overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просила суд визначити додатковий строк в шість місяців для подання заяви про прийняття ини після померлого 30.06.2008року [PERSON]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] міської ради дніпропетровської області в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю поклався на рішення суду, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 30.06.2008 року померла [PERSON]. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 10.05.2005року Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою за № 1-1710, яким заповіла [PERSON] належну їй на підставі особистої власності квартиру № 17, яка знаходиться у житловому будинку № 4, розташованому по вул.. Будівельній в м. Павлограді Дніпропетровської області, згідно копії заповіту (а.с.8). Інших спадкоємців не має. 08.07.201 Ороку держнотаріусом Першої [PERSON] держнотконотори, держнотаріусом Першої [PERSON] держнотокнтори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, так як вона своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини (а.с.21). Однак, на час відкриття спадщини позивачка мешкала разом з померлою за адресою вул.. Будівельна, 7/17 м. Павлограда, піклувалась за нею, так як [PERSON] дуже хворіла, а за місяць до смерті позивачка перевезла останню до себе, так як її паралізувало. Після смерті [PERSON] та до теперішнього часу позивачка сплачує комунальні послуги за квартиру померлою, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 14-20). Таким чином, [PERSON] фактично прийняла спадщину, у відповідності до ч.2 ст. 1268 ЦК України. У відповідності з ч.З ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважною. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, та [PERSON]І необхідно визначити додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, після померлої 30.06.2008року [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на належні [PERSON] та [PERSON] житловий будинок та інші подвір`яні будівлі та споруди, розташовані по [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Представник відповідача Павлоградської міської ради дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю поклався на рішення суду, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, батькам позивача [PERSON] та [PERSON] належав на праві спільної власності житловий будинок по [ADDRESS] , відповідно копії свідоцтва про право власності на будівлю (а.с.8). [PERSON] загинув [INFO] на території Польщі, де і був похований, згідно повідомлення військомату (а.с.7). [PERSON] у післявоєнні роки не займалась оформленням спадщини на себе, а у 1970роках не довела справу по переоформленню спадщини до кінця. Також, у повоєнний час домоволодіння почало руйнуватись, [PERSON] кілька разів здійснювала капітальний ремонт будинку, фактично перебудувавши його, а також побудувавши подвір`яні будівлі та споруди. [INFO] [PERSON] померла, згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.11). Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON] , згідно ч. 1 ст. 1261, ч.З ст. 1268 ЦК України, який фактично прийняв спадщину, так як пЬстійно проживав з померлою на час відкриття спадщини. Брат позивача [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батьків. Рішенням виконкому Павлоградської міської ради № 1063 від 26.09.2007року було затверджено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію від 20.09.2007року, а саме затверджено акт закінчення будівництва та введення в експлуатацію самовільно-побудованого житлового будинку з подвір`яними будівлями, які розташовані на [ADDRESS] житловою площею 33,50 м.кв., загальною площею 75,90 м.кв. на земельній ділянці площею 595 м.кв., які належать [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-14). 05.11.2008року держнотаріус Першої Павлоградської держнотокнтори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.15). Відповідно ч.З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду, просив стягнути борг у сумі 1048,39 грн. за надання послуг з водопостачання та водовідведення, та витрат за ІТЗ розгляду справи в сумі 30 грн., посилаючись на те, що відповідачка є абонентом ДПК „Міськводоканал, їй надавалися послуги. Нарахування плати проводилось за показами лічильника за тарифами затвердженими органами місцевого самоврядування, але їх пільгову оплату відповідачка з жовтня 2007 року по квітень 2010 року не проводила. В судовому засіданні представник позивача надала письмову заяву про відмову від позову, оскільки відповідачка заборгованість погасила, просить стягнути судові витрати у сумі 30 грн. Відповідачка в судове засідання не зявилася про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину не явки не повідомила. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що провадження у справі у частини стягнення боргу слід закрити з стягненням судових витрат з таких підстав. Згідно ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються , а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Оскільки позивач позов не підтримує, а відповідачем судові втрати не відшкодовані суд присуджує їх стягнення з відповідача. У частині стягнення заборгованості провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.З ч.І ст. 205 ЦПК України у звЯзку з відмовою від позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

В лютому 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Він зазначив, що 13.12.2006 року на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 15.11.2006 року видано виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 23.02.2007 року Бердичівським міськрайонним судом було постановлено рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою. Починаючи з часу офіційного розлучення та по теперішній час відповідачка не приймає участі в утриманні дітей, хоча отримує присуджену частку аліментів. Діти з часу розлучення проживають з ним. На його прохання надавати допомогу дітям на суму присуджених аліментів, відповідачка відмовилася, почала укривати своє місце проживання , місце її знаходження невідоме. Не виконання відповідачкою своїх зобов»язань щодо утримання дітей, не використання нею отриманих аліментів на них, позбавляє їх права на використання належних коштів, а тому просить звільнити його від сплати аліментів, встановлених на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду . В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримализ підстав , викладених в ньому. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоч про час і місце розгляду справи її було повідомлялася відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України і суд, зі згоди позивача, ухваляє рішення при заочному розгляді справи . Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 13.12.2006 року з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку / доходу/ на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь відповідачки /а.с.34,31,32/. Позивач просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки, оскільки діти проживають з ним, знаходяться на його утриманні , відповідачка отримані аліменти присвоює , на дітей не викорстовує, місце її проживання та знаходження невідоме. Згідно листа Виконкому Бердичівської міської ради від 12.08.2010 року за № 352, син сторін [PERSON] , [INFO], проживає з батьком, який займається його вихованням та утриманням. Згідно ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особа, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь- кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Судом встановлено, що сімейний стан позивача змінився, неповнолітній син [PERSON], на утримання якого стягуються аліменти, проживає з ним та знаходиться на його утриманні, а дочка вже досягла 18-ти річного віку. Отже позов являється підставним і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 79,81,88 ЦПК України з позивачки слід стягнути 51 грн держмита в місцевий бюджет та 120 грн витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 27.05.2006 року його мати [PERSON] посвідчила у виконкомі Лебединецької сільської рали заповіт, згідно якого заповіла йому все своє майно. 02.09.2007 року мати позивача - [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: жилий будинок 2 по вул. Лісовій в с.Лебединці, Андрушівського району. Позивач є спадкоємцем за заповітом, а відповідачі спадкоємці за законом, однак вони на вказане майно не претендують. В шестимісячний строк з дня смерті матері позивач подав заяву до Радомишльської державної нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину материного майна. Однак він не може реалізувати свої спадкові права на жилий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього. Належність будинку спадкодавцеві підтверджується довідкою Лебединецької сільської ради, виданою на піставі записів у погосподарських книгах. Позивач просить визнати за ним право власності на жилий будинок за № 2 по вул. Лісовій в с.Лебединці, Андрушівського району. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просив задовольнити. Відповідачі направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Судом встановлено, що 02 вересня 2007 року року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту (а.с. 8). Довідкою Лебединецької сільської ради № 61 від 11.05.2010 року підтверджується, що згідно запису погосподарської книги № 2 за особовим рахунком № 120 за [PERSON] рахується житловий будинок за. адресою: вул. Лісова, 2, с.Лебединці, Андрушівського району, Житомирської області (а.с. 9). Згідно копії спадкової справи заведеної до майна померлої [PERSON] спадщину після її смерті прийняв позивач [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 28-64). Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. З ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952- IV , згідно з якими, право власності на нерухоме майно, набуте згідно з діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд вважає, шо спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень». Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 03.09.2004 року вони уклали шлюб, від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: Аліну,[INFO], Ірину,[INFO]. Протягом тривалого часу разом не проживають, сім'я фактично розпалась, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивачка на розірванні шлюбу наполягає. В судове засідання відповідач не зявився, хоча належним чином був повідомлений. Суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказах. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст.110,111,112,115 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. На підставі викладеного ст.110-112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту набуття права власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями померлим за життя, посилаючись на те, що в с. с. Карабелівка по вул. Гагаріна, 49, Теплицького району, проживав її чоловік [PERSON], який помер 27 травня 2007 року. Після його смерті залишилося майно, що належало йому на праві власності. До спадкового майна входить 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: с. Карабелівка, вул. Гагаріна, 49 Теплицького району. Вона є спадкоємцем за законом, проте через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON], як спадкоємець, не може реалізувати право на спадкування за законом після смерті спадкодавця. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлений факт. Представник заінтересованої особи Степанівської сільської ради - в.о. сільського голови [PERSON] встановлення заявленого факту визнала, та просить розглянути справу без участі їхнього представника, про що до суду надіслано відповідну заяву. Судом встановлено, що [PERSON] був забудовником будинку по вул. Гагаріна, 49 с. Карабелівка Теплицького району. Двір відносився до суспільної групи колгоспників і в ньому проживали [PERSON] та [PERSON], про що свідчить запис в погосподарській книзі №5, особовий рахунок за №730 по Степанівській сільській раді та підтверджується довідкою, виданою Степанівською сільською радою за №1238 від 12.07.2010 року Спірні правовідносини регулюються ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Стаття 256 ч.2 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Даний факт необхідно встановити для оформлення спадщини за законом на житловий будинок з господарськими будівлями. Оскільки [PERSON] був забудовником житлового будинку по вул. Гагаріна, 49 с. Карабелівка Теплицького району, здійснював за життя повноваження власника будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок і реєстрації права власності, то з метою захисту права спадкоємця на спадщину після померлого [PERSON], суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №098560, виданим відділом РАЦС Шевченківського РУЮ м.Києва 10.08.2007 року, та свідоцтвомпро шлюб серії І-БК №042424, виданим 30.09.2006 року цим же відділом РАЦС. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач ніде не працює, добровільно коштів на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 500 грн.щомісячно. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України справа слухалась у відсутність відповідача на підставі наявних письмових доказів. Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки відповідно до ст.180, п.З ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). Судом на підставі пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, встановлено, що відповідач на данний час не працює. Вказану обставину суд визнає такою, що має істотне значення, і тому, враховуючи думку позивачки, вважає за доцільне встановити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відпвідача на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру вказаних аліментів суд враховує те, що відповідач заперечень відносно позову до суду не подав, і те, що встановлений судом розмір аліментів повинен надавати можливість матері дитини забезпечити їй хоча б мінімальні потреби. На підставі викладеного, суд вважає, що розмір вказаних аліментів повинен становити по 500 грн. щомісячно. Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі. Суд відмовляє позивачці у відшкодуванні витрат на правову допомогу , оскільки вказані витрати нею документально не підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

26.07.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 14 лютого 1987 року вступив в шлюб з [PERSON], від якого мають двох дітей, старший син [PERSON] вже є повнолітнім, син [PERSON], неповнолітній, [INFO], одруження виявилося не вдалим, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з лютого місяця 2010 року, примирення не можливе по причині того, що відсутні спільні погляди на життя, має іншу сімю з якою проживає, спір про поділ майна буде вирішуватися окремо. Просить, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 14 лютого 1987 року виконкомом Цвітківської селищної ради Городищенського району, актовий запис №2, розірвати. В судовому засіданні позивач предявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вказавши, що з відповідачем однією сімєю не проживають протягом тривалого часу, після розірвання шлюбу спільна неповнолітня дитина буде проживати з відповідачем, як з матірю, шлюб є першим, примирення неможливе. Відповідач позов визнала, зазначивши, що спору про поділ майна не має, чоловік проживає у другій сімї. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається подальше збереження сімї сторін по справі не можливе. Шлюб фактично розпався, подружжя проживає окремо, стосунків не підтримує, позивач має іншу сімю, миритися сторони не бажають, а суд не вбачає для цього підстав. Позов підтверджується : свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтв про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 32,24 м.кв.„ а комунальне підприємство є балансоутримувачем будинку та надає відповідачу житлово-комунальні послуги з утримання будинку. Заяву про відмову від цих послуг він не подавав, дії щодо припинення послуг не вчиняв та відповідач не користується пільгами. Позивач зазначав, що в період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року включно відповідач заборгував за отримані житлово-комунальні послуги з утримання будинку 378 грн.22 коп., які просив стягнути з останнього та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що нарахування плати за комунальні послуги повинні бути зроблені на підставі.документів, які засвідчують право виконання робіт, факт виконання робіт чи надання послуг. Такі документи у позивача відсутні. Крім того, пояснив, що зазначені позивачем послуги з утримання будинку йому не надаються та позивач повинен був укласти з ним договір, яким необхідно визначити всі умови надання таких послуг. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги з утримання будинку, тобто позивач виконував своє зобов'язання щодо належного утримання квартири відповідача. Крім того, встановлено що відповідач не виконував свого зобов'язання щодо сплати за користування послугами позивача з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року , внаслідок чого виникла заборгованість по несплаті комунальних послуг в розмірі 378 грн.22 коп. Згідно вимог ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.І ст.11 зазначеного Кодексу цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно підпункту 5 п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За таких обставин, позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved