Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

[PERSON] 14.03.2008 року, під час провадження досудового слідства у справі про обвинувачення [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, подав позовну заяву про стягнення із [PERSON] та [PERSON] 29\~160 грн. за спричинення майнової шкоди та 50 500 грн. за моральну шкоду, заподіяних злочином. Під час розгляду справи про обвинувачення [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, [PERSON] 15.05.2008 року збільшив позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином, до 86\~986,62 грн. У попередньому судовому засіданні 17.07.2009 року [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив стягнути із [PERSON] та [PERSON] солідарно 135\~670,08 грн. за спричинення майнової шкоди та 50 500 грн. за моральну шкоду, заподіяних злочином. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що внаслідок хуліганських дій та його побиття відповідачами , яке мало місце 8 вересня 2007 року, йому, позивачу, була заподіяна майнова шкода, а саме він витратив на лікування 202,45 грн., на медичну консультацію та проведення обстеження - 140 грн., на пальне для власного автомобіля у зв»язку з перевезенням його на консультації та обстеження до лікувальних установ у м. Львів - 996,75 грн., на виготовлення та встановлення пам»ятника на могилі його матері, котра передчасно померла через звістку про його брутальне побиття 13\~350 грн., на стоматологічне лікування - 55\~700 грн. та на проведення санаторно-курортного лікування 65\~210,88 грн. Під час судового розгляду [PERSON] та його представник у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовних заявах та обгрунтовували їх поданими ними доказами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали частково у частині відшкодування майнової шкоди, яка пов»язана з витратами на лікування позивача та частково у частині відшкодування витрат на стоматологічне лікування. Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, показання свідків, з»ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред»явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред»явити його в порядку цивільного судочинства. Із справи про обвинувачення [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, вироку Самбірського міськрайонного суду від 16 лютого 2009 року у зазначеній справі та ухвали Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 8 травня 2009 року вбачається, що пред»явлений [PERSON] під час провадження досудового слідства у вказаній справі цивільний позов згідно вироку Самбірського міськрайонного суду від 16 лютого 2009 року був залишений без розгляду і даний вирок у частині цивільного позову скасований, а справу скеровано на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Із вироку Самбірського міськрайонного суду від 16 лютого 2009 року у справі про обвинувачення [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомо, що вони визнані винуватими у вчиненні хуліганства в групі осіб, а саме у тому, що 8 вересня 2007 року о 19 год.-19 год. 30 хв. біля магазину ПП «Оліярник» в с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області [PERSON], грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, із хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, підійшов до [PERSON] та наніс йому два удари рукою в обличчя, не реагуючи на зауваження людей, які знаходилися біля магазину. Після цього до [PERSON] підійшов [PERSON], який нічого не пояснюючи, із хуліганських спонукань, наніс йому удар рукою в обличчя та удар рукою в підборіддя, від якого [PERSON] впав на землю та втратив свідомість. Коли [PERSON] прийшов до свідомості і виходив з території магазину, то до нього знову підійшов [PERSON], тримаючи в руках невідомий предмет, яким наніс декілька ударів в різні частини тіла потерпілого. Внаслідок таких дій засуджених [PERSON] було спричинено закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, забійну рану на верхній повіці та крововилив в білкову оболонку правого ока, забійну рану на верхній губі посередині, перелом першого і другого зубів зліва та першого верхнього зуба справа, неповний вивих другого верхнього зуба справа та інші тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров»я. Згідно ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Із висновку судово-медичної експертизи, медичної карти стаціонарного хворого, довідок та фіскальних чеків вбачається, що [PERSON] внаслідок заподіяних йому 8 вересня 2007 року тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні і на лікування поніс витрати у сумі 202,45 грн. Також у зв»язку із заподіянням йому ушкодження здоров»я він скеровувався на обстеження та консультації у медичні заклади м. Львова із-за чого витратив 140 грн. за надання консультації у ПП «Рікота», а також придбав пальне на суму 996,75 грн. для поїздок у м. Львів, що стверджується виписками з медичної карти, фіскальними чеками. У зв»язку з наведеним суд відхиляє заперечення відповідачів про відшкодування витрат, пов»язаних з проведенням обстежень і консультацій та придбання бензину для поїздок на обстеження та консультації. Із висновків судово-медичної експертизи від 11.01.2010 та додаткової судово-медичної експертизи від 01.09.2010, карти медичних втручань, довідки та фіскальних чеків видно, що з приводу травм зубів [PERSON] було проведено стоматологічне лікування, включаючи зубопротезування, які відповідали характеру тілесних ушкоджень і ці методи визнані найбільш доцільними при стоматологічній реабілітації хворого [PERSON] та вартість проведених робіт у стоматологічному центрі «Рікота» становила 26\~450 грн. і позивачем здійснено оплату цієї суми. Отже, за заподіяння майнової шкоди відшкодуванню підлягають витрати в сумі 27\~789, 20 грн. Однак суд відхиляє вимоги позивача про відшкодування витрат на заплановані роботи щодо проведення стоматологічного лікування в сумі 29\~320 грн. та на санаторно-курортне лікування з проїздом до місця лікування в сумі 65\~210,88 грн. Так, згідно ст. 1202 ЦК України стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу може бути здійснено наперед у межах строків, встановлених на основі висновку лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна. Із висновків судово-медичної експертизи від 11.01.2010 та додаткової судово-медичної експертизи від 01.09.2010 вбачається, що [PERSON] внаслідок отриманої ним 8 вересня 2007 року травми не потребував і не потребує санаторно-курортного лікування, в тому числі і у санаторії південного берегу Криму. Із карти проведених втручань та фіскальних чеків видно, що позивачем попередня оплата за надані стоматологічні послуги ПП «Рікота» не проводилася, так як такі були надані 15-29 травня 2009 року, а їх оплата проведена 24 липня 2009 року. Також безпідставними є вимоги позивача щодо відшкодування йому витрат на виготовлення та встановлення пам»ятника на могилі його матері, так як понесені ним на ці роботи витрати не є реальними збитками внаслідок порушеного його права, а саме заподіяння йому тілесних ущкоджень. Крім того позивачем не надано доказів про причинний зв»язок між вчиненням по відношенню до нього протиправних дій та смертю його матері. Так, із лікарського свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла 10 вересня 2007 року у віці 84 роки і захворювання, що зумовили безпосередньо причину смерті вказані: Хронічний обструктивний бронхіт. Емфізема легень та пневмосклероз. Також зазначено таке захворювання, як хронічна легенево-сердечна недостатність ІІ Б ст. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права та у відповідності до ст. 1167 цього Кодексу відшкодовується особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана [PERSON] полягає у тому, що внаслідок вчинення відповідачами у відношенні до нього протиправних дій він переніс фізичний біль і душевні страждання, був порушений його звичайний спосіб життя, на відновлення яких затрачено значних зусиль. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] суд виходить із глибини фізичних і душевних страждань позивача,обставин, при яких була заподіяна йому шкода та ступеня створених для нього незручностей, характеру вчинених по відношенню до нього протиправних дій, а також з вимог розумності і справедливості та прийшов до висновку, що відшкодуванню підлягає заподіяна моральна шкода у сумі 4 000 грн., яку слід розподілити між відповідачами солідарно. Також, у звязку із задоволенням позову із відповідачів слід стягнути в дохід держави судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial