overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

05.07.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2009 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З червня 2010 року він з відповідачкою не проживає разом, спільне господарство не веде. Оскільки сім'я розпалась та зберегти її позивачка не вважає можливим, просить суд шлюб розірвати, витрати, пов'язані зі сплатою держмита при реєстрації розірвання шлюбу покласти на нього. Сторони у судове засідання не з'явились, до початку судового засідання надали письмові заяви, згідно яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідачка позов визнає, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наданих матеріалів, оскільки достатньо відомостей про їх права та взаємовідносини на теперішній час. Судом фактично встановлено: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 39. Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинено з червня 2010 року, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, їх подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Стягнути при реєстрації розірвання шлюбу ораган РАГСу держмито на користь держави у розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян з позивача [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

19.07.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.09.1985 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], інші діти є повнолітніми. Донька проживає з позивачем. З 07.01. 2010 року він з відповідачкою не проживає разом, спільне господарство не веде. Оскільки сім'я розпалась та зберегти її позивач не вважає можливим, просить суд шлюб розірвати, витрати, пов'язані зі сплатою держмита при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. Сторони в судове засідання не з'явились, до початку судового засідання надали письмові заяви, згідно яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідачка позов визнає, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наданих матеріалів, оскільки достатньо відомостей про їх права та взаємовідносини на теперішній час. Судом фактично встановлено: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 1985 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського району Донецької області. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], інші діти є повнолітніми. Шлюбні відносини між подружжям припинено з 07.01.2010 року, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, їх подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Стягнути при реєстрації розірвання шлюбу ораган РАГСу держмито на користь держави у розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян з позивача [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому зазначає, що вона перебувала із відповідачем у шлюбі, та у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони розірвали шлюб, проживають окремо, неповнолітня дитина проживає із позивачкою, а відповідач матеріальної допомоги не надає, у звязку із чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 300 грн.? починаючи із дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Сторонам розяснено наслідки визнання позову відповідачем, що у цьому разі суд приймає рішення про задоволення позовних вимог. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням суду, та проведений відповідний актовий запис 14 травня 2010 року (а.с.3). Під час шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO] (а.с.2), який на даний час проживає разом із матірю, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.4,7). Відповідно до ст.180 СК України, відповідач, як батько, зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 183 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання позову відповідачем не порушує нічиїх прав та законних інтересів, вирішує спір, тому суд задовольняє позовні вимоги. Крім того, на відповідача покладаються судові витрати, відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

23 липня 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка зазначає, що 21 січня 2006 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають доньку Анастасію, [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, з часом стосунки погіршились через різні характери та погляди на життя, протягом останніх двох років сімя існує лише формально, вони шлюбно сімейних стосунків не підтримують. В звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав про що в судовому засіданні зробив усну заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно матеріалів справи, що 21 січня 2006 року сторони уклали шлюб, від якого мають доньку Анастасію, [INFO] (а.с.4,5) Однак, сімейне життя не склалося, з часом стосунки погіршились через різні характери та погляди на життя, протягом останніх двох років сімя існує лише формально, вони шлюбно сімейних стосунків не підтримують. Примирення та подальше сумісне життя сторін неможливе. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через несумісність характерів та різні погляди на життя та сімю. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 23 листопада 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 2502. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку Наталію, [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів та різні погляди на життя та сімю. Подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2006 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вона сама займається вихованням дитини, однак матеріально утримувати одній доньку їй важко, а згоди відносно матеріального утримання дитини між нею та відповідачем не досягнуто, а тому вона бажає стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позов у повному обсязі, просила суд про його задоволення, посилаючись на той факт, що між нею та чоловіком згоди з приводу матеріального утримання дитини не досягнуто. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти того, щоб з нього було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2006 р. (а.с.4), від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5 ). Як зазначила позивач, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач працездатний, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання дитини до досягнення повноліття. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави судовий збір у розміру 51 грн., та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 120 грн., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через несумісність характерів. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 11.08.1990 року у Бишівській сільській раді Макарівського району Київської області за актовим записом № 23. Від шлюбу подружжя мають дітей - доньку Юлію, [INFO] та неповнолітню доньку Світлану, [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались через несумісність характерів. Подружжя проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 2007 року. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що сімя розпалась остаточно, існує лише формально, її збереження неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

16.09.2009 року позивач звернулась з даним позовом до відповідачів, в обґрунтування позову вказала, що 14 грудня 2008 року вона уклала договір купівлі-продажу з відповідачами, згідно з яким вони продали їй 2 - кімнатну квартиру, яка розташована на 4 поверсі 5- поверхового будинку, загальною площею 45.0 кв.м., житловою - 31.0 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вартість вищезазначеної квартири за взаємною згодою сторін склала 97000 грн. Згідно з п.3 договору ці гроші відповідачі одержали до підписання договору. До підписання договору відповідачі знялись з реєстрації в цій квартирі. Згідно до п. 5 договору відповідачі зобовязались звільнити квартиру не пізніше 11.01.2009 року, але до цього часу відповідачі квартиру позивачці не звільнили і взагалі відмовляються виїзджати з неї. Ці обставини змусили позивачку звернутись до суду з позовом. Договір купівлі-продажу квартири був посвідчений 11.12.2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за № 10459. 30.12.2008р. цей договір був зареєстрований в електронному реєстрі прав власності і таким чином позивачка стала власником цієї квартири. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов вдовольнити, зустрічні позовні вимоги відповідачів на підставі ст. 207 ч.І п.З ЦПК України залишити без розгляду. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належно, проте 07.12.2009 року подали до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири але жодного разу відповідачі та їх представник не з»явились до суду та не підтримали свої зустрічні позовні вимоги. В матеріалах справи мається заява третьої особи за зустрічним позовом про розгляд справи у відсутності її представника. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно договору купівлі-продажу квартири між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]Е (а.с.4), який був посвідчений 11.12.2008 юку приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за № 10459 власником квартири по вул. XXII Партз»їзду[ADDRESS] є [PERSON] Відповідно з технічного паспорту на квартиру (а.с.5), власником квартири у буд. 18 кв. 76 по вул. XXII Партз»їзду, яка зареєстрована в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на праві приватної власності на підставі свідоцтва права власності і записана у реєстрову книгу за № 154 - 111п- 154 є [PERSON]. Відповідно довідки яка видана Дзержинським РВ від 17.08.2009 року №186 де вбачається, що за адресою по вул. XXII Павртз»їзду [ADDRESS] на даний час без державної реєстрації' проживають [PERSON], [938 року народження та [PERSON], [INFO]. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійснені ним прав з користування і розпорядження своїм майном, тому суд задовольняє вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить надати їй додатковий строк достатній для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті - [PERSON], померлого 21Л 1.2003 року. У судовому засіданні позивач наполягала на позовних вимогах, просить позов задовольнити та надати їй додатковий строк, достатній для подачі заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її дядька [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні визнав в повному обсязі позовні вимоги. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є племінницею [PERSON], який помер 21.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕД №408066 виданого 21.11 2003 року. Після смерті дядька відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки, площею 9,17га, розташованої на території Павленківської сільської ради Новопсковського районна, згідно державного акту серія ЛГ №045488 від 11 червня 2003 року; земельної частки (пай), площею 1,66 умовних кадастрових гектара, згідно сертифікату серія ЛГ № 0078980 виданого 03 січня 1997 року, грошових вкладів на рахунку № 1141 згідно ощадної книжки. Позивач являється спадкоємицею за законом п'ятої черги, інших спадкоємців не має. Судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не надала заяву до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, у звязку із чим не змогла оформити належним чином свідоцтво про право власності. Причиною пропуску встановленого законом строку зявилося те, що позивач після похорону дядька деякий час знаходилась в тяжкому матеріальному становищі, так як хоронила його сама, близьких родичів у нього не було , також вона має сина ,якого виховує сама, у 2003- 2006 роках син навчався у м. Луганську, де йому потрібно було платити за квартиру, ще позивачка доглядала за своєю хворою бабусею, яка померла у 2009 році, тому не мала достатніх грошових коштів, щоб звернутися до нотаріуса для оформлення спадкового майна. У відповідності зі ст.1272 ч.З ЦК України - за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, та надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтованні, доказово підтверджені матеріалами справи й не спростовані відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

24.03.2010р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі по тексту - ВАТ «МТЕЦ») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачами був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання №545015 від 01.11.2005р., згідно умов якого відповідачі зобов'язалися своєчасно оплачувати отримані послуги теплопостачання. За твердженнями позивача, відповідачі не виконують свої обов'язки щодо своєчасної сплати послуг з теплопостачання, у зв'язку з чим за період з 01.12.2008р. по 01.02.2010р. утворилась заборгованість в сумі 1697грн.10коп., яка відповідачами дотепер на сплачена. Посилаючись на викладені обставини, ВАТ «МТЕЦ» просило стягнути на свою користь з відповідачів вищевказану суму заборгованості, а також відшкодування витрат на ІТЗ. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі до вдруге суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачі є зареєстровані і проживають в [INFO], та є споживачами послуг з теплопостачання, які надає за цією адресою позивач ВАТ «МТЕЦ». Між ними та позивачем був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання №545015 від 01.11.2005р., згідно умов якого відповідачі зобов'язалися своєчасно в строк до 10 числа наступного за розрахунковим місяця, оплачувати отримані послуги теплопостачання. Судом встановлено, що в порушення ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.526, 530 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ N 630 від 21.07.2005р., відповідачі свої зобов'язання щодо оплати за вказані спожиті послуги не виконують, в зв'язку з чим за період з 01.12.2008р. по 01.02.2010р. утворилась заборгованість в сумі 1697грн.10коп. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. на користь ВАТ «МТЕЦ» та судовий збір у розмірі 51грн. на користь держави.

Outcome: approved