Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

01.06.2009 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення строку інвалідності до 1 листопада 2009 року. Свої вимоги мотивує тим, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем з 28.03.1987 року по 23.05.1999 року у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що згідно виконавчого листа № 3а-28/2006 від 27 грудня 2007 р., виданого Володимирським обласним судом, з відповідача проводилось стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 11 серпня 2005 року і до 1 липня 2006 року. Син [PERSON] є студентом Житомирського державного технологічного університету, навчається на договірній основі, знаходиться в академічній відпустці за станом здоровя, є інвалідом другої групи з дитинства, його стан здоровя весь час погіршується, він потребує постійного лікування, посиленого харчування, догляду. Оскільки син є непрацездатним і стан його здоровя погіршився настільки, що він не може навіть навчатися, тому він не може самостійно себе утримувати і потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що вона з сином [PERSON] не мають власного житла, винаймають квартиру, на що також потрібні кошти. ЇЇ заробітня плата не забезпечує належний стан лікування та догляду за сином. Відповідач здоровям сина не цікавиться, допомоги на його оздоровлення не надає і в добровільному порядку відмовляється це робити. Відповідач є фізично здоровим, отримує військову пенсію за вислугу років, стягнення аліментів на користь інших осіб з нього не проводиться, тому просить суд задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] з моменту подання позовної заяви до суду на період його навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку, тобто до 30.07.2010 року в розмірі 1/3 доходів (заробітку) відповідача щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, допитаний Ковровським міським судом Володимирської області Російської Федерації стосовно заявленого до нього позову в порядку Конвенції про правову допомогу та правовідносини з цивільних, сімейних та кримінальних справ. В письмових поясненнях, які надійшли до суду, зазначається, що відповідач згоден на розгляд справи в своїй відсутності, частково визнає позов в розмірі 1/4 частини своїх доходів Вислухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. З копію свідоцтва про народження дитини (а.с. 2) вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього сина [PERSON], 30.07.1987 р. нар. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 25.05.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 3). Згідно довідки до акту огляду МСЕК (а.с. 39) [PERSON] є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності з 30 жовтня 2009 року, інвалідність встановлена на строк до 1 листопада 2010 року. Йому протипоказана важка фізична праця, робота в неблагоприємних метеоумовах. Як вбачається з довідки Житомирського державного технологічного університету № 1/767 від 20.02.2009 року та № 1/2286 від 16.03.2010 року (а.с. 7,38) [PERSON] є студентом Житомирського державного технологічного університету, обліково-фінансового факультету заочної форми навчання 4 курсу заочної форми навчання. Навчальний рік становить з 01.09.2009 р. по 30.06.2010 р. Термін навчання за навчальним планом складає з 01.09.2008 р. до 31.01.2012 р. За наказом № 379 с від 10.09.2008 р. він перебував в академічній відпустці по 31.08.2009 року. Ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України встановлено правову норму, у відповідності до якої, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач є військовим пенсіонером, регулярно отримує пенсію, що підтверджується його особистими поясненнями, що надійшли до суду, а тому має можливість надавати допомогу на утримання свого непрацездатного сина, що продовжує навчання. Суд, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав, які породжують обовязок відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку. При визначенні розміру аліментів, які повинні стягуватися, суд враховує матеріальне становище відповідача та повнолітнього сина [PERSON], їх стан здоровя, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, тому частково задовольняє позов в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати .

Outcome: partial