Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

10.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачі про звернення стягнення на предмет іпотеки і свої доводи мотивує тим, що 3 червня 2009 року він, та відповідач, [PERSON], уклали Договір позики ВМЕ №496993, засвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1037, згідно якого він передав, а остання прийняла грошові кошти у сумі 14000 грн. Відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути грошові кошти до 3 червня 2010 року з нарахуванням 15,00% на місяць, що складатиме 2100 грн на місяць. Для забезпечення виконання договору 3 червня 2009 року між ними було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачі надали в іпотеку майно яке їм не належить, а саме: квартиру №31, загальною площею 44,8 кв.м., у будинку № 8 по вулиці Леніна у селище міського типу Донське Волноваського району Донецької області, а він має право у випадку невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики отримати задоволення за рахунок цього майна. При цьому [PERSON] та [PERSON] виступили майновими поручителями. Але на сьогоднішній день відповідач прийняті на себе зобовязання не виконала та відмовляється в подальшому їх виконувати посилаючись на відсутність грошових коштів, було повернуто йому лише 4200грн. в рахунок погашення відсотків за два місяця тому він змушений звернутися до суду. Позивач у зал судового засідання не зявився,! але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину; неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 3 червня 2009 року [PERSON], га відповідач, [PERSON], уклали Договір позики ВМЕ №496993. засвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1037, згідно якого позивач передав, а остання прийняла грошові кошти у сумі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок./а.с.7/ Відповідач, [PERSON] прийняла на себе зобов'язання повернути грошові кошти до 3 червня 2010 року з нарахуванням 15,00% на місяць, що складатиме 2100 (дві тисячі сто) гривень 00 копійок на місяць. Для забезпечення виконання договору 3 червня 2009 року між сторонами було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачі надали в іпотеку майно яке їм належить, а саме: квартиру №31, загальною площею 44,8 кв.м., у будинку № 8 по вулиці Леніна у селище міського типу Донське Волноваського району Донецької області, /а.с.5-7/, згідно якого позивач має право у випадку невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики отримати задоволення за рахунок вище вказаного майна. При цьому [PERSON] та [PERSON] виступили майновими поручителями. [PERSON] прийняті на себе зобов'язання не виконала та відмовляється в подальшому їх виконувати посилаючись на відсутність грошових коштів, повернула позивачу 4200грн. в рахунок погашення відсотків за два місяці. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний (повернути позикодавцю позику (грошові вимоги) в строк та на умовах, які передбачені договором. Наслідки несвоєчасного повернення суми позики передбачені ст. 1050 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання їм грошового зобов'язання. Враховуючи, що [PERSON] повинна була щомісяця сплачувати позивачу відсотки за користування грошима у сумі 2100 грн., остаточна сума складає 35000,00 (14000 + 2100x10 = 35000)грн. Згідно ст.12 Закону України «Про іпотеку» та п.3.1.4. у випадку невиконання Боржником /іпотекодавцем зобов'язань звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання переданого в іпотеку майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією Предмета іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» , у разі невиконання або неналежного виконання )боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та п.5.5.1. Іпотекодержатель може набути право юності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання Боржника/Іпотекодавця за договором позики. Аналізуючи викладене, суд вважає, що Позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконала зобовязання по поверненню боргу, згідно ст.ст. 12,33,37 Закону «Про іпотеку» е звернення на предмет іпотеки, а саме: квартири № 31, загальною площею 44,8 кв.м., у будинку № 8 по пиці Леніна у селище міського типу Донське Волноваського району Донецької області. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 120 грн. трат на інформаційно-технічне забезпечення та 356 грн. судового збору. Витрати за надання юридичної допомоги у сумі 400грн. задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial