Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до управління ПФУ в Томаківському районі, і просить суд, постановити рішення, яким задовольнити його позов до управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області про поновлення порушеного права на отримання надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області здійснити йому нарахування та виплатити надбавку до пенсії як дитині війни за період з 01 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по день звернення з позовом до суду, тобто по 01 вересня 2010 року, відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих ним сум за вказаний вище період часу. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона народилася 20 жовтня 1933 року, і відповідно до статті 1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни », як громадянин України , якому на день закінчення /2 вересня 1945 року / Другої світової війни було менше 18 років , являється дитиною війни . Вказаний вище Закон набрав чинності з 01.01.2006 року , і з цього часу позивач має правовий статус « дитини війни», що підтверджується копією його паспорту та копією його пенсійного посвідчення з відповідною відміткою . У відповідності зі статею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення / надбавки / до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсіїї за віком . Але за період дії Закону , тобто з 1 січня 2006 року надбавку до пенсії у такому розмірі позивач не отримував, а тому звернувся до управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі з заявою про нарахування та виплату йому неотриманої надбавки до пенсії за період часу з 1 січня 2006 року і по теперішній час . Як вбачається із письмової відповіді управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі у нарахуванні та виплаті надбавки до пенсії як дитині війни позивачу відмовлено з тих підстав , що нарахування та виплата надбавки у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за минулий час законодавчо не була врегулювана , а при нарахуванні надбавки до пенсії дітям війни /починаючи з 22 травня 2008 року і по теперішній час /управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі керується п.8 постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року « [PERSON] питання соціального захисту окремих категорій громадян », згідно з якою щомісячне підвищення до пенсії дітям війни проводиться в таких розмірах : з 22 травня -48,10 грн., з 1 липня -48 ,2 грн. та з 1 жовтня 2008 року і далі -49,8 грн. Але вказані вище розміри надбавки до пенсії є меншими , ніж 30 відсотків мінімальної пенсії за віком , яка в період часу з травня до грудня 2008 року становила від 482 грн. до 498 грн. , а в 2009 році - 498 грн., тобто щомісячний розмір надбавки до пенсії мав становити від 144,30 грн. до 149,30 грн. , а не ту щомісячну суму надбавки , яку позивач фактично отримує. Крім того , відповідач вважає , що за період часу до 28 травня 2008 року / коли була прийнята постанова Кабінету Міністрів №530 / позивач взагалі не має права на отримання надбавки до пенсії. Відмову відповідача у нарахуванні та виплаті позивачуі надбавки до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком він вважає неправомірною і такою, що порушує його право на отримання державної соціальної підтримки у вигляді надбавки /підвищення / до пенсії у розмірах, передбачених діючим законодавством, а тому змушений звернутись з позовом до суду за захистом свого порушеного права . Позивач надала суду заяву, в якій зазначено, що вона підтримує свій позов повністю і прохає суд задовольнити його в повному обсязі, а дану позовну заяву розглядати без його участі. Представник управління ПФУ у Томаківському районі до суду не з»явився, надавши при цьому суду письмове заперечення, в якому зазначено, що він проти позову [PERSON] заперечує, посилаючись на наступне. Позивач дійсно перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком з 20.10.1988 року, перераховану відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Підвищення відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачу призначено з 01.01.2008 року в розмірі 47,00 грн. (в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни), з 01.04.2008 року 48,10 грн., з 01.07.2008 року 48,20 грн., з 01.10.2008 року - 49,80 грн. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції цього Закону від 28.12.07, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. При цьому, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції цього Закону до 01.01.08 було передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідач звертає увагу суду на те, що в самому Законі України «Про соціальний захист дітей війни» не було визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус «Діти війни». Визначення мінімального розміру пенсій за віком надано лише в статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом. Сам механізм призначення пенсійних виплат, не можна призначати пенсію за відсутності чітко регламентованого законом механізму її визначення. Не було жодного нормативного акту, який би вніс корективи та визначив нарешті, чіткий порядок розрахунку надбавки та який саме мінімальний розмір пенсії за віком мається на увазі в Законі України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки Пенсійний Фонд не має права самостійно обирати методику розрахунків пенсійних виплат. Крім того, при розгляді справи представник відповідача просить суд, врахувати те, що ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Розпорядником бюджетних коштів є Державне казначейство України. Бюджет Пенсійного Фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного Фонду України джерел, відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного Фонду України. Отже, у зобовязанні виплатити підвищення, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до врегулювання цього питання на законодавчому рівні, органи Пенсійного фонду України, зокрема, Управління не є належним відповідачем. Також, представник відповідача просить звернути увагу суду на те, що відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.07 № 1261 органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які у своїй діяльності керуються виключно нормами чинного законодавства, і внесення змін до будь-яких відповідних законодавчих актів не відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України. З 01.01.08 набув чинності Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про статус дітей війни», відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який визначається Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. На виконання вказаного Закону всім пенсіонерам, на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни» проведено перерахунок пенсій. Такий перерахунок, з урахуванням щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 47,00 грн. проведено й позивачеві. До того ж, представник відповідача у своєму письмовому запереченні прохає суд, взяти до уваги лист Міністерства юстиції України від 31.08.07 №21-46-561, отриманого на запит Пенсійного фонду України, у якому також висловлена позиція Міністерства юстиції України щодо можливості вирішити питання виплати підвищення передбаченого статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» шляхом внесення змін до даного Закону, які й були внесені Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набув чинності з 01.01.08 року. Представник відповідача в своєму письмовому запереченні просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Позивач дійсно перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком з 20.10.1988 року, перераховану відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Позивач у справі, має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком , починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , потім з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року , а далі з 1 січня 2009 року і по теперішній час , виходячи із наступних правових підстав . Згідно з пуктом 12 ч.1 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на 2007 рік було призупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням статті 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що в 2007 році підвищення до пенсії , або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги , яка виплачується замість пенсії , відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни » виплачується особам , які є інвалідами / крім тих , на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» / , у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки , встановленої для учасників війни. Разом з тим , рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» про призупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік визнано таким , що не відповідає Конституції України . В подальшому відповідно до п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було викладено в наступній редакції: «Дітям війни / крім тих , на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»/ до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії , виплачується підвищення у розмірі надбавки встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із Законів». Але рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року , положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни » визнані такими , що не відповідають Конституції України . Вказані вище рішення Конституційного суду № 6-рп від 9 липня 2007 року та №10-рп від 22 травня 2008 року є обовязковими до виконання на території України , остаточними і не можуть бути оскарженими. Крім того , ці рішення мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами , які виникли внаслідок дії положень статей зазначених Законів , що визнані неконституційними . Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти , або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом рішення про їх неконституційність. Тобто, з дня визнання Конституційним судом неконституційними норм Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік» , ці норми Закону втратили чинність , і саме з цього часу / з 9 липня 2007 року / особам які мають статус дитини війни поновлено право на отримання щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком . Таким чином , у межах строків позовної давності за період часу, з 07 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідач відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зобовязаний нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по виплаті надбавки до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Крім того, зважаючи на те , що відповідач не в повному розмірі виплачував надбавку до пенсії в 2008, в 2009 та в поточному 2010 році , то за цей час він також повинен зробити перерахунок та виплатити заборгованість у вигляді різниці між надбавкою до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та фактично виплаченою за минулий час надбавкою. Відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» встановлено , що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих , хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення , визначається у розмірах , що діяли у грудні 2008 року , тобто цей розмір складав 498 грн. Зміни до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2009 році не вносились , а тому виплата надбавки до пенсії за 2009 та за 2010 рік / на час звернення з позовом до суду / має виплачуватись відповідачем також у розмірі , що складає 30 відсотків мінімальної пенсії за віком . Посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів №430 від 28 травня 2008 року «[PERSON] питання соціального захисту окремих категорій громадян » щодо виплати надбавки до пенсії у розмірах , вказаних в названій постанові /з 22 травня 2008 року -48,10 грн.,з 1 липня 48,20 грн. і з 1 жовтня 2008 року 49,80 грн./ є необгрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства та Конституції України . Постанова Кабінету Міністрів є підзаконним актом і не відповідає ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , тобто видана в порушення ст.8 Конституції України , в якій зазначено принципи верховенства права . Відповідно до п.4 ст.8 ЦПК України , у разі невідповідності правового акта Закону України суд застосовує акт законодавства , який має вищу юридичну силу . Положення вказаної вище Постанови Кабінету Міністрів протирічать також рішенню Конституційного Суду від 22 травня 2008 року № 10-рп . Крім того , слід зазначити , що статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Кабінету Міністрів було надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Тобто , вказана вище норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат , вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати, тоді як розмір соціальних виплат згідно із Законом «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком, а тому розміри надбавки, встановлені постановою Кабінету Міністрів №530 від 28 травня 2008 року, на які посилається відповідач у своїй відмов, не можуть застосовуватися до даної категорії осіб , тобто дітей війни. Необгрунтованою є відмова позивача і в частині виплати позивачу щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з посиланням на частину частину 3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування » , яка передбачає , що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій і що для розрахунку розмірів пенсій або підвищень за іншими Законами України цей мінімальний розмір не застосовується . Вихідним критерієм обчислення надбавки до пенсії має бути мінімальна пенсія за віком. Її мінімальний розмір згідно ст.78 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року встановлений у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Тому при обчисленні розміру надбавки до пенсії , передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , встановлений у законі « Про Державний бюджет України» на відповідний рік і з якого і визначається мінімальна пенсія за віком. Посилання відповідача на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань судом не приймається до уваги, оскільки реалізація особою права, яке повязано з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Пенсійний фонд України діє відповідно до Положення „Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення щодо призначення донарахування перерахунку пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача, що є підтвердженням того, що Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області є належним відповідачем по даній справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved