Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-31 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 15.10.2007 р. помер її батько [PERSON] Після цього вона випадково виявила договори купівлі-продажу, за якими 12.02.2003 р. її батько продав [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельну ділянку площею 0,062 га для ведення садівництва та розташований на ній і незавершений будівництвом садовий будинок, які знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, садівничий кооператив «Ромашка», за №1046. Також вона знайшла розписку [PERSON]О і [PERSON] про те, що вони 12.02.2003 р. позичили у її батька гроші 5000 доларів США і зобовязались повернути померлому таку ж суму грошей у строк до 31.12.2003 р. Вона зрозуміла, що при укладенні договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку відповідачі не виконали своїх зобовязань щодо повної оплати вартості зазначеного майна її батькові та не доплатили йому 5000 доларів США. З наведених підстав, з урахуванням уточнень позовних вимог, позивачка просила визнати недійсними зазначені вище договори купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку, укладені між її батьком та відповідачами. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідачі позов не визнали, посилаючись, що він необгрунтований і крім того, що позивачкою без поважних причин пропущено строк позовної давності. Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до розяснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час укладення договорів, недійсною є та угода, ще не відповідає вимогам закону, в тому числі ущимлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. №3. чинної на час укладення оспорюванних договорів купівлі-продажу, зазначено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому у кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків У нотаріально посвідченому 12.02.2003 р. і укладеному між [PERSON] С А з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] - з другої сторони договорі купівлі-продажу садового будинку зазначено, що продаж цього майна вчинено за 48275 грн., які продавець отримав повністю до підписання цього договору від покупців. Також в договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 12.02.2003 р між тими ж сторонами зазначено, що продаж вчинено за 1000 грн., які [PERSON] повністю отримав до підписання цього договору від [PERSON] Допустимих доказів на спростування наведених обставин позивачкою суду не надано, (а с. 70, 76). Зміст розписки, на яку посилається позивачка, не підтверджує її доводів про неналежне виконання умов договорів купівлі-продажу відповідачами, (а с. 4 зв.) Більш того, неналежне виконання стороною зобовязань за договором купівлі - продажу щодо оплати вартості товару згідно чинного на час укладення договорів законодавства не було підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають задоволенню. Посилання відповідачки на пропуск позивачкою строку позовної давності і застосування цієї обставини, як підстави для відмови у задоволенні позову, суд до уваги не приймає тому, що позовні вимоги не обгрунтованні, а тому в задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав, а не з підстав пропуску строку позовної давності.

Outcome: dismissed