Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 27.10.2006 р. близько 19 год. 30 хв., відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний номер Е 26537 ДН по вул. Волгоградській у м. Кривому Розі, зі сторони пл. Артема до пл. Горького, на не регульованому перехресті з вул. Меркулова, при повороті наліво, не переконався в безпеці виконуваного маневру, виїхав на смугу призначену для зустрічного транспорту й допустив зіткнення з належним йому автомобілем [NUMBER]. Згідно протоколу про адміністративне порушення від 27.10.2006 р. та постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 27.10.2006р. відповідач [PERSON]А, визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього був накладений штраф в розмірі 50 грн. На підставі висновку спеціаліста-товарознавця [PERSON] від 21.11.2006 р. про оцінку дорожньо-транспортного засобу, сума майнової шкоди, яка йому була спричинена, як власнику автомобіля «ГАЗ-3110» пошкодженого в результаті ДТП склала 9 тис. 133,62 грн. Після порожньо-транспортної пригоди, він неодноразово звертався до відповідача з проханням відшкодувати йому вартість ремонту автомобіля, але [PERSON] І,А. погоджуючись зі своєю виною, відмовив йому, мотивуючи тим, шо у нього немає грошей. Тому він змушений звертатися до суду з даним позовом і просив стягнути з відповідача на свою користь всі витрати, які вказані ним у його позові. У судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав у повному обсязі і підтвердив обставини, викладені ним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання у черговий раз не з'явилася без поважної причини, про день, час та місце розгляду справи неодноразово належним чином був повідомлений, у зв'язку із чим суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 169 ЦПК України за відсутності відповідача. При цьому позивач не заперечував. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27.10.2006 р. близько 19 год. 30 хв., водій [PERSON], керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер Е 26537 ДН по вул. Волгоградській у м. Кривому Розі, зі сторони пл. Артема до пл. Горького, на не регульованому перехресті з вул. Меркулова, при повороті наліво, не переконався в безпеці виконуваною маневру, виїхав на смуту призначену для зустрічного транспорту й допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким управляв позивач [PERSON] Таким чином, відповідач [PERSON] порушив п.п. 10.1, 10.5, 16.13 ГІДР України. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) належний автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, вказані у дефектній відомості від 14.11.2006 р. та звіті про оцінку дорожньо-транспортного засобу від 21.11.2006 р. Згідно до протоколу про адміністративне порушення за № 291919 від 27.10.2006 р. та постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 27.10.2006 р. відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожньою руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна» і на нього був накладений штраф в розмірі 50 грн. Па підставі висновку спеціаліста-товарознавця [PERSON], сертифікат № 5197/06, за № 302 від 21.11.2006 р. про оцінку дорожньо-транспортного засобу, сума майнової шкоди, нанесена позивачу, як власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП, склала 9 тис. 133,62 грн. Згідно до ч.І ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка що діяльність створює, та інших осіб. Оскільки сторони по справі під час ДТП. яка мала місце 27.10.2006 р. використовували транспортні засоби, то шкода, завдана особою, яка винна в ДТП повинна відшкодовуватись на підставі ст. 1 188 ЦК України. Так, згідно до ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується виною особою. Гак відповідно до ч.І ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки. відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. [PERSON] управляв транспортним засобом «ВАЗ 2101», реєстраційний номер Е 26537 ДН на підставі доручення, що дає право управляти автомобілем, отже саме він зобов'язаний відшкодувати заподіяну позивачу його діями шкоду. Згідно до ч.І ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності з ч,2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У даному випадку під втратами, яких зазнав я у зв'язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля слід розуміти витрати які необхідно зробити для відновлення свого порушеного права: витрати на здійснення ремонту належного позивачу автомобіля у розмірі 9 тис, 133,62 грн.; на проведення оцінки транспортного засобу в розмірі 320 грн. Згідно до ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), згідно до договору № 12 від 01.07.2006 р, між позивачем [PERSON] (орендодавцем) та ТОВ «Південтрансмонтаж-ВБК» (орендатор) був укладений договір оренди автомобіля [NUMBER], належного позивачу і згідно до п.5.1. цього договору позивачу виплачувалася орендна плата в розмірі 200 грн. щомісячно, тому упущена вигода позивача складає 200 грн. щомісячно. Згідно до ч.І ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка ї ї завдала, за наявності її вини. Заявлена позивачем [PERSON]ї. сума моральної шкоди у розмірі 2 тис. три., суд вважає завищеною. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, враховуючи обставини справи, а також не можливість позивача здійснювати забезпечення відповідного рівню життя своєї родини матеріально, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 1,5 тис. грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] Дослідивши зібрані в справі письмові докази, вислухавши позивача, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. При цьому необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь, позивача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 9 тис. 133,62 грн., упущену вигоду у розмірі 400 грн., вартість витрат пов'язаних зі сплатою висновку спеціаліста товарознавця у розмірі 320 грн., витрати пов'язані з юридичними послугами у розмірі 100 грн., судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду у відповідності до ст. 79 ЦІІК України у розмірі 119,54 грн.. атакож моральну шкоду у розмірі 1,5 тис. грн.,

Outcome: partial