Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Прокурор Сарненського району в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 28.02.2009 року. Прокурор в судове засідання не зявився, звернувся з письмовими клопотаннями про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі надав суду письмові заперечення, в яких з посиланням на ст. 95 Конституції України, ст. 4 Бюджетного кодексу України, норми бюджетних законів України на 2006-2008 роки, Постанову КМ України № 530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" позов не визнав, зазначив про відсутність правових підстав для здійснення спірних виплат у обсязі, заявленому позивачем, відсутність бюджетних коштів, призначених на ці виплати, відсутність затвердженої законодавством величини мінімальної пенсії за віком. Просить справу слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 1 Закону України № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" встановлено, що особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років, є дитиною війни. З матеріалів справи вбачається, що позивачі є особами, на яких поширюється зазначена норма закону, що підтверджується відповідними відмітками в пенсійних посвідченнях та паспортними даними позивачів. Таким чином, позивач має право на соціальну гарантію, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", згідно якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Дію зазначеної статті було зупинено на 2006 рік Законом України № 3235-IV від 20 грудня 2005 року "Про Державний бюджет України на 2006 рік". Законом України № 3367-IV від 19 січня 2006 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" пункт 17 статті 77 Закону України N 3235-IV від 20 грудня 2005 року був виключений з одночасним викладенням ст. 110 цього Закону в новій редакції, відповідно до якої пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Положення статті 110 Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік" на предмет конституційності не розглядались, у встановленому порядку неконституційними визнані не були та своєї чинності не втратили. Оскільки чинним законодавством не було визначено порядку нарахування і виплати у 2006 році щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо розглядуваного підвищення до пенсії за 2006 рік. Пунктом 12 статті 71 Закону України № 489-V від 19 грудня 2006 року "Про державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено на 2007 рік. Статтею 111 Закону № 489-V було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року "У справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян)" були визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 та ст. 111 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік. Положення статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 9 липня 2007 року. А відтак, з цієї дати позивачі набули у 2007 році право на підвищення до пенсії у відповідності до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Пунктом 41 розділу II Закону України № 107-VI від 28 грудня 2007 року "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року "У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України)" положення пункту 41 розділу II Закону № 107-VI визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Таким чином право на підвищення розміру пенсії у 2008 році у позивачів виникло у період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. В силу вимог ст. 87 Закону України № 1788-XII від 5 листопада 1991 року "Про пенсійне забезпечення", ст. 46 Закону України № 1058-IV від 9 липня 2003 року "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, тому позивачем не пропущений строк звернення до суду за захистом. Доводи відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі про те, що відсутня затверджена законодавством величина мінімальної пенсії за віком, від якої має бути обраховано 30 відсотків підвищення до пенсії дітям війни, не заслуговують на увагу. Згідно з ч. 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України № 966-14 від 15 липня 1999 року "Про прожитковий мінімум" для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум. Розміри прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначені ст. 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Отже, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути обраховано 30 відсотків підвищення до пенсії дітям війни, є встановлений законом прожитковий мінімум. Як вбачається із довідок відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі, позивач у 2008 та 2009 роках не отримували надбавок до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, визначених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Доводи відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі щодо неможливості задоволення позовних вимог у звязку з відсутністю бюджетних коштів, призначених на ці виплати, судом не приймаються до уваги. Суд вважає необхідним визначити, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Посилання відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі на положення Постанови КМ України № 530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" про встановлення обмежених розмірів доплат до пенсії не заслуговують на увагу, оскільки згідно ст. 4 ЦК України у разі виникнення колізії між підзаконним нормативно-правовим актом та законом, застосуванню підлягають положення закону. Крім того, згідно ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 3 Постанови КМ України № 1261 від 24 жовтня 2007 року "Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України" основними завданнями Пенсійного фонду України є призначення (перерахунок) пенсій та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій. Постановою правління Пенсійного фонду України № 11-2 від 27 червня 2002 року "Про утворення головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі" встановлено, що головні управління Пенсійного фонду України в областях організовують роботу підвідомчих управлінь Фонду в районах, містах і районах у містах щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій. В цей же час одним із основних завдань управління Пенсійного фонду України у районах у відповідності до затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду № 8-2 від 30 квітня 2002 року "Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах" є призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсій відповідно до чинного законодавства. Оскільки згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни виплачується надбавка саме до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, суд приходить до висновку, що обовязок нарахування та виплати зазначеної надбавки лежить на Управлінні Пенсійного фонду України в Сарненському районі, а відтак позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є безпідставними. Бездіяльність відповідача Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі щодо не нарахування та невиплати позивачам підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 28.02.2009 року включно слід визнати протиправною та зобовязати цього відповідача нарахувати та виплатити позивачам недоплачену надбавку із урахуванням проведених виплат за вказані періоди.

Outcome: approved