Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

П»ятун В.С. звернувся до суду з позовом до СТОВ "Завадівське" с.Жаботин Кам"янського р-ну Черкаської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що він отримав у спадок після померлої сестри | земельну частку, що знаходиться в с.Жаботин, яка перебувала в оренді СТОВ «Завадівське». За 2004 та 2008 р.р. йому не була виплачена орендна плата, просив стягнути з відповідача 1700 кг зерна, а також заподіяну моральну шкоду в сумі 1700 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги , пояснив, що після спливу терміну договору оренди земельної частки , який укладала його сестра у 2000 році, 3 січня 2005 року між ним і СТОВ "'Завадівське" був Укладений договір оренди земельної частки /паю/ розміром 1,97 га строком на 5 років. Але відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором: він не отримав [орендної плати за 2004 та 2008 р.р. Він неодноразово звертався до керівництва СТОВ, йому обіцяли, що розрахуються, але йшов час, орендна плата не виплачувалась. На даний час йому пропонують розрахуватись грошима, але пшениця подорожчала, а тому він просить суд стягнути з відповідача 500 кг зерна за 2004 рік, з яких 300 кг. пшениці та 200 кг кукурудзи, та за 2008 рік - 1230 кг пшениці, оскільки така кількість пшениці була нарахована до видачі у 2008 році. Також просив стягнути заподіяну моральну шкоду, яку оцінює в 1700 грн., оскільки він довго ходив і просив, щоб йому видали зерно. Представник відповідача СТОВ "Завадівське" [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позовні вимоги позивача за 2004 р. задоволенню не підлягають, оскільки спливли строки позовної давності, а за 2008 рік за оренду земельного паю дійсно [PERSON] нараховано до видачі 1230 кг пшениці вартістю 1015 грн. Товариство погоджується виплатити оренду в грошовому еквіваленті 1015 грн., оскільки зерна не має, але позивач відмовляється від такої пропозиції. Вважає, що товариством не було заподіяно моральної шкоди позивачеві. Просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та СТОВ "Завадівське" с.Жаботин Кам"янського р-ну Черкаської області 3 січня 2005 року був укладений договір оренди земельної частки /паю/, згідно п.1 якого позивач зобов'язувався передати в оренду , а відповідач /орендар/ приймає в оренду земельну частку /пай/ розміром 1,97 га. Відповідно до п.2.2 зазначеного Договору за користування земельною часткою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату у розмірі не менше 1% вартості земельної частки, продуктами харчування,сільгосппродукцією, послугами. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між Сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. Орендар сплачує оренду протягом терміну дії Договору не пізніш як у термін від 01.03. до 31.12. кожного року. Відповідно до п.2.3. термін дії Договору 5 років. Як пояснив в судовому засіданні позивач [PERSON], у 2008 році за оренду земельного паю йому нараховано до видачі 1230 кг пшениці вартістю 1015 грн. Цього не заперечував в судовому засіданні і представник відповідача [PERSON], але зазначив, що товариство погоджується виплатити оренду в грошовому еквіваленті 1015 грн., оскільки зерна не має. Позивач [PERSON] на таку пропозицію не згоден, оскільки зобов'язання щодо орендної плати відповідачем вчасно не виконано, і пройшло вже два роки, зерно подорожчало і запропонований грошовий еквівалент не відповідає тій кількості зерна, яку він повинен був отримати у 2008 році,і він не зможе на запропоновані гроші закупити необхідну кількість зерна. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з вищезазначеного,суд вважає, що вимоги позивача в частині «зобов'язання відповідача виконати умови договору від 03.01.2005р., видавши йому оренду плату за 2008 рік у натуральному вигляді, а саме 1230 кг пшениці, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] щодо виконання відповідачем зобовязань по сплаті орендної плати за 2004 рік, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав і позивачем не надано суду поважних причин його пропуску. Що стосується позовних вимог [PERSON] з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана. Оскільки позивачем [PERSON] не надано суду доказів, які б підтверджували завдання йому моральної шкоди відповідачем, суд вважає, що позов у цій частині задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: partial