Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, посилаючись на зобовязання, що виникають із заподіяння шкоди, просить стягнути з відповідача, як юридичної особи, що прийняла на зберігання речовий доказ по кримінальній справі - належний йому на праві приватної власності автомобіль [NUMBER], завдану внаслідок розкрадання запасних частин до згаданого автомобіля матеріальну шкоду в розмірі 40 075 грн. 99 коп. та понесені ним по справі судові витрати загальною сумою 820 грн. Заявлені вимоги, підтримані позивачем в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачем норм законодавства, що регулюють порядок зберігання речових доказів по кримінальній справі. Посилаючись на те, що автомобіль був вилучений у нього і поміщений на зберігання на штрафмайданчик Комсомольського МВ УМВС за відповідною постановою органу досудового слідства, відповідач, як юридична особа, з вини якої не було забезпечене належне зберігання речового доказу, має нести перед ним, як перед власником, майнову деліктну відповідальність. Відповідач позов не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні на позовну заяву (а.с.67). Через відсутність власної вини та підстав для цивільно-правової відповідальності в задоволенні позову [PERSON] просить відмовити повністю. Представник ГУ Держказначейства залишила вирішення спору на розсуд суду. Представник Страхової компанії до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 55). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши надані ними на обґрунтування заявлених вимог та заперечень докази, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER]. 31 серпня 2009 року гр. [PERSON], керуючи за довіреністю (а.с. 70) належним [PERSON] автомобілем [NUMBER], порушив правила дорожнього руху і скоїв ДТП (а.с 6-11), за наслідками якої заступником начальника відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Полтавській області була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Постановою слідчого від 02.10.2009 року автомобіль MERCEDES - BENZ 311CDI відповідно до положень ст.79 КПК України був визнаний речовим доказом по кримінальній справі і переданий на зберігання на майданчик тимчасового утримання Комсомольського МВ УМВС (а.с. 69). Порядок зберігання речових доказів по кримінальним справам регулюється рядом відомчих нормативних актів, основним з яких є Інструкція про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів по кримінальним справам, цінностей та іншого майна органами попереднього слідства, дізнання і судами, затв. Генеральним Прокурором СРСР, Міністром Внутрішніх справ СРСР, Міністром Юстиції СРСР, Головою ВС СРСР, Першим заступником Голови КДБ СРСР від 18 жовтня 1989 № 34/15 /далі по тексту Інструкція/. Згідно з п.13 Інструкції при зберіганні та передачі речових доказів приймаються заходи, що забезпечують збереження у вилучених обєктів ознак та якостей в силу яких вони мають значення речових доказів по кримінальним справам, рівно як і збереження самих речових доказів /якщо вони не можуть бути передані на збереження потерпілим, їх родичам або іншим особам та організаціям/. Речові докази зберігаються при кримінальній справі, а в разі їх громіздкості або інших причин передаються на зберігання, про що складається протокол. Заперечуючи проти позову, представник відповідача послався на те, що будь-який штрафмайданчик в підпорядкуванні Комсомольського МВ УМВС не знаходиться, хоча і не заперечив також тієї обставини, що після порушення кримінальної справи автомобіль [PERSON] в якості речового доказу знаходився на охоронюваній території Комсомольського МВ УМВС. В судовому засіданні було встановлено також і не заперечувалось сторонами, що 23 жовтня 2009 року під час огляду транспортного засобу були виявлені ознаки стороннього доступу до автомобіля пошкодження опломбованих печаток, відкриті капот та пасажирські дверцята, і як наслідок викрадення ряду запасних частин. Як пояснив суду представник відповідача, наказ про призначення особи, відповідальної за збереження речових доказів, в даному випадку автомобіля, який знаходився на відкритій, охоронюваній території Комсомольського МВ УМВС, по міськвідділу відсутній. За фактом вчиненої крадіжки 05.11.2009 року слідчим СВ Комсомольського МВ УМВС була порушена кримінальна справа за ознаками ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою проникнення у сховище (а.с. 13). Станом на день розгляду справи судом провадження у згаданій справі зупинене до встановлення особи, що скоїла злочин (а.с. 17). Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] та підставу цивільно правової відповідальності через наявність вини відповідача, яка виявилась у бездіяльності Комсомольського МВ по збереженню майна, що потягло за собою наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди позивачу. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються главою 82 розділу Ш ЦК України, яка присвячена зобовязанням, що виникають із завдання шкоди /в даному випадку майну потерпілої особи/. Відповідач прийняв на себе обовязки по збереженню речового доказу в силу Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, але всупереч п.13 Інструкції не прийняв заходи, що забезпечують збереження згаданого майна. Отже, в даному випадку відповідальність настає відповідно до положень ст. 1176 ЦК України, як спеціальної норми відносно загальних правил деліктної відповідальності. Відповідно до Положення про Комсомольський МВ УМВС, затв. Наказом в.о начальника ГУ МВСУ в Полтавській області від 13.11.2008 року (а.с. 48) Комсомольський МВ УМВС є юридичною особою і має самостійний баланс (а.с. 49-53) Згідно ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури або суду. Згідно із п.6 ст.1176 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання попереднього слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підстав. Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, як вони визначені ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже Комсомольський МВ УМВС, як юридична особа, яка прийняла на зберігання речовий доказ по кримінальній справі, і внаслідок бездіяльності не прийняла заходи, що забезпечують його належне збереження, має відповідати за завдану шкоду на загальних умовах деліктної відповідальності. Розмір майнової шкоди а саме вартість викрадених запасних частин доведена по справі рахунком-калькуляцією і відповідно до положень ст.59 ЦПК Україгни згаданий письмовий доказ прийнятий судом в якості допустимого доказу, що підтверджує вартість заподіяної майнової шкоди, становить суму 40 075 грн. 99 коп. (а.с. 18), і підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України стягненню на користь позивача підлягають також судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката (а.с.19), залученням спеціаліста (а.с. 21) та витрат на ІТЗ (а.с. 2) загальною сумою 820 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved