Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

Новомлинівське сільське споживче товариство звернулось до суду з лозовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з неї на користь товариства 5773,80 грн. матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник позивача, підтримавши позов пояснила, що [PERSON] 18 серпня 2009 року була прийнята на роботу в товариство на посаду завідуючої магазином, замість іншої особи - [PERSON], яка пішла у декретну відпустку. При проведенні ревізії 5.08.2010 року була виявлена нестача на суму близько 6 тис. грн., яка була поділена на двох осіб в рівних частинах, оскільки певний час вказані працівники працювали спільно в магазині. [PERSON] по боргах розрахувалась повністю. При проведенні у подальшому - 18.11.2009 року інвентаризації товарно - матеріальних цінностей в магазині була виявлена недостача на суму 8344,80 грн. Особисто [PERSON] не заперечувала проти розмірів недостачі й просила керівництво не звільняти її з роботи, оскільки обіцяла розрахуватись за борги за рахунок заробітної плати упродовж 2010 року. Виникнення боргу певною часткою пояснювала несвоєчасними поверненнями грошів покупцями за товари, видані під розписку. Проте, під час опитування деяких осіб, з кола вказаних [PERSON], такі відомості не знайшли свого підтвердження. 9 грудня 2009 року [PERSON] була звільнена з роботи по ст.41 п.2 КЗпП України. Оскільки вона не повертає заподіяні з її вини матеріальні збитки в добровільному порядку, представник просила задовольнити позов. Свідок [PERSON], головний бухгалтер товариства, пояснила, що з моменту встановлення розміру матеріальної шкоди завданої товариству з вини [PERSON] - 8344,80 грн., частково сума відшкодована і дорівнює 5773,80 грн. Всі ревізійні перевірки відбувались на підставі офіційних розпоряджень керівництва і документувались. Письмові докази долучені до позовної заяви. Свідок [PERSON] в поясненнях зазначила, що вона працювала в товаристві на посаді старшого продавця з квітня 2008 року по серпень 2009 року. Приблизно з лютого 2009 року вони почали працювати разом з [PERSON] Особисто вона згодом пішла в декретну відпустку. При проведенні ревізії була виявлена нестача на суму приблизно 4 тис. грн., яка була поділена на них двох і вона розрахувалась по боргах. Після того як пішла у відпустку вона на роботу не виходила, тому вся нестача виникла з вини [PERSON] Свідок [PERSON], оператор машинного набору товариства, пояснив що відповідальний за ведення документації. Також він входив до складу ревізійної комісії 5 та 18 серпня 2009 року. Після виявлення нестачі в магазині [PERSON] в поясненнях визнавала цей факт і говорила, що брала гроші для себе особисто і обіцяла їх повернути. Проте цього обіцяння вона не виконала. Документи щодо встановлення нестачі та з поясненнями [PERSON], у тому числі в яких вона зобов'язувалась повернути борги і відшкодувати шкоду зберігаються в товаристві й надані суду. Відповідач, належно повідомлена про час, день і місце розгляду в судове засідання не з'явилась, про причини невки суду не повідомляла. Тому суд вважає причину неявки неповажною. Одночасно, судом взяті до уваги її пояснення під час попереднього судового засідання, в яких вона визнавала позов частково вважаючи, що другу половину матеріальної шкоди повинна відшкодовувати. [PERSON] - інший продавець магазину. Проаналізувавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, що ним долучені до позову на підтвердження цих доводів, суд з'ясував їх правомірність й достатність в якості підстав для задоволення вимог позову. В судовому засіданні встановлено, що згідно з розпорядженням від 3.02.2009 року [PERSON] прийнята на посаду продавця магазина ТПП с.Головеньки, а 5.08.2009 року [PERSON] була призначена на посаду завідуючої магазином ТПП с.Головеньки Борзнянського району з повною матеріальною відповідальністю на повний робочий день. Типовий договір підписаний 05.08.2009 року. Факт створення 17.11.2009 року ревізійної комісії по здійсненню ревізії товарно - матеріальних цінностей підтверджується відповідним документальним підтвердженням. Результати перевірки відображені в інвентаризаційних описах. Факт відмови [PERSON] прийняти участь в проведенні ревізії і самовільного залишення місця роботи, підтверджується комісійним актом, складеним 18.11.2009 року і підписаним п'ятьма членами комісії. Факт нестачі товарно - матеріальних цінностей на суму 8344,80 грн. зафіксований слічительною відомістю від 18.11.2009 року. Факт визнання [PERSON] результатів ревізії та встановлення розміру матеріальної шкоди в сумі 8500 грн. підтверджується пояснюючою запискою складеною нею власноручно 9.12.2009 року. Доводи відповідача, яки вона наводила в поясненнях під час попереднього судового засідання про необхідність покладення обов'язку щодо відшкодування половини розміру суми шкоди на [PERSON], іншого продавця магазину, не знайшли свого підтвердження, оскільки встановлено, що шкод! була заподіяна в той перід, коли вказана особа в магазині не працювала, а пребувала у декретній відпустці. Відповідно до ст. 130 КЗпП працівники несуть матеріальні відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки з! пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і з! умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винним! протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до ст.134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: -між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 КЗпП укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; -майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; -шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; -відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків. Судом встановлено, що всі доводи вказані позивачем в позові грунтуються на належно встановлених фактах, підтверджуються документально і грунтуються на положеннях чинного трудового законодавства, тому вимога визнається правомірною й такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved