Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

08.06.10 до Заводського районного суду м. Миколаєва звернулося ТОВ „Намив-1 із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. У судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідач володіє квартирою № 112, яка розташована у будинку № 18-6 по вул, Лазурній у м. Миколаєві. Вказаний будинок перебуває на балансі позивача, який надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Позивач в порушення норм Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, Закону України „Про житлово- комунальні послуги сплату за надані послуги не проводить, в звязку з чим перед позивачем утворилася заборгованість з 01.06.07 по 31.03.10 в сумі 1071,71 грн. Відповідач пояснив, що він дійсно володіє вищевказаною квартирою близько 8- 10 років. Не сплачує позивачу за надані послуги в звязку з тим, що йому ніхто не пропонував укласти відповідний договір з визначеними правами та обовязками сторін. До того ж, як на його думку, за послуги низької якості він платити не повинен. Зазначив, що кошти на утримання будинку збираються його мешканцями самостійно при необхідності виконання ремонтних робіт. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні послуги з утримання будинку № 18-6 по вул. Лазурній у м. Миколаєві надаються позивачем. У вказаному будинку розташована квартира № 112, яка належить відповідачеві на праві власності близько 8-10 років. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач заборгував позивачеві оплату за представлені послуги по утриманню будинку в сумі 1071,71 грн. з 01.06.07 по 31.03.10. Письмовий договір про надання послуг між позивачем та відповідачем не укладався. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також- їхні права та обов'язки визначаються Законом України „Про житлово-комунальні послуги (далі - Закон). Згідно із ч. 2 ст. 20 Закону одним з обовязків споживача житлово-комунальних послуг є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору. З пояснень відповідача встановлено те, що про факт надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території позивачем він знав, з питання укладення договору із заявою до позивача не звертався. Пояснення позивача про те, що основною причиною, по якій він не платить за послуги є надання послуг неналежної якості, суд до уваги не приймає по причині ненадання доказів цього. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього кодексу. Крім того, ст. 18 Закону встановлений відповідний порядок фіксації фактів надання послуг неналежної якості шляхом складання актів-претензій. З огляду на вищевикладене відповідач, як власник квартири у багатоквартирному житловому будинку, зобовязаний приймати участь в оплаті послуг на його утримання та утримання прибудинкової території. На підставі викладеного,

Outcome: approved