overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.02.2007 року, від якого мають одну неповнолітню дитину. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] мотивуючи тим, що сімейне життя у них не склалося внаслідок того, що вони є людьми з різними поглядами на життя, не розуміють один одного, внаслідок чого в сімї панує психологічна напруга. Причинами розлучення позивач вказує те, що вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, у них виникають постійні сварки, він втратив до відповідачки почуття любові та поваги, вважає, що сімя розпалась остаточно і поновити її неможливо, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заперечує будь-яке примирення. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і тривалий час не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, спори відносно дітей та майна відсутні, наданий судом строк для примирення бажаних наслідків не дав. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про ягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.022008 ку між позивачем та відповідачем укладено договір №323\\08 відповідно до умов якого іик надав Позичальнику (відповідачу) у тимчасове користування на умовах безпечеіюсті, строковості, платності та цільового характеру використання грошові лити у розмірі 11000(одинадцять тисяч гривень) 00 копійок строком по 01 лютого 2011 жу., однак незважаючи на взяті на себе зобов»язання із сплати кредиту та відсотків за »ристування кредитом станом на 13.07.2010 року відповідач заборгував позивачу 1880,28 гри. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав і суду зяспив, що відповідач не сплачує заборгованість за кредитним договором, внаслідок )го станом на 13.07.2010 року утворилась заборгованість в сумі 12880,28грн. ідповідач в добровільному порядку вказану суму заборгованості не сплачує. Просить вдовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON]Є. в судове засідання не зявився, хоча належним чином ув повідомлений про час і місце розгляду. За згоди представника позивача суд ухвалює ішення при заочному розгляді справи. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив Зставипи та визначив відповідно до них слідуючі правовідносини. Згідно кредитного договору №323\\08 від 01.02.2008 року, [PERSON]Є. отримав) имчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового зактеру використання грошові кошти у розмірі 11000(одинадцять тисяч гривень) 00 іійок строком по 01 лютого 2011 року. Заборгованість но кредитному договору [PERSON]Є. станом на 13.07.2010р. ього складає 12880,28 гри., сума заборгованості включає в себе : сума неповериутого еди'гу становить - 8675,93 гри., відсотки за кредитом - 2670,07 гри., плата за пропуск атежів - 1534,28 гри. Зобовязання має викопуватись належним чином відповідно до умов договору, 2 . з слідує з статті 526 І Ц< України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд нриініюв висновку, що в даному випадку має місце невиконання [PERSON]Є. своїх зобовязань одо сплати заборгованості по кредитному договору, яке слід усунути шляхом стягнення йдповідача в користь позивача 4217,14 гри. заборгованості. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши у позовній заяві, що він з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 листопада 1985 року Заводовською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 15. Сімейні стосунки фактично припинені в 2008 році через різність характерів та поглядів на життя. Кожен створив нову сім'ю. Неповнолітніх дітей не мають. Майнового спору між сторонами немає. Шлюб повторний. Шлюб існує формально, тому вважає його збереження недоцільним. На примирення категорично не згоден і просить у судовому порядку розірвати шлюб. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідач позов визнав, про що подав письмову заяву. Відповідно до положень ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у попередньому судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам обох, оскільки існуючий шлюб тривалий час носить формальний характер. Відновлення сім'ї неможливе. Тому даний шлюб підлягає розірванню. Витрати по справі належить віднести на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши у позовній заяві, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 жовтня 2004 року Великокопанівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 23. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з повивачем та знаходиться а повному її утриманні. Сімейні стосунки фактично припинені в травні 2010 року через різність характерів та поглядів на життя. Шлюб в обох перший. Шлюб існує формально, тому вважає його збереження недоцільним. Відповідач добровільної матеріальної допомоги дитині не надає та не приймає участі у її вихованні. На примирення категорично не згодна і просить у судовому порядку розірвати шлюб та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі »/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, 1 до досягнення нею повноліття. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, про що подав письмову заяву. Відповідно до положень ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у попередньому судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 і ч.1 ст.183 зазначеного Кодексу за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 зазначеного Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам обох оскільки існуючий шлюб тривалий час носить формальний характер. Відновлення сімї неможливе. Тому даний шлюб підлягає розірванню. Витрати по справ, належить віднести на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що мають спільну дитину [PERSON] 27 липня 1999 року. Відповідач, будучи батьком дитини матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча в змозі та зобовязаний таку допомогу надавати, а тому позивач просить її позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання свого сина. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

10 серпня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 24 квітня 1999 року перебуває у шлюбі із відповідачем. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство вони не ведуть, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливі. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі., позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти позову не заперечює. Д,ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів з відповідача [PERSON] В позовній заяві вона зіслалася на те, що згідно виконавчого листа № 2-433, виданого 22.02.2007 р. Покровським районним судом в Дніпропетровській області відповідач повинен був сплачувати аліменти на її користь на тримання неповнолітньої доньки Єлізавєти, [INFO] в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач жодного разу не сплачував аліменти, виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6932,19 грн. Просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам в розмірі 6932,19 грн. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, відповідача та представника третьої особи відділу ДВС, які надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач та представник третьої особи проти задоволення позову не заперечують. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що згідно виконавчого листа № 2-433, виданого 22.02.2007 р. Покровським районним судом в Дніпропетровській області [PERSON] повинен був сплачувати аліменти на користь ([PERSON]) [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки Єлізавєти, [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно розрахунку виданого відділом ДВС Покровського РУЮ Дніпропетровської області видно, що заборгованість [PERSON] перед ([PERSON]) [PERSON] по аліментам станом на 01.08.2010 р. складає 6932,19 грн.(а.с.9). У відповідності до ст.194 Сімейного Кодексу України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. На день розгляду справи судом заборгованість по аліментам позивачу відповідачем не сплачена і підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] В позовній заяві вона зіслалася на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому з 1995 року. Шлюб зареєстровано Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між ними припинено з 08.08.2010 року. Спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що під час спільного проживання в стосунках між ними виникла неприязнь, яка з часом перетворилася в психологічну несумісність. Сімя розпалася та відновлена бути не може. Спору про майно не має. Позивачка просить шлюб розірвати. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав та проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-КИ № 307229 [PERSON] та [PERSON] клали шлюб 05 грудня 1995 року, який зареєстрований Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 21. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5). Як вбачається із копії свідоцтв про народження дітей І-КИ № 364184 від 02 лютого 1996 юку та І-КИ № 065226 від 04 жовтня 1999 року виданих Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] мають синів [PERSON], [INFO], актовий запис № 2 та сина [PERSON], 07 вересня 1999 року зародження, актовий запис за № 21. (а.с.5,6). Із матеріалів справи видно, що сімя розпалася через психологічну несумісність. Спільне проживання між сторонами припинено з 08.08.2010 року. Спільне господарство не ведеться. Вжиття заходів з метою збереження сімї не ефективне. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст.110 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В позовній заяві вона зіслалася на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.03.1999 року. Від шлюбу має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне іроживання між ними припинено з травня 2010 року. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, ікі надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із свідоцтв про народження дітей І-КИ № 024145 від 14 листопада 2005 року зиданого виконкомом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської Області та І-АН № 577589 від 08 серпня 2000 року виданого Кіровською сільською адміністрацією кагальницького району Ростовської області [PERSON] та [PERSON] мають синів [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено іідповідний актовий запис за № 34 та сина [PERSON], [INFO], про що в книзі рєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 53. (а.с.2,3) У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ідповідача до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 20 грн. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному іиконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною. В обгрунтування заявлених вимог вона зіслалася на те, що вона має дитину - сина [PERSON]. [INFO]. Із сином проживають однією сімєю, з часу народження він перебуває на обліку та лікуванні, оскільки має захворювання - дитячий церебральний параліч, двійна геміплегія з грубим стійким руховим порушенням, відсутністю ходьби та самообслуговування. псевдобульбарний синдром. Через хворобу він не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує опіки. Згідно довідки Васильківської міжрайонної МСЕК серія 10 ААА № 001424 від 23 березня 2010 року безстроково встановлена перша група інвалідності. При цьому у вказаній довідці також зазначений висновок, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Фактично протягом всього життя він перебуває на обліку у Покровській ЦРЛ. Для встановлення опіки необхідно. визнати [PERSON] недієздатним. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця і Мешканця с. Мечетна, Покровського району Дніпропетровської області, недієздатним з моменту його повноліття, тобто з 13.03.2010 року. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, представника зацікавленої особи - органу опіки та піклування Орлівської сільської ради проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON]А, [INFO] (а.с.4), який страждає психічним захворюванням, внаслідок чого не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується висновком судово психіатричної експертизи № 97 від 19.07.2010 року (а.с.29-31), де вказано, що [PERSON] страждає на хронічне стійке психічне захворювання, у звязку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребую опіки над собою. Згідно довідки Васильківської міжрайонної МСЕК серія 10 ААА № 001424 від 23 березня 2010 року [PERSON] встановлено І групу інвалідності безстроково з 13.03.2010 року. (а.с.5). Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про визнання її сина [PERSON], 13.03.1992 народження, недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни і згідно зі ст.6 зазначеного Закону їй повинна виплачуватись державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007 році зазначене підвищення їй не виплачувалось, а протягом 2008-2010 років та з січня по 31 серпня 2010 року виплачувалось зазначене підвищення лише в розмірі 10%. Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 р., якими зупинялась дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". З січня 2008 року щомісячну соціальну допомогу почали виплачувати, але лише у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком замість 30%, встановлених Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до розрахунку, зазначеного у позові, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів, встановлених відповідними Законами про Державний бюджет України, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2007 рік - з липня по грудень - становить 742 грн. 65 коп., за 2008 рік з травня по грудень - 780 грн. 40 коп., за 2009 рік з січня по грудень 1240 грн. 20 коп., за 2010 рік - з січня по серпень 1287,90грн. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2010 року. Дітей від шлюбу немає. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] мотивуючи тим, що сімейне життя у них не склалося внаслідок того, що вони є людьми з різними поглядами на життя, не розуміють один одного, внаслідок чого в сім'ї панує психологічна напруга. Причинами розлучення позивачка вказує на те, що вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що сім'я розпалась остаточно і поновити її неможливо, а тому просить між шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заперечує будь-яке примирення. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, однак заперечував щодо покладення на нього судових витрат. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і тривалий час не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, спори відносно майна відсутні, наданий судом строк для примирення бажаних наслідків не дав. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Глобинського районного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України від 28.02.1991 року № 796- ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі закон № 796-ХІІ). Мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов»язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , віднесений до категорії 1 і отримує державну та додаткову пенсії, виплата яких передбачена ст. ст. 50 та 54 закону № 796-ХІІ . Відповідно до названого Закону пенсія інвалідам ІІ групи повинна бути не нижчою 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії інвалідам II групи становити 75% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком має відповідати прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлюється Законами України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. В порушення цих вимог відповідач,

Outcome: partial