Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

[PERSON] разом з іншими співвласниками домоволодіння по Ванному провулку,4 у м.Одесі у 2005 році надали зустрічні позови до ПП «Фірма »Одліс» про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки по Ванному провулку,4 у м.Одесі по справі за позовом ПП «Фірма «Одліс» до [PERSON] 1.Ф., [PERSON], [PERSON] Р.1. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Судовою ухвалою від 25.05.2006 року позов ПП «Фірма «ОДЛІС» було залишено без розгляду із-за багаточисельних неявок позивача до суду, а вимоги [PERSON] та інших співвласників домоволоідння рішенням суду були задоволені. Зазначене рішення суду першої інстанції Апеляційний суд Одеської області скасував з тих підстав, що ПП «Фірма «Одліс» про час і місце слухання справи не була сповіщена належним чином. Справу направлено на новий розгляд і з квітня місяця 2007 року справа знову перебуває в провадженні Київського райсуду м.Одеси. Спір між [PERSON], [PERSON] і ПП «Фірма «Одліс» вирішено шляхом укладання мирової угоди і в цій частині провадження по справі закрито у 2009 році. Після неодноразових уточнень позову у судовому засіданні [PERSON] підтримала такі вимоги: зобов»язати ПП «Фірма «ОДЛІС» знести самочинно зведену залізобетонну огорожу на земельній ділянці по Ванному провулку,4 у м.Одесі, відновити родючій шар землі на цій ділянці, відновити мостіння та огорожу на ділянці, стягнути з відповідача на її -позивачки -користь матеріальну шкоду у розмірі 3239,55 грн (це вартість зруйнованих відповідачем сараю, огорож, мостіння, незакінченої будівництвом будівлі), стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та судові витрати. Представник ПП «Фірма «Одліс» до судових засідань не з»являється, про час слухання справи відповідач сповіщається належним чином, причини неявки суду не сповіщає. Представники Одеського міськради, Управління земельних ресурсів, Київської рай адміністрації проти задоволення позову [PERSON] не заперечу вали. Представник ВАТ «Дунайводбуд-17» до суду не з»явився, про час слухання справи сповіщений належним чином. Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали по справі і встановив наступне: Домоволодіння №4 по Ванному провулку у м.Одесі, що складалось з декількох житлових будинків з надвірними спорудами перебувало на утриманні та обслуговуванні ВАТ «Дунайводбуд-17», який одночасно був і користувачем земельної ділянки, на які розташоване домоволодіння. На підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» мешканці домоволодіння отримали право власності на будівлі і споруди, що перебували у їх користуванні. ВАТ «Дунайводбуд» 19.03.2001 року прийняв рішення про передачу земельної ділянки площею 3500 кв.м. у користування співвласникам домоволодіння Аг24 по Ванному провулку у м.Одесі. На підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 11.01.2000 року та договору дарування від 7 березня 2003 року [PERSON] на праві власності належать 37X750 частин вищезазначеного домоволодіння, у її користуванні перебувала земельна ділянка площею 541 кв.м. Суміжна земельна ділянка по вул.Фонтанська дорога, 123 у м.Одесі належить на праві власності ПГ1 «Фірма «Одліс» відповідно державному акту від 2.03.2004 року. На цій земельній ділянці ПП «Фірма «Одліс» розпочало будівництво багатоповерхового житлового будинку Огорожу і трансформаторну підстанцію для забезпечення будівництва ПП «Фірма «Одліс» встановила на земельній ділянці, що перебувала у користуванні [PERSON] 7 травня 2005 року директор Г1П «Фірма «Одліс» письмово зобов»язався демонтувати залізобетонну огорожу і трансформатор по закінченню будівництва. Оскільки своє зобов»язання відповідач не виконав, а на спірній ділянці по закінченню будівництва обладнана паркова для автомобілів, позивачка звернулась до суду з цим позовом. На обгрунтування своїх вимог [PERSON] посилалась на такі докази: свідоцтво про право власності на домоволодіння, договір дарування, виписку із протоколу №3 засідання правління ВАТ «Дунайводбуд» від 19.03.2001 року, технічну документацію на приватизацію земельної ділянки по Ванному пров.4 у м.Одесі площею 0,0541 га на ім.»я [PERSON], письмове зобов»язання директора ПГ1 «Фірма «Одліс» про демонтаж огорожі і трансформатора, розпорядження Київської рай адміністрації №1288 від 15.09.2005 року про зобов»язання фірми «Одліс» знести в триденний термін бетонну огорожу по Ванному пров.4 у м.Одесі, лист Управління архітектури та містобудування №1835/о від 13.06.2005 року про порушення фірмою «Одліс» проекту будівництва житлового будинку по вул.Фонтанська дорога,123 та про направлення фірмі припису УАМ про припинення будівельних робіт, висновок судово-будівельно-технічної експертизи за №015\\2006 р. від 23.03.2006 р. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] підлягаючим частковому задоволенню з таких підстав: позивачка є правомірним користувачем земельної ділянки площею 541 кв.м. по Ванному пров.4 у м.Одесі (отримавши у власність житлову будівлю, позивачка отримала у користування земельну ділянку, на якій ця будівля розташована). Надані суду докази безперечно свідчать, що неправомірні дії відповідача порушили право [PERSON] на користування земельною ділянкою і внаслідок цих дій у позивачки фактично відсутня у користуванні земельна ділянка для обслуговування її житлового будинку. Тому вимоги [PERSON] в частині знесення бетонної огорожі для відновлення меж земельної ділянки, які існували до порушення її права на користування цією ділянкою є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо вимог позивачки в частині відновлення родючого шару землі, відновлення мостіння і огорож, відшкодування матеріальної шкоди, то суд вважає ці вимоги не доведеними - позивачка не надала доказів з таких питань: які саме мостіння і огорожі, коли і ким були пошкоджені, у якому стані родючий шар землі перебував до встановлення бетонної огорожі, коли і які саме насадження на її ділянці були знищені, вартість знищених насаджень. Тому вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню. Суд вважає безпідставними і вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди, тому як відсутні докази причинного зв»язку між неправомірними діями відповідача і шкідливими наслідками, відсутні докази щодо розміру моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.ст.84,88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь [PERSON] судові витрати у сумі 2500 грн, які документально підтверджені.

Outcome: partial