Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

КС «Світовид» звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення з них в солідарному порядку 11640.80 грн. кредиту та відсотків за користування ним. Позивач вказував, що 08.Ю.2009року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір на 36 місяців під 36% річних. В той же день на забезпечення виконання умов договору, з іншим відповідачами укладено договори поруки. Відповідачка, отримавши кредит, в повному обсязі його умов не виконала, атому зобов»язана разом з поручителями повернути заборгованість по кредиту та відсотки за користування ним, тому позивач просив розірвати кредитний договір, стягнути солідарно з відповідачів борг з відсотками, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] просила позов задовольнити,стягнути заборгованість, яка склала - 11640.80 грн., з них -10554.70грн. - основного боргу, 1086.10грн. - відсотків за користування кредитом, просила розірвати кредитний договір № 192/Д09 від 08.10.2009року, а також стягнути судові витрати, які складаються з судового збору - 116.41грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120.00 грн. При цьому, також зазначала, шо КС „Світовид" здійснює свою діяльність відповідно до Законів України „Про кредитні спілки", „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та має право надавати кредити членам спілки. Заслухавши представника позивач, відповідачів, які позов визнали, суд приходить до висновку, шо позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.І ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, в позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2009 року між КС «Світовид» та членом спілки [PERSON] був укладений кредитний договір № 192/Д09 на 36 місяців. За умов договору [PERSON] отримала 10000грн. кредиту під 36% річних, який зобов»язалася погашати та сплачувати відсотки за користування ним щомісячно по графіку до договору. Згідно вказаного кредитного договору, відповідачка повинна погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків, що вона не виконувала, тому у суду є всі підстави для задоволення позову. В той же день, на забезпечення виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором, між кредитною спілкою та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки, за умовами якого останні зобов'язалися перед КС «Світовид» нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, що зазначено в договорах поруки. Відповідачка, отримавши кредит, в повному обсязі Його умов не виконала, не здійснювала виплат по кредиту та відсотках, згідно графіку погашень боргу, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 11640.80грн.. з них - 10554.70грн. - основного^ боргу, 1086.10грн. - відсотків за користування кредитом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ст. 553 ЦК України - поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; ст.554 ЦК України - боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Стаття 625 ЦК України передбачає, шо боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити всю суму боргу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, шо звичайно ставляться. Також в судовому засіданні було встановлено, що КС «Світовид» є юридичною особою, зареєстрована Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, як фінансова установа, діє на підставі Закону України «Про кредитні спілки» (далі - Закону) та затвердженого статуту (згідно якого має право на кредитування своїх членів, залучення внесків (депозитів), тощо), проте без ліцензії на здійснення відповідної діяльності. Разом з тим отримання такої ліцензії є необхідним в силу вимог ч. 4 ст. 8 Закону, п. 1.2 «Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг», затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №146 від 02 грудня 2003 року, оскільки зі Статуту спілки вбачається та обставина, що капітал останньої формується не лише власним майном, а й за рахунок залучення внесків (вкладів) ЇЇ членів, внесків інших фізичних та юридичних осіб, що підлягає обов'язковому ліцензуванню. Також задоволенню підлягає вимога позивача шодо розірвання кредитного договору. Згідно ст. 651 ч.2 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Укладаючи кредитний договір, позивач розраховував на те. що відповідач своєчасно, відповідно до умов договору, сплатить відсотки та поверне отримані ним кошти. Статтями 1054 - 1061 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобов'язань по кредитному договору. Зокрема: - за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки; - розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Позичальник без поважних причин перестав погашати кредит та відсотки згідно погодженого графіку, тому таке порушення відповідачем умов договору є істотним, а тому договір необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи а також судовий збір.

Outcome: approved