Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У позові посилається нате, що рішенням Павлоградського міського суду від 26.02.1999 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина. Однак позивач вказане рішення не викону вав, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі І 573 1.90 гри. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за сплати аліментів у сумі І 573 1.90 грн. га пеню за прост рочення сплати аліментів у сумі 20950,40 гри. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача іта свою користь заборгованість зі сплати аліментів та пеню за прострочення сплати алімент ів. Відповідач в су довому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заперечення про ги позову , відповідно до змісту яких просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те. що розмір заборгованості не визначено постановою державною виконавця. Крім гою. до лютого 2009 року він проживав з позивачкою однією родиною та утримував родину. На його ім'я оформлювались споживчі кредит и для придбання побутової техніки для потреб сім'ї. Суд. вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позов частково з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.1999 року, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON]. [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі І/3 частини всіх видів заробіт ку щомісячно, починаючи з 12.02.1999 року та до їх повноліття . Як вбачається з довідки відділу ДВС Павлоградською міськрайонного управління юстиції загальна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом .на 27.03.2010 року склала 15662.89 грн. Відповідач не заперечував факт наявності заборгованості по аліментам в зазначеній сумі. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментам підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд виходить з наступного. Як зазначено у ч.І сг. 196 СК. неустойка може бути стяг нена з того, хто винен у прострочені сплати аліментів. Отже, якщо платник аліментів доведе, що несплата аліментів була наслідком незалежної від нього обставини або необхідних витрат, розмір неустойки може бути зменшений з урахуванням вказаних обставин. Як встановлено в судовому засіданні відповідач проживав з позивачкою після розірвання шлюбу однією сім'єю з 2005 року до лютий 2009 року. Проти цього факту також не заперечувала і позивачка. За час сумісного проживання та спільного ведення господарства позивачкою не ставилося питання про стягнення на її користь аліментів, оскільки відповідач надавав необхідну матеріальну допомогу. З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими підстави для стягнення пені. Згідно довідки ТОВ "Фактор" №124 від 10.06.2010 року з [PERSON] утримувались аліменти щомісячно в період з лютого 2009 року по листопад 2009 року. У відповідності зі ст.88 ЦІІК України з відповідача слід стягнути судові-витрати судовий збір іа виграти на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial