Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

17 серпня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Добропільському районі Донецької області про неправомірну бездіяльність державного органу і зобов'язання нарахування щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни. В обгрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що за ним визнано статус "Дитина війни", у зв'язку з чим перебуває на обліку в УГІФУ в Добропільському районі Донецької області. Згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни", має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, яка фактично не нараховувалась. Позивач посилається на Рішення Конституційного Суду України № 6-пр/2007 від 9 липня 2007 р. та № 10-рп/2()08 р. від 22 травня 2008 р.. згідно яких визнано неконституційними норми статей Законів України Про державний бюджет України на 2007, 2008 роки, що стосується призупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідач відмовляється провести перерахунок та виплату передбаченої Законом зазначеної доплати до пенсії. Позивач просить суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача УПФУ в Добропільському районі у ненарахуванні належної щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 01 січня 2008 року по 31 липня 2010 року. Зобов'язати УПФУ в Добропільському районі перерахувати та сплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 26 лютого 2009 року, з 1 лютого 2010 року по 31 липня 2010 року. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги з тих же підстав, просив їх задовольнити. Представник відповідача за дорученням - головний спеціаліст-юрисконсульт управління Пенсійного фонду України в Добропільському районі Донецької області [PERSON] А.1... в судовому засіданні заперечувала проти позову та надала письмові заперечення. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові заперечення та інші матеріали справи, перевіривши доводи позивача, та заперечення представника відповідача, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач відноситься до соціальної групи «Діти війни» відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується відміткою у посвідченні. Законом України "Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004, який набрав чинності з 01.01.2006, встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Відповідно до ст. 6 Закону України '"Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Тобто, позивач має право отримувати державну соціальну підтримку передбачену ст. 6 зазначеного Закону. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує надбавку до пенсії - щомісячну державну соціальну допомогу, яку виплачує управління Пенсійного фонду України в Добропільському районі в розмірі 10 % з 01.01.2008 року по 31.03.2008 року в сумі 47 грн., з 01.04.2008 року по червень 2008 року в сумі 48,10 грн.. з 01.07.2008 року по вересень 2008 року в сумі 48,20 грн., з 01 жовтня 2008 року в сумі 49,80 грн. довічно. Закон України від 19.12.2006 року № 489-У «Про державний бюджет України на 2007 рік», пунктом 12 статгі 71 призупинив дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але Конституційний суд України рішенням № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року визнав вказане положення таким, що не відповідає Конституції України. Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Розглядаючи вимоги щодо стягнення допомоги за 2007 рік суд вважає, що позивач має право на одержання державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня по 31 грудня 2007 року. За приписами абзацу 1 частини 5, частини 3 статті 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19 грудня 2006 року (у редакції Закону України від 15 березня 2007 року N 749-У, який набрав чинності 28 березня 2007 року) для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статгі 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для осіб, які втратили працездатність затверджений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: з 1 січня 2007 року - 380 грн., з 1 квітня 2007 року -406 грн., з 1 жовтня 2007 року -411 грн. Таким чином, для позивача розмір підвищення до пенсії повинен був розраховуватися, виходячи із наведених розмірів. Щодо позовних вимог позивача про визнання дій УПФУ в Добропільському районі протиправними та про відмову в перерахунку щомісячної державної допомоги за статус «Діти війни» на 2008 рік, суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-17 внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», було передбачено, що «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни». Відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війн^ нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу PCP за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в рокА Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, и»^ виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншщ^ учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України А» 10-рп від 22 травня 2008року визнані такими, що не відповідають Конституціу України (є неконституційними), положення, зокрема, пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до принципу дії нормативно-правового акту у часі, у зв'язку з прийняттям нової редакції статті 6 Закону\ України «Про соціальний захист дітей війни» (підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет Україну на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), редакція зазначеної статті що існувала до 1 січня 2008 рокл втратила свою чинність. На підставі Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року втратила чинність нова редакцій статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», внаслідок чого відновлена попередня редакція закону, з дня визнаннкч цих положень Рушенням Конституційного Суду України не конституційними, а саме починаючи з 22 травня 2008 року. Таким чином, право позивача на виплату підвищення до пенсії за віком як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за> віком виникло з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31.12.2008 р. З приводу спірних правовідносин щодо недоотриманого підвищення до пенсії як дитині війни в 2009 році суд. вважає що > нарахування повинно було здійснюватись відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі ЗО % > мінімальної пенсії за віком з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року з наступних підстав. Ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 ! році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної ! заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджегними програмами. Названа норма » передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, необхідним критерієм розрахунку яких є розмір Ў мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат ! згідно ?3 законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, право позивача на нарахування за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 року відновилося з дня прийняття рішення Конституційним Судом України по справі N 10-рп/2008 від 22.05.2008. але в межах при цьому в тому правовому режимі, який1 існував до дня набрання сили змін, визнаних в подальшому неконституційними. На час розгляду цієї справи у суді, розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму \\ встановленого для осіб, що втратили працездатність. Частиною 1 етапі 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлений у 2009 році ) прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в ^ розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20 жовтня 2009 року № ^ 1646-У1 встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 листопада 2009 року у розмірі 573 гри. Аналогічно такі правовідносини регулюються і з 01 січня 2010 року по 31 липня 2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial