Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності за набувальною давністю. В процесі розгляду справи вона змінила позовні вимоги та просить визнати угоду купівлі - продажу будинку дійсною та визнати право власності на жилий будинок. В обґрунтування позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.01.1981 р. по 17.01.1986 р. Під час шлюбу вони разом розпочали будувати будинок, розташований в смт. Покровське, вул. Набережна, 185-а. В судовому засіданні [PERSON] вказала на те, що в даний будинок вона вселилася в 1985 р. разом з двома малолітніми дітьми, дім в той час був недобудований, а саме не було скла на вікнах, полу, груби, не була підключена електропроводка до межі електропостачання. Будинок добудовувала сама, потім почала проживати в цьому будинку з другим чоловіком [PERSON], який також допомагав його добудовувати. Так, 23.07.1986 р. рішенням виконкому Покровської селищної ради народних депутатів затверджено акт прийому в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарських споруд. Крім того, вона вказала на те, що [PERSON] під час шлюбу брав кредит в банку для будування, який не погасив. Потім, коли вони розлучилися, домовилися, що вона виплатить кредит, а [PERSON] відповідно відмовиться від будинку. Даний кредит [PERSON] виплатила в повному обсязі. Таким чином нею по домовленості повністю виконані зобовязання, а відповідач ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги [PERSON] та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував та надав до суду зустрічний позов про визнання права власності на будинок. В судовому засіданні він змінив свої позовні вимоги та просить суд розділити майно, що є спільною сумісною власністю - будинок, розташований в смт. Покровське, вул. Набережна, 185-а та визнати за ним право приватної власності на 1/2 частини даного будинку. В обґрунтування зустрічного позову він зіслався на те, що під час шлюбу з [PERSON] ними був збудований будинок, за вищевказаною адресою. Будівництво даного будинку, відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок, інвентарний номер 3206, копія якого виготовлена 02.03.2005 р., було завершено у 1984 р. Акт вводу в експлуатацію будинку складений 02.07.1986 р. До розлучення ним було повністю збудовано будинок, залишилося провести опалення, підвести до будинку газ та зробити стяжку для долівок. Просить розділити будинок, який є спільною сумісною власністю та в задоволенні первісного позову відмовити. Представник відповідача - позивача по зустрічному позову [PERSON] просить зустрічний позов задовільнити, а в задоволенні первісного позову відмовити. Позивач по справі [PERSON]- відповідач по зустрічному позову та її представник [PERSON] проти задоволення зустрічного позову заперечили. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється сусідкою [PERSON] В 1982 р. позивачка з відповідачем почали будувати будинок, вигнали стіни та зробили дах, потім розлучилися. Позивачка з дітьми в 1985 р. перейшла жити в недобудований будинок, де не було ні скла на вікнах, ні опалення, ні полів. Сама все робила в будинку, сусід побудував їй грубу, але [PERSON] її розвалив. [PERSON] зявлявся за період проживання [PERSON] в будинку два рази в стані алкогольного спяніння, вчиняв там сварки, в результаті чого необхідно було викликати працівників міліції. Крім того свідок пояснила, що їй відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] домовлялися про те, що позивач сплачує кредит, відповідач віддає їй будинок. Про це складалася розписка. Своє зобовязання виконала тільки позивач. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється сусідкою позивачки. Знає вона [PERSON] та [PERSON] з того моменту, коли вони розпочали будувати будинок. В 1985 р. вони розійшлися та позивач перейшла проживати в будинок разом з малолітніми дітьми. Будинок був недобудований, там не було полів, опалення, скла на вікнах. У [PERSON] була домовленість, що позивач погашає кредит взятий на будинок, а відповідач в свою чергу переоформляє на неї будинок. Свідок звернула увагу суду на те, що відповідач з 1985 р. приїжджав до позивачки всього два рази і то в стані алкогольного спяніння. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його сусідкою. Живе вона в будинку з 1985 року. Вселилася вона в недобудований будинок, де були одні стіни, не було ні полів, не перестінок. Він виклав їй в будинку грубу, так як взимку вона сиділа з дітьми без опалення, а через два дні [PERSON] прийшов і розвалив грубу. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його кумою. Знає її сімю з 1982 р. Вони проживали на квартирі і будували будинок, потім розійшлися і будинок добудовувала сама [PERSON] Він допомагав їй стіклити вікна. [PERSON] ніякої допомоги не надавав. Так, 09.09.2010 р. винесено ухвалу про заочний розгляд справи, так як відповідач по первісному позову повторно не зявився в судове засідання, про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки у матеріалах справи про вручення йому повісток, заяви про розгляд справи у його відсутності від нього не надходило. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що первісний позов підлягає повному задоволенню, а зустрічний позов необхідно залишити без розгляду. Так, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Так як спірний договір укладений до вступу в чинність ЦК України, то до виниклих правовідносин необхідно застосовувати ЦК 1963 р. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони по справі знаходяться в договірних відносинах, уклали договір купівлі - продажу жилого будинку. Факт укладання договору підтверджується розпискою від 05.05.1987 р., яка знаходиться в матеріалах справи, згідно якої [PERSON] залишає будинок [PERSON] в разі виплати останньої заборгованості [PERSON], квитанціями про погашення заборгованості перед банком. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України 1963 р. - договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо одна із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно зі ч. 1 ст. 47 цього кодексу - якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка визнала угоду, визнати угоду дійсною. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦК України 1963 р. право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. Якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 224 ЦК України 1963 р. за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первинний позов необхідно задовольнити, а зустрічний позов необхідно залишити без розгляду в звязку з повторною неявкою позивача, про що постановлено ухвалу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved