Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] і кредит» звернулось у березні 2010 року в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку борг за кредитним договором №031-08-ФЛ/10 від 26.06.2008 року у розмірі 19458 гривен 27 копійок та відшкодувати судові витрати на оплату державного мита в розмірі 74 гривні та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 гривень. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю не виконаних відповідачами зобовязань зі своєчасного та повного повернення запозичених коштів, сплати процентів, комісійної винагороди та нарахованих штрафних санкцій за прострочку платежів. Представник Позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав у повному обсязі. Пояснив, що Відповідачі безпідставно ухиляються від виконання умов кредитного договору № 031-08-ФЛ/10 від 26.06.2008 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 19458 гривен 27 копійок, яку просить стягнути з Відповідачів в примусовому порядку. У звязку з тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON] , в судове засідання не зявились, про час та дату розгляду справи були сповіщені належним чином, в офіційному виданні газеті «Вісті» № 53 (1140) від 29.07.2010 р. було розміщено оголошення про виклик відповідачів в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомили, суд вважає за можливе у відповідності зі ст.224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за їх відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при чому розяснити позивачу наслідки постановления заочного рішення у відповідності зі ст.ст.228-232 ЦПК України. Дослідивши матеріали судової справи, заслухавши пояснення представника Позивача, суд вважає позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що, між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] і кредит» та [PERSON], [PERSON] був укладений кредитний договір № 031-08-ФЛ/10 від 26.06.2008 року. Відповідно до вказаного кредитного договору Позивач зобовязався надати Відповідачам кредит у розмірі 10000 гривень строком на 36 місяців, кінцевий термін повернення коштів 24.06.2011 року, а Відповідачі взяли на себе обовязок повернути кредит щомісячно до 10 числа місяця наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення суми кредиту (Додаток №1 до цього Договору, який є невідємною частиною цього Договору). Згідно з умовами п. 2.1 вказаного кредитного договору Позивачем було видано Відповідачам суму 10000 гривень, а Відповідачам були отримані ці грошові кошти готівкою від 26.06.2010 року. Таким чином, Позивач виконав свої зобовязання за вказаним кредитним договором у повному обсязі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальниковіу розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором і встановлено обовязок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов вказаного кредитного договору (п.п.2.1,3.1.,3.2,3.3.) Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за фактичний час його використання, комісію за обслуговування кредитної заборгованості та можливі штрафні санкції, в порядку та у випадках визначених цим Договором. Як вбачається із умов вказаного кредитного договору та графіку погашення суми кредиту, строк повернення кредитних коштів на час розгляду судом цієї судової справи вважається таким, що настав. В пункті 6.2. умов вказаного кредитного договору сторони встановили, що у разі прострочення строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки. Позивач звернувся до Відповідача [PERSON] із вимогою від 25.03.2009 року про погашення заборгованості перед банком, яка була залишена Відповідачем без задоволення. На час розгляду цієї справи доказів погашення наданого Позивачем кредиту Відповідачем суду також не надано. Отже, Відповідач порушив умови вказаного кредитного договору щодо повернення одержаного, кредиту, сплати відсотків, комісії та пені у встановлені договором терміни, у звязку з чим, станом на 18.02.2010 року у Відповідачів виникла заборгованість в загальному розмірі 19458 гривень 27 копійок, у тому числі: 8052 гривні 22 копійки - заборгованість по кредиту; заборгованість по комісії 2020 гривень 01 копійки, що підтверджується розрахунком Позивача, який наявний в матеріалах судової справи. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобовязань не допускається. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідокодносторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу приписів ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений договором або законом спосіб, зокрема шляхом примусового виконання обовязку в натурі. На підставі викладеного позовні вимоги Позивача про примусове стягнення солідарно з Відповідачів грошових коштів у сумі 19458 гривен 27 копійок заборгованості за вказаним кредитним договором - є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати у справі покладаються на Відповідачів, згідно ст. ст. 79, 81 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved