overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Сторони одружені з 11.10.2003р., шлюб зареєстрований у відділом реєстрації актів цивільного стану ленінського управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 650. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їхня сімя фактично розпалася з червня 2009р. через відсутність взаєморозуміння і поваги в сімї, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення і подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідачка [PERSON]. позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснила, що на збереження сімї він не згоден. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечело б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалася з 2009р., вони спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка просить визнати договір застави транспортних засобів укладений між відповідачами 26 жовтня 2005 року недійсним, посилаючись на те, що вона та відповідач [PERSON] з жовтня 1976 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ними було придбане спільне майно, зокрема майно, що є предметом договору застави. 26 жовтня 2005 року відповідач [PERSON] без її згоди уклав договір застави з відповідачем ПАТ «Брокбізнесбанк» де в заставу передав їх спільне майно, однак вона вважає, що цей договір є недійсним, оскільки свого дозволу на передачу спільного майна в заставу вона не давала і про укладений договір їй стало відомо лише в червні 2010 року. Побачивши вказаний договір вона дуже здивувалася, оскільки в договорі вказано, що згоду дружини заставодавця на передачу в заставу спільно нажитого майна отримано, однак в договорі її підпис відсутній і будь-яких заяв на це вона також не писала, а тому вона просить визнати даний договір застави недійсним. Відповідач [PERSON] повністю визнає позовні вимоги і просить їх задовольнити, оскільки дійсно при укладені оспорюваного договору застави згоду його дружина не давала і про укладений договір нічого не знала. Представник відповідача ПАТ «Брокбізнесбанк» позовні вимоги не визнала повністю, просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки між ними та [PERSON] було укладено договір застави без порушень діючого законодавства і на момент його укладення згода позивачки на заставу майна була отримана, однак її підпису в договорі не має і заяви вона їм не надавала. Заслухавши покази сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам: накладною № 567 доведено, що 10 жовтня 2005 року відповідачем [PERSON] було придбано кран козловий вартістю 27000 гривень. Накладною № 558 доведено, що відповідачем [PERSON] З жовтня 2005 року було придбано кран РДК250/г вартістю 50000 гривень. Свідоцтвом про укладення шлюбу доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 30 жовтня 1976 року і шлюб не розірвано. Таким чином доведено, що майно кран козловий та кран РДК250/г було придбано [PERSON] під час спільного проживання з позивачкою в зареєстрованому шлюбі, а тому це майно є їх спільною власністю. Договором застави № 01/95-2005 від 26 жовтня 2005 року доведено, що при його укладенні позивачка присутня не була і згоди на передачу в заставу спільного з відповідачем [PERSON] майна не давала. Таким чином доведено, що укладаючи договір застави майна, що є спільною власністю подружжя згоди одного з подружжя надано не було і тому договір слід визнати недісним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй документу, а саме: свідоцтва про укладення шлюбу ІІІ-БК № 4121168, мотивуючи це тим, що в усіх належних їй документах її прізвище значиться «Музурова», а у вказаному свідоцтві помилково її дівоче прізвище записано «Мазурова». Вказує, що в зв»язку з даною помилкою, вона не може оформити документи на отримання пенсії, а тому вимушена звернутись до суду з цією заявою. В судовому засіданні заявник підтримав заявлену вимогу. Зацікавлена особа в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти заяви не направила, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності їх представника. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявниця просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про укладення шлюбу ІІІ-БК № 4121168 від 15.10.1988 року для оформлення документів на отримання пенсії. Як пояснила заявниця в судовому засіданні, в усіх належних їй документах її прізвище значиться «Музурова», а у вказаному свідоцтві помилково її дівоче прізвище записано «Мазурова». Дійсно як вбачається з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження, копії паспорта, дівоче прізвище позивачки - «Музурова», тоді як у свідоцтві про укладення шлюбу дівоче прізвище позивачки зазначено «Мазурова». Аналіз вищевикладених документів приводить суд до висновку про належність правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про укладення шлюбу ІІІ-БК № 4121168 від 15.10.1988 року заявнику, та про задоволення заяви. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON]. [INFO], у розмірі '/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття та коштів на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Просить допустити стягнення аліментів на дитину негайно, в межах платежу за один місяць. Свої вимоги позивачка мотивує тим . що з 2007 року вона з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі.. Від шлюбу в них народилася 07 лютого 2008 року донька Софія , батьком якої. згідно свідоцтва про народження дитини, є відповідач. Подружнє життя між сторонами не склалося, позивачка стала проживати з дитиною окремо. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча і має таку можливість. Крім того позивачка не працює, займається доглядом дитини до трьох років і потребує допомоги на своє утримання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги частково змінила і просить стягнути з відповідача по 150 гривень щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Відмовилась від негайного стягнення аліментів з відповідача в межах платежу за один місяць. Відповідач позов визнав повністю . погоджується сплачувати аліменти на дитину і не заперечує сплачувати кошти на утримання матері в визначеному розмірі. Справу просить слухати без його участі . Суд дослідивши обставини справи, представлені докази . давши їм оцінку вважає .що позов підлягає задоволенню. Як видно із матеріалів справи .дочка позивачки Софія . батьком якої є [PERSON] , перебуває на вихованні та утриманні матері, постійно хворіє потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно такої допомоги не надає, хоча і зобовязаний це робити по закону. Позивачка не працює . Відповідач працює фермером . має на утриманні іншу дитину від іншого шлюбу . . що враховується судом при визначенні розміру аліментів, та розміру на утримання дружини. При таких обставинах суд вважає , що позов доведено і він підлягає задоволенню . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності майна, мотивуючи свій позов тим, що 09 січня 2010 року помер її брат, [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку А-1, сараю Б, сараю В, погрібу-Г, огорожі №1, колодязя №2 та знаходиться по вул. Набережній,55 в с.Литвяки Лубенського району Полтавської області. Вищевказане домоволодіння її брат побудував за власний кошт та власними силами. Коли заявниця звернулась до Другої Лубенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, то їй було відмовлено у зв"язку з тим, що відсутній правоустановлюючий документ на право власності спадкодавця на спадкове домоволодіння. Прохала суд встановити, що нерухоме майно : будинок А-1, сарай Б, сарай В, погріб-Г, огорожа №1, колодязь №2 , що знаходяться по вул. Набережній,55 в с.Литвяки Лубенського району, на день смерті належало [PERSON]. У судове засідання заявниця не з"явилась, прохала справу слухати без її участі. На задоволенні заяви наполягала. Представники Литвяківської сільської ради, Другої Лубенської Державної нотаріальної контори, КП "Лубенське МБТІ" в судове засідання не з'явились, звернулися до суду з заявами в яких прохали розглядати справу без їх участі, відносно задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09 січня 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, що розташоване в с.Литвяки Лубенського району по вул. Набережній,55 . Заявниця [PERSON] на даний час не може оформити спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], оскільки первинна реєстрація на спадкове нерухоме майно відсутня. Як стверджує заявниця, житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON] побудував за власний кошт та власними силами. Факт належності [PERSON] домоволодіння, що розташоване по вул.Набережній,55 в с. Литвяки Лубенського району підтверджується довідками Литвяківської сільської ради та Технічним паспортом КП "Лубенське МБТІ"( а.с.а.с.8, 10-11). Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Виходячи з вищевикладеного суд вважає необхідним задовольнити заяву [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 8.01.2004 року,мають сина [PERSON],[INFO],який перебуває на її утриманні..В сімї постійно виникали конфлікти,через непорозуміння, шлюбні відносини вони припинили ..Просила їх шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини . В судовому засіданні позивачка підтримала позов . Відповідач в судове засідання не з»явився. Суд встановив,що відповідно до свідоцтва про шлюб сторони перебувають в шлюбі з 8.01.2004 року .Як вбачається з свідоцтва про народження,сторони мають спільну дитину- сина [PERSON],[INFO],яка перебуває на утриманні матері,відповідач регулярної допомоги на утримання дитини не надає.. Вимоги про стягнення аліментів з урахуванням вимог ст..ст.180-183,184 СК України підлягають задоволенню. Між сторонами склалися стійкі неприязні стосунки,примирятися і поновлювати подружні стосунки вони не бажають. Тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню ,оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Позивачка має намір після розірвання шлюбу перейти на своє дошлюбне прізвище Хруленко. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 30.08.2009 року помер його батько [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO],22. Все своє майно померлий заповів йому. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається також з домоволодіння за вказаною адресою. Спадщину після смерті померлого він прийняв, на частину спадкового майна отримав свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовляє йому у видачі - свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Оскільки його право на спадкове майно не визнається, він звернувся з позовом до суду та просив визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно. В. судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Борівської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 30.08.2009 року помер батько позивача [PERSON], який проживав в [INFO] та який все своє майно заповів позивачу. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається також з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцем померлого за заповітом та за законом є позивач, інші спадкоємці відсутні. Позивач спадщину прийняв, на частину спадкового майна отримав свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правоустановчих документів на спадкове домоволодіння. Спадкове домоволодінняналежало померлому Забаві ну М.М..на підставі запису №275 в погосподарській книзі №5 Борівської сільської ради за 2006-2010 р.. А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з дружиною у них не склалось із-за різних характерів та поглядів на життя, що привело до втрати почуттів один до одного, вони припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини з вересня 2009 року, не ведуть спільного господарства, він дійшов до висновку про необхідність розірвання даного шлюбу і тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, а тому він дійшов до висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, зазначила суду, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вони не знаходять взаємопорозуміння, у звязку з чим припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.12.2001 р. (а.с.6), від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач [PERSON] зазначила суду про свою згоду на розірвання шлюбу, позивач наміру зберігати дану сімю немає. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що у них різні погляди на подружнє життя та відсутнє взаємопорозуміння. З червня 2008 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, наміру зберігати даний шлюб, вона не має, а тому змушена звертатись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач просила суд її шлюб з [PERSON] розірвати, так як вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, вона не має наміру зберігати дану сімю і бажає розлучитись. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, про що свідчить телеграфне повідомлення. За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON], відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.02.1990 р. (а.с.6). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив суд про своє бажання зберегти сімю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.04.2005 року. Від спільного життя сторони мають доньку Марію, [INFO]. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи на те, що з самого початку відносини складались нормально, але із часом почали виникати сварки та непорозуміння, виявилися різними людьми з різними поглядами на сімейне життя та ведення господарства. Як вказує позивачка [PERSON], ухвалою Верховного Суду України від 03.02.2009 року відповідач за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 143 ч.2 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. На даний час [PERSON] відбуває покарання у МВК-91/1 смт Макошино Менського району Чернігівської області. За таких обставин подальше збереження сімї позивачка вважає неможливим. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, оскільки знаходиться в місцях позбавлення волі, але надіслав пояснення відносно позову, в яких фактично він не заперечує проти розірвання шлюбу, при цьому пояснив, що з жовтня 2008 року не підтримують з позивачем шлюбно-сімейні стосунки. Крім того зазначив, що через погіршення їх стосунків він позбавив позивачку отримувати з його особистого рахунку пенсію, блокувавши довіреність. Тому, зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що різні погляди на сімейні стосунки та подружні обовязки, відсутність взаєморозуміння між сторонами, неправомірна поведінка відповідача в сімї, призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин між ними. Ухвалою Верховного Суду України від 03.02.2009 року відповідач за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 143 ч.2 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. На даний час [PERSON] відбуває покарання у МВК-91/1 смт Макошино Менського району Чернігівської області. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін і зберігання їх сімї неможливе, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2008 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, тому просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2008 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Враховуючи те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 квітня 2005 року. Від шлюбу сторони доньку [PERSON], [INFO], яка проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не бажає надавати матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просила стягнути аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, оскільки знаходиться в місцях позбавлення волі, але надіслав заяву про те, що позов визнає в повному обсязі. Тому, зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 квітня 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Ухвалою Верховного Суду України від 03.02.2009 року відповідач за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 143 ч.2 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. На даний час [PERSON] відбуває покарання у МВК-91/1 смт Макошино Менського району Чернігівської області. Відповідно до ст.ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Враховуючи те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 11Л 1.2006 року знаходиться з відповідачкою у шлюбі. Від подружнього життя мають сина - Олександра, [INFO], який проживає з відповідачкою. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 11.11.2006 року, мають неповнолітнього сина - Олександра, [INFO], який проживає з матірю. Подружні стосунки між ними припинились з червня 2008 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved