Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

15.07.2010 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа - Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 27.10.2004 року Вознесенською районною державною адміністрацією Миколаївської області на підставі рішення даного органу місцевого самоврядування за № 470-р від 22.09.2004 року, площею 5,0254 га, яка розташована на території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначала, що 02.05.2007 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з вищевказаної земельної ділянки, яка належала померлій на праві приватної власності. Між тим, при видачі правовстановлюючого документа, що посвідчує її приватне право на земельну ділянку, була допущена помилка при написанні прізвища: замість «Подзігун» помилково вказано «Підзігун», що стало підставою для звернення з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, просила її задовольнити, посилаючись на те, що зазначений факт має для неї юридичне значення, оскільки, потрібно для вирішення питання щодо оформлення в спадкових правах після смерті матері. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 02.05.2007 року померла [PERSON] \~ Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема - земельна ділянка, загальною площею 5,0254 га, розташована в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявниця, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до державної нотаріальної контори. При цьому заявниця бажає належним чином посвідчити свої спадкові права. \~ Проте, прізвище власника земельної ділянки в правовстановлюючому документі було помилково записано як «Підзігун» замість «Подзігун», що не відповідає дійсності та унеможливлює належне використання [PERSON] права на отримання спадщини. \~ В той же час факт належності [PERSON] вищевказаної земельної ділянки, а тому й правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на неї, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до: копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON], виданого 24.01.1970 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області, копії форми Ф-1, згідно якої [PERSON] [INFO] отримала паспорт серії ЕО 814648, виданий 24.04.2000 року Вознесенським МРВ УМВС України у Миколаївській області, копії повторного свідоцтва про народження заявниці, виданого 30.09.1948 року управлінням юстиції Акмолинського району Акмолинської області, республіка Казахстан, копії пенсійного посвідчення [PERSON]; копії профспілкового квитка № 15090307, виданого 01.01.1963 року Вознесенським райвідділом культури, копії посвідчення про нагородження медаллю, серія ПУ № 0844969, виданого 21.02.2005 року. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Внесення виправлень у державних актах суперечить вимогам «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Держкомзему України від 04 травня 1999 року №43 (зареєстрованої в Мінюсті України 04 червня 1999 року №354/3647). \~ Таким чином, враховуючи, що в досудовому порядку неможливо виправити зазначену помилку в вищевказаному Державному акті на право власності на земельну ділянку, суд вважає, що встановлення факту належності вказаного документу, не суперечить п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, а також п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації її майнового права. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа - Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 27.10.2004 року Вознесенською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010401100447 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved