Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

В уточненому позові йдеться про порушення відповідачем майнових прав позивачів, колишніх працівників КП «Райагробуд» (далі також - підприємство), шляхом відмови останнім у забезпеченні їх права на отримання ними вартості належного кожному у майні підприємства вкладу - майнового паю. Так, відповідно до розпорядження голови Великоберезнянської РДА від 04.08.1997 № 278 «Про реєстрацію статуту КП «Райагробуд» в новій редакції» та довідки ЄДРПОУ, вказане колективне підприємство створено відповідно до Закону України «Про підприємства в Україні» від 27.03.1991 № 887-ХІІ (чинного на час виникнення правовідносин) з організаційно-правовою формою господарювання - колективне та колективною формою власності. Позивачі володіють вкладом (паєм) у майні колективного підприємства, визначеного відповідно до їхньої трудової участі в діяльності підприємства і станом на 1999 рік розмір паю [PERSON] становив 22 134 грн., [PERSON] - 18 733 грн., що стверджується пайовими книжками, особові рахунки №№ 16,35 відповідно. З моменту припинення трудових відносин вартість вкладу (паю) позивачам не виплачувалася; їхнє право на частку у спільному майні підприємства в порядку ст.365 ЦК України за рішенням суду не припинялося; будь-яких інших підстав припинення їхнього права на частку у спільному майні немає, тобто правовідносини відносно майнового права позивачів тривають до цих пір і регулюються також нормами діючого ЦК України. 8 та 22 грудня 2009 року позивачі звернулися до КП «Райагробуд» із заявами про виділення їм частки майна (паю) в натурі, відповідно до їх вкладу, чи виплати грошової компенсації, однак, 25 грудня 2009 року, кожен із них отримав лист за підписом керівника підприємства [PERSON], в якому їм відмовлено у здійсненні їхнього права. Посилаючись на зазначене, просять суд визнати за ними право на належні їм майнові паї в колективному підприємстві та стягнути з відповідача на їх користь вартість майнового паю: 22 134 грн. [PERSON], 18 733 грн. - [PERSON] та понесені ними судові витрати. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив повністю та надав письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки загальними зборами членів трудового колективу КП «Райагробуд» прийнято рішення про відмову [PERSON] та [PERSON] у внесенні їх до списку осіб, які мають право на майновий пай та у виділенні їм майнового паю. Крім цього в позивачів немає належного документа, який би стверджував їх право на пай. Заслухавши пояснення позивачів та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Як встановлено по справі позивачі перебували у трудових відносинах з КП «Райагробуд», працюючи на підприємстві водієм - [PERSON] та автокрановщиком -[PERSON] (ах. 5-6; 40-41). Відповідно до п.2 розділу 3 Статуту КП «Райагробуд» джерелами формування майна підприємства, серед інших, є пайові внески і вклади учасників. Розмір вкладів (паїв) [PERSON] та [PERSON] у майні колективного підприємства визначено відповідно до їх трудової участі в діяльності підприємства і відповідно до пайових книжок становить 22 134 грн. у [PERSON] та 18 733 грн. у [PERSON], що стверджується пайовими книжками, особові рахунки № 16,35 (а.с. 4,39). На законну вимогу позивачів про виділення їм у натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності чи виплати грошової компенсації представник відповідача надіслав лист, зі змісту якого вбачається, що позивачам відмовлено у забезпеченні їх зазначеного вище майнового права та запропоновано звертатися до загальних зборів для включення їх до списку пайовиків, посилаючись при цьому на Постанову КМ України від «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» № 177 (а.с. 23, 56). Відповідно до протоколу загальних зборів членів трудового колективу КП «Райагробуд» від 13.06.2010 № 1-10 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у внесенні їх до списку осіб, які мають право на майновий пай та виділенню їм майнового паю (а.с. 92-96). Право колективної власності та його здійснення врегульовані чинними на момент виникнення спірних правовідносин Законом України «Про підприємства в Україні» від 27.03.1991 № 887-ХІІ та Законом України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-ХІІ, відповідно до яких створено та зареєстровано КП «Райагробуд» . Згідно зі ст.4 Закону України «Про підприємства в Україні», відносини пов'язані з підприємствами в Україні, регулюються цим Законом та іншим законодавством, що визначає особливості, строки й види діяльності підприємств в Україні. Як вбачається зі статуту КП «Райагробуд», підприємство не відноситься до сільськогосподарських підприємств і не входить до аграрного сектору економіки (розділи 1-3 Статуту), не займається виробленням сільськогосподарської продукції, основними видами діяльності є будівельні роботи та лісопильне виробництво. Правові акти, на які спирається відповідач, врегульовують майново-пайові відносини членів колективних сільськогосподарських підприємств до яких КП «Райагробуд» не відноситься. Положення Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», зокрема ст.ст. 5,7,8,9, на який посилається у своєму запереченні проти позову відповідач, також в першу чергу спрямовані на захист прав пайовиків: майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткові власності і його пайовий фонд складається з балансової вартості як основних виробничих та обігових фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання, скоригований на день вибуття працівника з господарства. Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член колективного сільськогосподарського підприємства набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке в Статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування та розпорядження). У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Тобто вказане законодавство також покликане забезпечувати дотримання прав і інтересів громадян щодо їх майнових паїв. Стаття 30 Закону України «Про власність» врегульовує право колективної власності та умови його здійснення. Трудовий колектив, який набуває прав колективного власника, становлять усі громадяни, які мають вклад у майні колективного підприємства. Колективний власник самостійно володіє, користується і розпоряджається об'єктами власності які йому належать. Стаття 23 Закону України «Про власність» встановлює, що у власності колективного підприємства є вироблена продукція, одержані доходи, а також майно, придбане на підставах, не заборонених законодавством. У майні колективного підприємства визначаються вклади його працівників. Розмір вкладу працівника у майні колективного підприємства визначається залежно від його трудової участі в діяльності державного або орендного підприємства, а також участі у збільшенні майна колективного підприємства після його створення. На вклад працівника колективного підприємства нараховуються і виплачуються проценти в розмірі, що визначаються трудовим колективом виходячи з результатів господарської діяльності підприємства. Працівникові, який припинив трудові відносини з підприємством виплачується вартість вкладу. Відповідно до ст.10 Закону України «Про підприємства в Україні» майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників, доходи, одержані від реалізації продукції, доходи від цінних паперів, кредити банків, капітальні вкладення і дотації з бюджету, надходження від роздержавлення і приватизації власності, придбання майна іншого підприємства, безоплатні або благодійні внески, інші джерела, не заборонені законодавчими актами України. Згідно ст.15 Закону України «Про підприємства в Україні» трудовий колектив, який набуває прав колективного власника, становлять усі громадяни, які мають вклад у майні колективного підприємства. Відповідно до п.2 розділу 3 Статуту КП «Райагробуд» (а.с. 106-116) джерелами формування майна підприємства являються, в тому числі, пайові внески і вклади учасників. Членами КП «Райагробуд», вклади (паї) яких визначено у майні цього підприємства, є 52 його працівники. Жоднjму з працівників, який припинив трудові відносини з підприємством, а також спадкоємцям померлих працівників вартість вкладу відповідно до ст.23 Закону «Про власність» виплачена не була. Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 р.) цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З моменту припинення трудових відносин, [PERSON] - 12.04.2000, [PERSON] -26.03.1998, вартість вкладу (паю) позивачам не виплачувалася, їхнє право на частку у спільному майні, в порядку ст.365 ЦК України, за рішенням суду не припинялося; будь-яких інших підстав припинення їхнього права на частку у спільному майні немає, тобто правовідносини відносно їхнього майнового права тривають до цих пір і регулюються нормами діючого ЦК України. Відповідно до ч.З ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст.ст. 361,364 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності та на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності чи вимагати виплати відповідної грошової грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом (майно є неподільним) або є неможливим. Таким чином, майнові права позивачів, які стверджені вищезазначеними доказами, порушуються відповідачем, який не визнає право позивачів на належні їм у майні підприємства частки (майнові паї) та не виплачує компенсацію вартості належних їм часток у майні підприємства. З урахуванням наведеного, суд визнає, що за кожним із позивачів слід визнати право на належні їм в майні КП «Райагробуд» майнові паї у вищевказаних розмірах, які слід стягнути на їх користь з відповідача відповідно до трудової участі [PERSON] та [PERSON] у підприємстві, а також - понесені ними документально підтверджені судові витрати (а.с. 24-25, 56-57), що складаються зі сплати державного мита (судового збору) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved