Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого змінив, і просив стягнути з відкритого акціонерного товариство «Полонське автопідприємство 16844» (далі АТП) неотриманні ним суми по оплаті за роботу у нічний та надурочний час в період липня- листопада 2009 року, допомогу у звязку з тимчасовою втратою працездатності, компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 1 січн^2010 року по день постановлення судом рішення, моральну шкоду в розмірі 1000 грі|( В обгрунтування позову [PERSON] вказував, що він з 2 липня 2009 року став правова™ у АТП механіком А^дповідно до укладеного строкового договору і звільнений з цієї роботи 31.12.2(Щ) року по закінченню терміну дії договору. В період липня-листопада 2009 року він працював в нічний і надурочний час, однак відповідач не оплачував йому в повному обсязі таку роботу у розмірах визначених законодавством. Крім цього також АТП не оплатило допомогу у звязку з тимчасовою втратою ним працездатності, та компенсацію за невикористану відпустку. Оскільки в день звільнення відповідач не виплатив йому всі належні суми розрахункових, тому з АТП підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненню і моральна шкода. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача позов визнав, частково, пояснив, що АТП визнає заборгованість перед [PERSON] невиплачених йому в повному обсязі сум за роботу в нічний і надурочний час, компенсацію за невикористану відпустку та допомогу у звязку з тимчасовою непрацездатністю. Заперечив вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що [PERSON] працював механіком в АТП за строковим трудовим договором і 31.12.2009 року його було звільнено з роботи. З 8.11.2009 року позивач не працював, а перебував у звязку з хворобою на лікуванні до 29.03.2010 року. 16.03.2010року [PERSON] звернувся до директора АТП з письмовою заявою в якій вказував на необхідність виплати йому заборгованості по заробітній платі, видачі з цього приводу довідки. 1.04.2010року після надання позивачем листків непрацездатності відповідач виплатив для [PERSON] частину належних йому від підприємства сум в не оспорюваному АТП розмірі - 2770 грн. Щодо решти виплат між позивачем та відповідачем виник спір про розмір сум, які належали [PERSON] при звільненні. В ході судового розгляду сторони визнали, що АТП повинно доплатити позивачу за період його роботи наступні суми: за роботу у надурочний час 686 грн. 58 коп., за роботу у нічний час 212 грн. 90 коп., перерахунок по заробітній платі за жовтень-листопад 2009 року 220 грн. 22 коп., компенсацію за невикористану відпустку 72 грн., допомоги по тимчасовій непрацездатності в сумах 1512 грн. 64 коп. та 981 грн. 88 коп. Всього відповідач заборгував для [PERSON] з урахуванням податків суму по заробітній платі - 2109 грн. 99 коп., та 981 грн. 88 коп. допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю. Наведені обставини сторонами не заперечуються, та підтверджуються даними відповідних розрахунків. Згідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після представлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином у справі доведено, що позивач в день звільнення 31.12.2009 року не працював, предявив вимогу про виплату йому розрахункових сум 16 березня 2010 року, а 1.04.2010 року [PERSON] було виплачено не оспорювану відповідачем суму заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.117 КЗпП - при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум (що має місце в даному випадку) власник або уповноважений ним орган повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в тому разі, коли спір вирішено на користь праЦяшика. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається із матеріалів справи вимоги позивача щодо виплати йому сум за роботу у надурочний і нічний час, компенсацію за невикористану відпустку, допомоги по тимчасовій непрацездатності задовольняються частково. У звязку з цим розмір відшкодування за час затримки суд визначає відповідно до вимог ч.2 ст. 117 КЗпП України та положень, викладених в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року з послідуючими змінами "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", а саме з урахуванням спірної суми, на яку позивач мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Період затримки розрахунку при звільненні слід рахувати з 17 березня по 17 серпня 2010 року, що становить 112 днів і складатиме суму із розрахунку 48 грн. 02 коп. середньоденного заробітку позивача - 5378 грн. 24 коп. Однак приймаючи до уваги часткове задоволення вимог [PERSON], і з урахуванням зазначених положень ч.2 ст. 117 Кїрп&П та згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України суд встановлює розмір відшкодування затримки розрахунку при звільненні в сумі 3000 грн. Крім цього відповідно до ст. 237-1 КЗпП у зв'язку з порушенням законних прав позивача щодо не проведення своєчасного з ним розрахунку при звільненні він ніс моральні страждання, через що має право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої має становити на думку суду 500 грн.

Outcome: partial