Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

Бориспільський міжрайонний прокурор Київської області звернувся до суду в інтересах гр. [PERSON] до [PERSON] з позовом про визнання недійсним договору дарування домоволодіння. Під час розгляду справи, 07.01.2009 року [PERSON] померла. Судом було залучено в якості позивача правонаступника [PERSON] - [PERSON], який, уточнивши позовні вимоги, просить визнати недійсним Договір дарування від 21.03.2007 року, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар домоволодіння № 16 по вул. Рудяківській в с. Мирне Бориспільського району Київської області, як такий, що укладений під впливом тяжких обставин на вкрай невигідних для неї умовах. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що на березень 2007 року [PERSON] виповнилось майже 84 роки, вона напівглуха, напівсліпа людина похилого віку, яка не могла пересуватись без допомоги милиць, не має родичів, тобто вона не могла доглядати, а ні сама себе, ні будинок. '' В будинку проживали наймачі - сім я [PERSON], які постійно заважали [PERSON] існувати в своєму будинку, а спроби їх виселити в судовому порядку результатів не дали, в звязку з чим [PERSON] звернулася до дільничного інспектора міліції [PERSON], відповідача по справі. Останній скориставшись становищем [PERSON], вмовив останню подарувати будинок. Виконавши обіцянки в частині виселення [PERSON], поставив на будинок броньовані двері, перешкоджаючи [PERSON] в доступі до нього. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] просили задовольнити позов, підтримавши письмовий текст позовної заяви та пояснивши, що Договір дарування від 21.03.2007 року має бути визнаний судом недійсним на підставі ст.233 ЦК України. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в суді проти позову заперечили, пояснивши, що [PERSON] добровільно подарувала домоволодіння, на момент укладення договору ніяких тяжких обставин для неї не було, та надали письмовий текст заперечень. Крім того, ним пропущено строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 21 березня 2007 року між [PERSON], яка померла 07.01.2009 року, правонаступником якої є позивач [PERSON], та відповідачем, [PERSON], був укладений Договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мирне, вул. Рудяківська, 16. Договір був посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 1241. Будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 362, виданого 05.03.2007 року Мирненською сільською радою Бориспільського району Київської області, яке зареєстроване в Бориспільському РБТІ Київської області 15.03.2007 року зареєстраційним № 18038367 в книзі № 2, номер запису 482. В будинку, який належав [PERSON], проживав і з 1998 року був зареєстрований [PERSON]. Коли відносини між ним та [PERSON] значно погіршились, остання звернулась до суду з позовом про виселення [PERSON] з її жилого будинку. Проте, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21.11.2005 року у задоволенні заявленого позову їй було відмовлено, адже [PERSON] був визнаний таким, що набув прав наймача жилого приміщення. Саме ця обставина примусила її укласти з [PERSON] оспорюваний договір. Адже можливість виселення [PERSON] вона набувала лише у разі зміни власника будинку. Для цього вона звернулась до [PERSON], який з 2006 року був призначений на посаду дільничного інспектора міліції, що відповідачем не заперечувалось. Інакше вчинення дарування на користь [PERSON] було невигідним для неї, адже здійснювалось воно безоплатно зовсім сторонній особі, сторони між собою в жодних відносинах не перебували. Своєї мети [PERSON] досягла, коли рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21.08.2007 року [PERSON] було виселено зі спірного будинку. В звязку з чим є підстави дійти висновку, що договір дарування жилого будинку був укладений [PERSON] під впливом тяжкої обставини на вкрай невигідних умовах без наміру створення правових наслідків. Висновки суду відповідачем в суді спростовані не були, а також підтверджуються матеріалами перевірки прокуратури. Як зазначено в ч.І ст.202 ЦК України, правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч.З ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За правилами ч.І ст.233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Отже, на підставі викладеного, договір дарування жилого будинку підлягає визнанню недійсним з підстав, передбачених ст.233 ЦК України. Стосовно строку позовної давності, який для вимог про розірвання договору дарування становить один рік, то суд вважає, що позивачем він не пропущений оскільки він дізнався про порушення своїх прав після залучення у справу в якості позивача, як правонаступника. З урахуванням наведеного, на підставі, ст.ст.202 ч.І, 215 ч.З, 233 ч.І, 728 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved