Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики у сумі 46883,00 грн. грн, суму інфляційних нарахувань у розмірі 1312,72 грн, суму трьох відсотків річних у розмірі 312,13 грн, суму штрафу у розмірі десять відсотків згідно договору 4688,30 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 29.01.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у сумі 46883,00 грн, а відповідач зобовязався їх повернути у до 28 лютого 2010 року, але до цього часу відповідач борг не повернув, що змусило позивача звернутися до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити позов в повному обсязі та розглядати справу у його відсутності у судовому засіданні. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити позов в повному обсязі та розглядати справу у його відсутності у судовому засіданні, про що через канцелярію суду надано заяву. Відповідач у судове засідання не з′явився, про час та місце розгляду справи попереджався своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення за позовом не надав. У матеріалах справи містяться оголошення в газеті «Слобідський край» про повідомлення його про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Суд, вислухав пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено по матеріалам справи, що згідно письмово договору позики від 29.01.2010 року, [PERSON] дав у борг відповідачу [PERSON] гроші у сумі 46883,00 грн., строком до 28 лютого 2010 року. До теперішнього часу відповідач не повернув позивачу зазначену суму, не надав суду належних та допустимих доказів про виконання грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ст.. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Виходячи з наведеного, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення суми боргу у межах, заявлених позовних вимог у розмірі 53196 грн. 15 коп., де сумі 46883,00 грн. сума основного боргу, 1312,72 грн. - сума інфляційних нарахувань, 312,13 грн. - сума трьох відсотків річних у розмірі, 4688,30 грн. - сума штрафу у розмірі десять відсотків згідно договору. Згідно ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved