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з січня 2010 року, сімя розпалася оскільки подружнє життя не склалося. Від спільного проживання у них є одна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду вона пояснила, що сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе за різністю характерів та поглядів на життя, спільне проживання і господарство не ведеться. Наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення надавати не доцільно. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Відповідач, позов визнав в повному обсязі, та підтвердив підстави припинення спільного проживання вказані позивачкою також наполягає на розірванні шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сімя розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання, принципового небажання сторін примиритись. Спільне господарство сторонами не ведеться, спільного бюджету сторони - не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з листопада 2009 року, сімя розпалася оскільки подружнє життя не склалося. Від спільного проживання у них є одна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду вона пояснила, що сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе за різністю характерів та поглядів на життя, спільне проживання і господарство не ведеться. Наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення надавати не доцільно. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Відповідач, позов визнав в повному обсязі, та підтвердив підстави припинення спільного проживання вказані позивачкою також наполягає на розірванні шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сімя розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання, принципового небажання сторін примиритись. Спільне господарство сторонами не ведеться, спільного бюджету сторони - не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання на період навчання у державному закладі доньки. В судовому засіданні свої вимоги підтримала і суду пояснила, що донька навчається на 1 курсі «Інституту підприємництва «Стратегія» м. Жовті Води. Батько проживає окремо, матеріальної допомоги після повноліття доньки не надає. Просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини його заробітку, доходу до закінчення навчання доньки щомісячно. Третя особа [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримала, вказавши на те, що вона потребує матеріальної допомоги від батька, та його участі в навчанні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю, не заперечує щодо стягнення аліментів на користь позивачки у розмірі 1\\4 частини його доходу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 199 СК Укрвїни, батьки повинні надавати матеріальну допомогу на період навчання дітей, віком з 18 до 23 років, при умові, якщо вони можуть надавати таку допомогу, та якщо таку допомогу потребує стягувач аліментів. Довідкою навчального закладу встановлено, що [PERSON] навчається в державному навчальному закладі. Він повністю знаходиться на утриманні матері після досягнення повноліття. Відповідно довідки з місця проживання видно, що він зареєстрований та проживає з матірю, яка і надає йому допомогу. Маються передбачені ст. 199 СК України підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України та ст. З Декрету Кабінету Міністрів України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі, не меншому ніж три неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. До стягнення також підлягають й судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення діяльності суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

В Рівненський міський суд надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду показала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 1995 року. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO] , який проживає з матір»ю. Протягом тривалого часу відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не піклується про нього. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з"явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином \\через оголошення в пресі\\. Причин своєї неявки суду не повідомив, заперечень з приводу позову не надав. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та наданих доказів та постановити заочне рішення. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 1995 року . Від шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою . Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язань утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 30 % прожиткового мінімуму щомісячно , що буде відповідати інтересам як позивачки , так і відповідача, а також засадам розумності та справедливості. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. в прибуток держави та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

[PERSON] заявив позов до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя і просив розділити між ними житловий будинок і господарські будівлі, що в м. Сарни по вул. Чорновола № 25, визнавши за ними право власності на самочинну добудову до будинку, виділивши йому в приватну власність частину будинковолодіння за другим варіантом розподілу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи як першому співвласнику, врахувавши,що з ним проживає неповнолітній син, щодо якого відповідачка позбавлена батьківських прав і те, що він сам є інвалідом другої групи. Відповідачка [PERSON] в судовий розгляд не з»явилась, належним чином повідомлена про слухання справи, заяви про причини неявки та заперечення проти позову не надала. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Сторони перебували в шлюбі з 1985 року до 27.07.2009 р., на що вказує свідоцтво про розірвання шлюбу між ними. Позивач надав суду документи про придбання відповідачкою 24.04.1987 р. під час шлюбу житлового будинку по вул.Чапаєва,25, яка зараз носить назву вул.Чорновола та технічний паспорт із вказівкою на самочинну побудову коридору, житлової кімнати та двох сараїв. Таким чином, суд приходить до висновку,що вказані будівлі придбані та побудовані сторонами під час їх шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу між ними, як майно подружжя, в т.ч. і самочинні будівлі,які є їх власністю. Суд також прислухався до вимог позивача щодо варіанту розподілу і вважає,що йому необхідно виділити у власність частину будинковолодіння за другим варіантом розподілу, який запропонував експерт у висновку судової будівельно-технічної експертизи, як першому співвласнику без стягнення з нього на користь відповідачки різниці вартості в частках, що буде відповідати його інтересам, як інваліда другої групи та інтересам неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з ним і щодо якого згідно рішення Сарненського районного суду від 9.06.2009 р. відповідачка позбавлена батьківських прав. Відповідачці виділити частину домобудівлі за другим варіантом як другому співвласнику. Вартість всього будинковолодіння становить 78 828 грн., 1\\2 частина майна становить 39 414 грн. У висновку судової будівельно-технічної експертизи також вказано про необхідність виконати певні роботи для влаштування перегородок, закладання дверних прорізів та влаштування автономних інженерних систем; суд вважає необхідним більшу частину робіт покласти на відповідачку, враховуючи стан здоров»я позивача та нявність неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст. 60,61,69-71 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] вказуючи, що 24 травня 2008 року зареєструвала шлюб із відповідачем, який зареєстровано відділі РАЦСу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 181. В шлюбі народилась донька Аліна, 25 жовтня 2008 року, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Шлюбні відносини припинили в січні 2010 року з причини психологічної несумісності характерів, мало часу проводив з сімєю, матеріально сімю не забезпечував, через що в сімї постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час сімейні відносини не підтримуються, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач у судовому засідлані позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати шлюб. Просить залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді , надіслав у суд клопотання в якому просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони припинили шлюбні відносини з січня 2010 року з причини психологічної несумісності характерів, мало часу проводив з сімєю, матеріально сімю не забезпечував, через що в сімї постійно виникали сварки та непорозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги одне до одного. Спір про місце проживання неповнолітньої доньки на час розгляду справи між сторонами відсутній. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння. збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем подано клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON].

Outcome: approved