Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

12.07.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстрований 13.07.1999 року Універсальною біржею «Південь», відповідно до якого позивачка є покупцем зазначеної квартири. Умови договору сторонами повністю виконані, договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації, і лише недавно позивачка дізналася, що договір потребує нотаріальної форми посвідчення. Але, відповідачі не бажають звертатися до державної нотаріальної контори. Посилаючись на вимоги ст. ст. 657, 220 ч,2 ЦК України, позивачка в попередньому судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилися. Згідно заяв, що надійшли на адресу суду, просили розглянути справу за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Третя особа без самостійних вимог - Універсальна біржа «Південь» в попереднє судове засідання не з'явилася, причини неявки суду невідомі, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON], як покупцем, та відповідачами [PERSON], [PERSON], як продавцями, 13.07.1999 року був укладений письмовий договір купівлі - продажу вище зазначеної квартири, який зареєстрований Універсальною біржею "Південь". Проте, в порушення вимог ст.227 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, що діяв на час укладення угоди, оформлення вищевказаного договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до правовідносин, які продовжують існувати застосовуються норми нового ЦК України. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майьз укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та держав- / реєстрації. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріаль-е посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч.1 ст. 220 ЦК України). Але, ч.2 ст.220 ЦК України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким відповідачі передали позивачці у власність обумовлену угодою квартиру, а позивачка передала останнім визначену грошову суму (протилежного в судовому засідання не встановлено), але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 220, 657 ЦК України позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved