Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

01.06.2010 року Краснолиманський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Краснолиманської міської ради звернувся до суду з позовом до Рідкодубівської сільської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування договору емфітевзису № 5, укладеного 04.01.2010 Рідкодубівською сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні прокурор наполягав на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позовній заяві та просив позов задовольнити. Повноважний представник Краснолиманської міської ради позовні вимоги прокурора підтримала у повному обсязі просила позов задовольнити, та справу розглянутибез її участі. Відповідач- Рідкодубівська сільська рада , чи її представник, до судового засінання не з*явились але надали суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсяці та просив справу розглянути без його участі. [PERSON],до судового засінання не з*явився але надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила справу розглянути без її участі. Суд, заслухавши прокурора,дослідивши матеріали справи як докази , вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі,оскільки він визнаний відповідачами,це визнання ними позову не суперечить закону і не порушує права,свободи і інтереси інших осіб, тому, що: Рішенням Краснолиманської міської ради від 16.12.2009 року № 5/35-4147„Про укладання договорів емфітевзису земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Краснолиманської міської ради", у зв'язку з неврегульованим на законодавчому питанням щодо передачі в оренду земель сільськогосподарського призначення, надано дозвіл відповідним селищним та сільським радам укласти договори емфітевзису строком на 1 рік на використання земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів з землекористувачами,зокрема [PERSON], на земельну ділянку площею 0,50000 га для сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення (запасу) Рідкодубівської сільської ради(а.с.4-6). 04.01.2010 року між Рідкодубівською сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та землекористувачем [PERSON], укладено договір емфітевзису № 5, відповідно до умов якого власник надає, а землекористувач приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в с.Рідкодуб Відповідно до п. 2 наведеного договору, в користування передається земельна ділянка площею 2.5000 га, в тому числі під водою 0,5000 га. Договір укладено з 04.01.2010 року по 04.01.2011 року (п. 5 договору) ( а.с.7). Зазначенна земельна ділянка площею 0,5000 га відноситься до категорії земель водного фонду(а.с.9). Відповідно до ст. 101-1 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України. Укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог Земельного Кодексу. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, згідно ч. 1 зазначеної статті Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Спірний договір емфітевзису укладено Рідкодубівською сільською радою на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 16.12.2009 року № 5/35-4147, яким було надано дозвіл відповідним селищним та сільським радам укласти з землекористувачами договори емфітевзису строком на 1 рік на використання земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. Тобто, рішенням Краснолиманської міської ради № 5/35-4147 від 16.12.2009 року надано дозвіл відповідним радам укладати договори емфітевзису щодо розпорядження землями лише сільськогосподарського призначення. З договору емфітевзису № 5 від 04.01.2010 року вбачається, що його укладено щодо частини земельної ділянки під водою площею 0,5000 га. Відповідно до ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами. Пунктом 1 статті 58 Земельного кодексу України передбачено, що землі зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами належать до земель водного фонду. Тобто, спірним договором Рідкодубівською сільською радою відповідачу [PERSON] було надано право користування частиною земельної ділянки, яка належить до земель водного фонду. Таким чином, Рідкодубівською сільською радою передані в порядку емфітевзису землі, які не є землями сільськогосподарського призначення, а тому, згідно діючого законодавства України, взагалі не можуть бути передані у користування в порядку емфітевзису. Суд також робить висновок про те, що договір емфітевзису № 5 від 04.01.2010 року укладено головою сільської ради з перевищенням своїх повноважень, оскільки Краснолиманською міською радою не приймалось рішення щодо надання в користування земельних ділянок, які розташовані за межами населених пунктів та розташовані на території Рідкодубівської сільської ради і їй не надавалось право укладати угоди щодо користування землею водного фонду. Крім того, згідно ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських ради у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпоряджатися землями лише територіальної громади в межах населеного пункту. Відповідно до п.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень. Згідно Розпорядження Донецької обласної державної адміністрації від 18.06.2008 року за №290 „Про деякі земельні питання у Краснолиманському районі", Краснолиманській міській раді було доручено на термін повноважень V скликання здійснювати надання в користування земельних ділянок за межами населених пунктів на території Краснолиманського району у порядку, встановленому Земельним кодексом України. Цим розпорядженням Краснолиманській міській раді не надано права переделегування повноважень сільським радам щодо права розпоряджатися землями, розташованими поза межами населених пунктів (а.с.8). Наведені обставини свідчать про те, що частина спірного договору, в частині надання земельної ділянки відповідачу під водою є такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства України, що є підставою для визнання його в цій частині недійсним. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON].

Outcome: partial