Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 31 травня 1999 року за договором купівлі-продажу № 052 . зареєстрованого у Васильківському філіалі Придніпровської товарної біржі відповідач [PERSON] придбав у КСП ..Правда" Васильківського району житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область . Васильківський район, с.Журавлинка, вул.Мічуріна, 60. Договір зареєстрований Синельниківським МБТІ реєстрі №6 від 20 вересня 1999року за№ 148. В нотаріальному порядку договір купівлі- продажу не зареєстрований. Зареєструвати договір в нотаріальному порядку не має можливості в зв'язку з ліквідацією КСП»Правда»-попереднього власника спірного будинку. 27 листопада 2007 року вони з відповідачем розірвали шлюб. Оскільки зазначений житловий будинок придбаний подружжям в період шлюбу, він є спільною власністю подружжя. Провести добровільний поділ спільного майна вони не мають можливості через відсутність правовстановлюючого документу та неможливості його отримання в позасудовому порядку, в зв'язку з чим звертається в суд. Просила суд поновити строк позовної давності, оскільки через незнання законів вважала, що договір оформлений належним чином, визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та КСП ..Правда" Васильківського району, визнати за нею право власності на : г частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. №60, розташованому по вулиці Мічуріна в селі Журавлинка Васильківського району Дніпропетровської області. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач [PERSON] визнав позов повністю, не заперечує проти задоволення вимог позивачки. Чаплинська селищна рада Васильківського району позовні вимоги визнала, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. В порядку ч.4 ст. 174 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому підлягає задоволенню. В ст.15 -16 ЦК України(2004рік) зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, визнання права визначається як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Судом встановлено, що 31.05.1999р. між громадянином [PERSON] та КСП „Правда" Васильківського району було укладено договір купівлі-продажу №052 житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с.Журавлинка, вул.Мічуріна, 60. який був зареєстрований Придніпровською товарною біржею (а.с.7). Описані правовідносини є цивільно-правовими, тому, враховуючи час їх виникнення, слід застосувати Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року. Відповідно до ст..224 ЦК України (ред..1963року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. В даному випадку сторони виконали всі суттєві умови договору купівлі -продажу жилого будинку . а саме: продавець - КСП ..Правда" Васильківського району передав у власність покупцю [PERSON] житловий будинок №60 за адресою : Дніпропетровська область , Васильківський район. с.Журавлинка. вул.Мічуріна. а покупець - [PERSON] 31 травня 1999р. прийняв будинок й сплатив за нього зазначену в договорі суму, вселився в будинок й проживає в ньому по теперішній час.(а.с. 4.7). Відповідно до ч.2 от.4" ЦК України ( 1963). якшо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати останню дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди у подальшому не вимагається. Твердження позивачки про неможливість вирішення спору в позасудовому порядку підтверджується витягом з Сдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення юридичної особи - КСП «Правда» у зв'язку з визнанням її банкрутом.(а.с.5-6). За таких обставин є всі підстави для визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним. Позивач [PERSON] є належною стороною по справі, а її позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. враховуючи наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувати в зареєстрованому шлюбі і розірвали його,що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 27.11.2009 року (а.с.8). 28 грудня 2009 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу її прізвище [PERSON]. що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ№159744(а.с.9).' Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, шо належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або шлюбним договором. В частині 3 ст. 368 ЦК України також зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторони підтвердили факт, що спірний будинок придбаний під час шлюбу і є їхньою спільною власністю, а тому суд вважає за можливе визнати вказаний вище договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на 1А частину вказаного будинку за позивачкою [PERSON]. На підставі ч.5 ст. 267 ЦК України суд вважає можливим поновити строк позовної давності позивачці, так як на час укладення договору купівлі-продажу будинку чинним законодавством передбачалось укладення таких договорів товарними біржами. На підставі викладеного та

Outcome: approved