Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

24.09.10 позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Ревне по вул. Горького, 8, Бориспільського району Київської області, загальною площею 60,0 м , житловою 45,0 м ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку Серія КВ №007838, яка розташована в с. Ревне по вул. Горького, 8, Бориспільського району Київської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства Серія КВ №007837, яка розташована в с. Ревне по вул. Горького, 8, Бориспільського району Київської області та земельна ділянка цільове призначення якої, ведення товарного сільськогосподарського виробництва Серія ЯБ №011608, яка розташована в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON], який помер 16.07.2008 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 липня 2008 року помер мій дідусь [PERSON], про що в свідоцтві про смерть виданого Виконкомом Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 25.Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Ревне по вул. Горького, 8, Бориспільського району Київської області, загальною площею 60,0 м" , житловою 45,0 м ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку Серія КВ №007838, яка розташована в с. Ревне по вул. Горького, 8, Бориспільського району Київської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства Серія КВ №007837, яка розташована в с. Ревне по вул. Горького, 8, Бориспільського району Київської області та земельна ділянка цільове призначення якої, ведення товарного сільськогосподарського виробництва Серія ЯБ №011608, яка розташована в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області. 24 червня 2008 року дідусем був складений заповіт відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON]. В спадковому домоволодінні відповідно до довідки виданої Ревненською сільською радою дідусь був прописаний і проживав з 1956 року по день смерті. 7 листопада 2007 року Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації був виданий технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок. Первинну реєстрацію права власності на будинок дідусь не проводив, а тому правовстановлюючий документ на нього відсутній. Після смерті чоловіка бабуся у зв'язку з похилим віком не могла оформити право на спадщину. Після смерті дідуся бабуся по даний час продовжує проживає в даному будинку. Таким чином, вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963р., що діяла на момент відкриття спадщини, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. 29 листопада 2008 року його бабуся [PERSON] подала заяву до Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області, яка була завірена секретарем Ревненської сільської ради, про те, що від спадкового майна вона відмовляється на користь позивача. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2010 року позивачу було надано додатковий строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Після звернення до Державної нотаріальної контори позивачу було видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.06.2010 року за №23948690, проте свідоцтво про право на спадщину нотаріус не видав посилаючись на те, що відсутні правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво на право власності на спадкове домоволодіння, і тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх спадкових прав. Позивач та третя особа надали до суду заяви в яких просять позов задовольнити та розглянути справу без їх участі. Сільська рада надала заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їх представника, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2008 року помер [PERSON] - дідусь позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 16.07.2008 року виконкомом Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області актова запис № 25. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Ревне по вул. Горького, 8, Бориспільського району Київської області, загальною площею 60,0 м , житловою 45,0 м ; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку Серія КВ №007838, яка розташована в с. Ревне по вул. Горького, 8, Бориспільського району Київської області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства Серія КВ №007837, яка розташована в с. Ревне по вул. Горького, 8, Бориспільського району Київської області та земельної ділянки цільове призначення якої, ведення товарного сільськогосподарського виробництва Серія ЯБ №011608, яка розташована в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області. Свідоцтво про право приватної власності нажитловий будинок не видавалося. Належність житлового будинку [PERSON] підтверджується виданим Бориспільським районним БТІ технічним паспортом на імя останнього та довідкою Ревненської сільської ради від 19.11.2008 року. 24 червня 2008 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів своєму онукові [PERSON] На день смерті заповіт не змінено та не скасовано. 05 травня 2010 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області позивачу було надано додатковий строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Після звернення до Державної нотаріальної контори позивачу було видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.06.2010 року за .N23948690, проте свідоцтво про право на спадщину нотаріус не видав посилаючись на те, що відсутні правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво на право власності на спадкове домоволодіння. Домоволодіння існує, має вартість, факт належності будинку [PERSON] ніким не оспорюється. 29 листопада 2008 року бабуся позивача [PERSON] подала заяву до Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області, яка була завірена секретарем Ревненської сільської ради, про те, що від спадкового майна вона відмовляється на його користь. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщині: на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. В:т спадщини позивач не відмовляється, спору відносно обєкту спадкування немає. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельні ділянки входять до складу спадкового майна, а позивач як єдиний спадкоємець, після смерті дідуся має всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права т І т. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку". Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженім Наказ Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підстав яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно дно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявності у справі доказів. Суд вваджає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючі та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] мав право за життя оформити належним чином домоволодіння, отримати Свідоцтво про право власності на нього, а позивач в свою чергу набув право власності на спадковий будинок з часу відкриття спадщини, однак не може його оформити на своє ім'я, позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved