Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі Полтавської області про перерахунок державної та додаткової пенсії у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму. У позові вказав, що він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1- ї категорії та інвалідом ІІ групи. Інвалідність виникла внаслідок захворювання, пов»язаного з виконанням військового обов»язку по ліквідації аварії на ЧАЕС. Отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в Лубенському районі, згідно ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.11.2009 року, постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2010 року, йому перераховано та встановлено державну пенсію по інвалідності у розмірі 8-ти мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.4 ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткова пенсія на підставі ч.1 ст.50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 31.07.2009 року. Вказана пенсія повинна постійно коригуватись відповідно до збільшення прожиткового мінімуму та розміру мінімальної пенсії за віком. Однак, з 01.11.2009 року у зв»язку із збільшенням прожиткового мінімуму, відповідач не провів належне перерахування пенсії. На звернення позивача до відповідача з проханням перерахувати пенсію у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму, йому було відмовлено. На підставі викладеного позивач прохає суд визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі щодо перерахунку йому державної та додаткової пенсії у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму незаконною та зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі Полтавської області провести перерахунок та відповідні виплати державної пенсії та додаткової пенсії з урахуванням норм ч.3 ст.67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до збільшення розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом, починаючи з 01.01.2010 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити . Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. Надіслав до суду письмове заперечення у якому зазначено, що позовні вимоги [PERSON] не визнає повністю та прохає справу розглянути без участі представника управління. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, розглянувши подані документи та матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач являючись ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 ї категорії , маючи ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково (а.с.6-7), отримує пенсію відповідно до постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.11.2009 року (а.с.10-11), Постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2010 року (а.с.12-17) та ст.ст.50.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком на той час. Після перерахунку розміру його пенсії прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність підвищився: з 01.01.2010р. 695 грн., з 01.04.2010 року 706 грн., з 01.07.2010 року 709 грн., але псля цих підвищень відповідач не проводив перерахунок його пенсії. Позивач, вважаючи невірно нараховану йому пенсію, 12.08.2010 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі із заявою про її перерахунок (а.с.18), на що отримав відмову (а.с.9) . Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по ІІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно ч.1 ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами ІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. У відповідності до ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір пенсії повинен збільшуватись у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, отже перерахунок пенсії здійснюється з дня встановленого нового розміру прожиткового мінімуму. У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод Відповідно до ст. 46 ч.1 Конституції України ( 254к/96-ВР ) громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ). Суд вважає відмову відповідача у здійсненні перерахунку незаконною, оскільки з ст. ст.19,18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії вбачається, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на ЧАЕС. Крім цього, Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Закон України Про державний бюджет України на відповідний рік має вищу юридичну силу. Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсій учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС суд вважає, що застосуванню підлягають ч.1ст. 50 та ч.4 ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи', а не постанови КМ України, які звужують обсяг встановлених законом прав. При розгляді даної справи суд взяв до уваги принцип верховенства права передбачений ст.. 8 Конституції України. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідача слід зобовязати здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2010 року. Оплату судових витрат у вигляді витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді взяв на себе позивач і не прохає їх стягувати з відповідача. Позивач при подачі позову як і відповідач звільнені від оплати судового збору, при таких обставинах, суд вважає за можливе судовий збір по справі віднести за рахунок держави.

Outcome: approved