Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

В квітні 2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15 січня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №122007, за яким останній отримав кредит в сумі 9 492,08 доларів, під 12,5 відсотків річних строком до 14 січня 2013 року із цільовим призначенням - для придбання автомобіля. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 15 січня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №122007. Крім цього 15 січня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу. Відповідачі взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконали, внаслідок чого станом на 31 березня 2010 року заборгованість становить 7827,36 доларів США, при цьому враховуючи, що в добровільному порядку сплатити заборгованість вони відмовляються, позивач просить його позов задовольнити. 14 червня 2010 року відповідачем [PERSON] було подано зустрічний позов до ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] про визнання договору поруки недійсним. В судовому засіданні представник позивача-відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» первісний позов підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві, зустрічний позов не визнав. Відповідач-позивач [PERSON] та його представник первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №122007, за яким останній отримав кредит в сумі 9 492,08 доларів США, із сплатою 12,5 відсотків річних, із кінцевим строком повернення коштів 14.01.2013 року. Крім цього 15 січня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений: договір застави транспортного засобу, який належить останньому на праві власності. Також, в забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором №122007, між ВАТ АБ «Укрбгазбанком» та [PERSON] був укладений договір поруки №122007 від 15 січня 2007 року. Про те, як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку експерта №211П від 16 серпня 2010 року, договір поруки між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON], останнім не підписувався, оскільки підпис останнього виконаний іншою особою. ПАТ АБ «Укргазбанк» за умовами договору 15 січня 2007 року надав кредитні кошти в сумі 9 492,08 доларів США. Про те, відповідачем взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконуються не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31 березня 2010 року заборгованість відповідача [PERSON] перед банком складає 7 827,36 доларів США. з яких заборгованість по кредиту прострочена 2241,11 доларів США, 4482,54 долара США заборгованість по кредиту строкова, заборгованість про процентам прострочена 1030,49 долари США, заборгованість по процентах поточна 73,22 долари США, крім цього була нарахована пеня, яка становить 17 грн. 83 коп., а саме: пеня за несвоєчасне погашення кредиту 12 грн. 52 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів 5 грн. 31 коп. Дані факти підтверджуються : кредитним договором №122007 від 15.01.2007 року, договором поруки №122007 від 15.01.2007 року, договором застави від 15.01.2007 року, довідкою - розрахунком розміру заборгованості, випискою з рахунку про видачу коштів від 15.01.2007 року, висновком експерта №211П від 16 серпня 2010 року, Статутом ПАТ АБ «Укргазбанк». В силу ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5,6 ст.203 цього Кодексу Згідно ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правчин). Відповідно до ст.207 ч.2 правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно ст. 203 ч.3, 4, 5 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З пояснень [PERSON], що також було підтверджено висновком почеркознавчої експертизи, волевиявлення відповідача щодо набуття прав та обовязків поручителя за кредитними зобовязаннями [PERSON] не було та не відповідало його внутрішній волі. Оформлення договору поруки № 122007 від 15.01.2007 року ( за встановлених в судовому засіданні обставин ) не було спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На підставі ст. 207 ч.2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами). Зазначене є підставою для визнання договору поруки № 122007 від 15 січня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] недійсним, а тому первісний позов в частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, що прямо передбачено ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до п.п.3.3.1 - 3.3.2 кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати сплату кредиту та процентів за його використання. Згідно п.5.1 кредитного договору у випадку порушення позичальником зобовязань, банк має право розірвати договір, при цьому позичальник зобовязаний відшкодувати збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат понесених банком за договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком. В силу ст.1048 ч.1 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. П.5.3 Договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів, сплачується пеня в розмірі 0,1 відсоток від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення, розмір якої згідно розрахунку становить 17,83 грн. Частиною 1 статті 549 цього ж Кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пунктами 3.3.9 - 3.3.12 кредитного договору та п. 3.3.4 договору застави передбачено обов'язок позичальника застрахувати заставний автомобіль та вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, зокрема надавати банку докази сплати страхових платежів. Станом на 31 березня 2010 року доказів сплати чергових страхових платежів [PERSON] до банку не надав, у зв'язку з чим порушив свої зобов'язання за кредитним договором та договором застави щодо страхування предмета застави. Відповідно до п. 4.2 договору застави якщо заставодавець не виконує свої обов'язки щодо страхування предмета застави, він сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 5 % від заставної вартості предмета застави, що становить 2396,75 грн. Згідно з п. 2.2 договору застави заставна вартість предмета застави становить 47 935 грн. Правовими наслідками невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою є право заставодержателя на звернення стягнення на предмет застави. Порядок звернення стягнення на предмет застави, та реалізація предмета застави встановлено ст.ст. 590, 591 ЦК України, де передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 20 Закону України "Про заставу" банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань вони не будуть виконанні. У разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави. Судові витрати за первісним позовом становлять 764,46 грн. (644,46 грн. + 120 грн.) і підлягають стягненню з [PERSON] Судові витрати по зустрічному позову становлять 2640 грн. 75 коп. (1095,25 грн. вартість почеркознавчої експертизи + 1500 грн. витрати на правову допомогу + 8 грн. 50 коп. судовий збір + 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення), та підлягають стягненню з ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON]

Outcome: partial