Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

В липні 2010 позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що їй, на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2000 р. належить квартира 48 по вуя. Зелінського, буд. З в м. Маріуполі. Відповідач [PERSON] - син позивачки, будучі зареєстрована зазначеній квартирі, в ній не проживає без поважних причин з 2008 р., що підтверджується відповідним актом ЖКП-2. Його речей в квартирі немає. Він не сплачує комунальні платежі. 13 зв'язку із реєстрацією сина в спірній квартирі, позивачка не має можливості розпорядитися квартирою на свій розсуд. Тому просила усунути перешкоди в праві користування та розпорядження квартирою, визнавши відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у зазначеній квартирі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала, пояснивши у відповідності із заявою. Просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що при придбанні спірної квартири були зазначені гроші, які відповідачеві передав його батько - 1000 доларів США, а квартира куплена за 2200 доларів США. Тому, вважаючи себе фактичним співвласником квартири, просив в позові відмовити. В квартирі він можливості проживати не має, оскільки вона однокімнатна, та в ній проживає співмешканець позивачки. З цих підстав він не сплачує комунальні платежі. Представники третіх осіб: ЖКП-2 Приморського району та СПРФО Приморського РВ в судове засідання не з'явилися, будучі повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином. Причин неявки до суду представник ЖКП-2 суду не представив. Представник СПРФО Приморського РВ в своєму письмі зазначив, що СПРФО не є юридичною особою, та не може приймати участі в судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступних правових норм та встановлених судом обставин справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що, згідно договору купівлі- продажу від 18.09.2000 р. позивачці [PERSON] на праві власності належить однокімнатна квартира 48 по вул. Зелінського, буд. 3 в м. Маріуполі (а.с. 8). Особовим рахунком підтверджується, що в зазначеній квартирі з лютого 2008 р. зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до акту ЖКП-2 Приморського району м. Маріуполя, [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає з 2008 р. (а.с. 6). Не заперечується сторонами, що відповідач не сплачує за комунальні послуги, та що його особистих речей в квартирі немає. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки відповідач права власності на зазначене майно не має, та не іншого перед судом не довів, а власник квартири заперечує проти реєстрації в ній відповідача, то право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив користування жилим приміщення в спірній квартирі із зняттям його з реєстраційного обліку. Суд не приймає до уваги пояснення свідка [PERSON], оскільки вважає їх не переконливими в зв'язку із тим. шо не підтверджуються іншими доказами. У зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача мають бути стягнуті судові витрати позивачки в загальному розмірі 45.50 грн. (8,50 грн.+37,00).

Outcome: approved