Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство АБ «Укргазбанк» в особі Другої Одеської філії 25.03.2010р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, мотивуючи тим, що 23 квітня 2007 року був укладений Кредитний договір № 99/К з [PERSON], за умовами п.1.1. кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 55 500,00 доларів США на строк з 23 квітня 2007 року по 23 квітня 2010 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 14 % річних. Позивач зазначив, що відповідач [PERSON] в свою чергу зобов'язався сплачувати заборгованість за кредитом та відсотки за користування у встановлені договором строки, проте зобов'язання порушив внаслідок чого станом на 12.02.2010р. кредитна заборгованість, складає: прострочена заборгованість за кредитом - 16 433,66 доларів США, заборгованість за кредитом - 4 624,89 доларів США, заборгованість по процентах - 364,53 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 21 497,24 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 4.17 грн., за невиконання умов договору застави штраф у розмірі 15, 605,00 грн., а всього: 21 423, 08 доларів США та 37 106,41 гривень. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 23 квітня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Другої Одеської філії та відповідачем [PERSON] був укладений договір застави, посвідчений нотаріально, реєстровий номер Р№ 2272 (надалі - договір застави). Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АБ «Укргазбанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки від 23.04.2007р. Відповідно до ст. 554 ЦК України та п. 1.2 зазначеного договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед АБ «Укргазбанк» як солідарні боржники по борговим зобов'язанням [PERSON] Причому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, тобто, несе відповідальність за повернення основного боргу /кредиту/, сплату нарахованих по ньому відсотків, штрафів, пені тощо. Тому позивач просить винести рішення про стягнення в солідарному порядку з поруки [PERSON] та [PERSON] кредитної заборгованості, витрат по оплаті державного мита в сумі 1 700,00 грн. та витрат на інформаційне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн. та звернути стягнення на предмет застави - марки TOYOTA PRADO, 2007 року випуску, номер шасі(кузова, рами) №JTEBY25J600042988, реєстраційний номер ВН 0679ВВ. що належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ ВНС №015763. виданого РЕВ 1-го МРВ [PERSON] України в Одеській області 02.03.2007 року Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на зазначені в позові обставини, та просив суд ухвалити рішення у відсутності відповідачів (заочне). Відповідачі в судове засідання не з'явилися та не повідомили причини своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного: Матеріалами справи встановлено, що 23 квітня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», в особі Другої Одеської філії та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 99/К. За умовами п.1.1. кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 55 500,00 доларів США на строк з 23 квітня 2007 року по 23 квітня 2010 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 14 % річних. [PERSON] п.3.3.1. кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов'язався використовувати кредит на зазначені в п.1.1. дійсного договору цілі та сплачувати заборгованість за кредитом не пізніше 10 числа кожного місяця в сумі 1 541,67 доларів США на рахунок № 22032401267.840 у Другій Одеській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 328588. Відповідно до абз. 1 п. 3.3.2. кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати 14 % річних на рахунок № 22087401267.840 в Другій Одеській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 328588 (за термін фактичного користування грошовими коштами на протязі календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, слідуючого за місяцем нарахування процентів. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у сумі 55 500,00 (п'ятдесят п'ять тисяч пятсот) доларів США підтверджують: Заява на видачу готівки №5_17 від 24.04.2007 року, виписка/особовий рахунок із 23/04/07 по 12/02/10 та розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 99/К від 23 квітня 2007 року. Як убачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплату процентів із квітня 2009 року не виконує. Відповідно до п.3.1.8. кредитного договору, банк зобов'язаний на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховувати, виходячи з 15 %, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Абзацами 2 та 3 п. 3.3.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується, у разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.8. цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Сплатити банку заборгованість за кредитним договором шляхом внесення готівки в касу Банку або шляхом безготівкових переказів. [PERSON] п. 5.3. кредитного договору, за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої просрочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі. У відповідності до п.5.3. кредитного договору позивач нарахував пеню відповідачу -заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 21 497,24 грн.; -заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 4,17 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти( кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. [PERSON] ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. [PERSON] ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, підтриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 583 Цивільного кодексу України передбачено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 23 квітня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Другої Одеської філії та [PERSON] був укладений Договір застави, посвідчений нотаріально, реєстровий номер Р№ 2272 (надалі - договір застави). [PERSON] п. 2.1. договору застави, предметом застави є автомобіль марки TOYOTA PRADO, 2007 року випуску, номер шасі(кузова, рами) №JTEBY25J600042988, реєстраційний номер ВН 0679ВВ,що належить Заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ ВНС №015763, виданого РЕВ 1-го МРВ [PERSON] України в Одеській області 02.03.2007 року. [PERSON] про реєстрацію в Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна №12324823 від 27.04.2007 року, предмет застави зареєстрований у Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна, за реєстраційним номером 4889044 на підставі договору застави від 23 квітня 2007, реєстровий номер Р№ 2272. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, у забезпечення зобов'язань за дійсним договором Позивачем прийнято у заставу рухоме майно - автомобіль марки TOYOTA PRADO, 2007 року випуску, згідно Договору застави від 23.04.2007 року, укладеного між Банком та Заставодавцем - [PERSON], що є невід'ємною частиною кредитного договору. [PERSON] п. 2.2. договору застави вартість предмета застави складає 312 100,00 (триста дванадцять тисяч сто) гривень. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. [PERSON] приписів п.п. 2.3.2., 3.1.5., 3.1.6. та 6.1. - 6.3. договору застави, у випадку, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов'язання Відповідача у повному обсязі або в частині виконано не буде, Банк має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета застави, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет застави шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду у порядку, встановленого законом, або у позасудовому порядк&gc; згідно з цим Законом. Частиною 3 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» передбачено, що обтяжувач, якій ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. На виконання вимог зазначеного Закону, Позивач, згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ( реєстрація змін) № 26386003 від 03.03.2010 року, зареєстрував відомості про звернення стягнення на предмет застави за реєстраційним номером 4889044. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь ,яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Позивач отримав витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №26386816 від 03.03.2010року, в якому зазначено, що 27.03.2007 року за №4889044 зареєстровано застава рухомого майна - автомобіль марки TOYOTA PRADO, 2007 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER] на підставі договору застави Р№2272 від 23.04.2007 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом ОМНО. На виконання умов статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» Позивач письмово повідомив Відповідача листом від 03.03.2010 року за №214-21-1/1678 про звернення стягнення на предмет застави (об'єкт обтяження). Між [PERSON] та Одеською філією ACT «Вексель» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1501-0860 від 06.05.2008 року, терміном дії з 07.05.2008 року до 06.05. 2009 року. Відповідно до 3.3.4 договору застави Відповідач зобов'язаний на період дії кредитного договору та договору застави застрахувати заставлено майно за свій рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування. Термін дії договору добровільного страхування наземних транспортних засобів закінчився 24.04.2008 року, але в порушення умов кредитного договору та договору застави Відповідач не надав Позивачу доказів оформлення договору страхування та копію зазначеного договору на наступний період. [PERSON] з п.4.2. договору застави за невиконання чи неналежне виконання п.п.3.3.4 дійсного договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави згідно п.2.2. дійсного договору. У відповідності до п. 2.2 договору застави сторони домовляються ,що предмет застави оцінено в 312 100,00 (триста дванадцять тисяч сто) гривень. Таким чином, за невиконання п.3.3.4 договору застави Відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивача штраф у розмірі 15, 605,00 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем, відповідачем 1 та відповідачем 2 (поручителем)- [PERSON] укладений договір поруки від 23.04.2007 року, відповідно до умов якого відповідач 2 , як поручитель зобов'язався відповідати перед позивачем всім своїм майном, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося за невиконання відповідачем 1 взятих на себе за кредитним договором зобов'язань з повернення кредиту в сумі 55 500,00 (п'ятдесят п'ят тисяч ) доларів США. Частиною 1 ст.553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником . Відповідно до положень статті 554 Цивільного кодексу України та п.1.2. Договору поруки від 23.04.2007 року боржник( відповідачі ) і поручитель (відповідач 2) відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Положеннями статті 543 Цивільного кодексу України, встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-якого з них окремо. [PERSON] з п.1.3. договору поруки поручитель (відповідач 2) відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник (відповідач 1) - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному об'ємі. [PERSON] з п.2.1. Договору поруки від 23.04.2007 року відповідачу 2 було направлена письмова вимога від 14 вересня 2009 року про погашення заборгованості за кредитом , у зв'язку з невиконанням відповідачем 1 зобов'язань по кредитному договору. Однак, в порушення п.2.2. договору поруки від 23.04.2007 року відповідач 2 не перерахував суму заборгованості відповідача 1 за кредитним договором на рахунок Другої Одеської філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 328588 Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором в доларах США, а не в національній валюті України, обґрунтовані тим, що кредит [PERSON] був наданий у доларах США. Статтею 192 Цивільного кодексу України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1.3. Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ № 49 від 08.02.2000 року, визначає, що використання іноземної валюти як засобу платежу - це розрахунок за продукцію, роботи, послуги, об'єкти права інтелектуальної власності та інші майнові права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а_позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія статей 192 та 533 Цивільного кодексу України на дані правовідносини банку та позичальника не розповсюджується. При цьому, слід зазначити, що чинне законодавство України не забороняє надання кредиту в іншій валюті, ніж валюта України. Статтею 47 Закону «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції: 1)приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб; 2)відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і банків-кореспондентів, у тому числі переказ грошових коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них; 3)розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банк, крім перелічених у частині першій цієї статті операцій, має право здійснювати, зокрема, операції з валютними цінностями. АБ «Укргазбанк» має всі необхідні ліцензії, щоб здійснювати валютні операції відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07.12.2000 p. та Декрету КМУ «По систему валютного регулювання та валютного' контролю» № 15-93 від 19.02.1993 р. Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто Цивільний кодекс закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦКУ зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Пунктами 3.3.1.,3.3.2. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором, а саме в доларах США, що підтверджується виписками з рахунків позичальника та кредитним договором. [PERSON] зі статтею 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до параграфа 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики). Слід зазначити, що під час виконання судового рішення про стягнення заборгованості в гривні, при тому, що право вимоги у АБ «Укргазбанк» враховується в іноземній валюті, виникне курсова різниця, оскільки курс долара США до гривні на дату винесення рішення суду буде відрізнятися від курсу долара США до гривні на день виконання рішення суду(платежу), таким чином Банку не буде повернута така ж сума грошових коштів, яку позичальник отримав у власність. Погашення заборгованості в іноземній валюті законодавчо врегульоване, так, стаття 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок звернення стягнення на майно боржника при обчисленні боргу у іноземній валюті. У свою чергу, ст. 6 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» передбачено, що фізичні особи - резиденти мають право купувати іноземну валюту в уповноважених банках та інших фінансових установах, що одержали ліцензію Національного банку України, або за їх посередництвом - у інших фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також у національного оператора поштового зв'язку, який одержав ліцензію Національного банку України. Тобто, для відповідача нема ніяких перешкод у придбанні іноземної валюти. Правомірність вимог Банку, щодо стягнення в судовому порядку заборгованості по кредитним договорам у доларах США, у випадку отримання відповідачем кредитних коштів у доларах США, також підтверджена судовою практикою, зокрема, ухвалою Верховного Суду України від 02 червня 2005 року. Таким чином неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором №99/К від 23 квітня 2007 року Відповідачем, а саме непогашення кредиту згідно графіку передбаченого зазначеним договором та не сплата процентів за користування кредитними коштами призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12.02.2010 року складає: прострочена заборгованість за кредитом - 16 433,66 доларів США, заборгованість за кредитом - 4 624,89 доларів США, заборгованість по процентах - 364,53 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 21 497,24 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 4,17 грн.. за невиконання умов договору застави штраф у розмірі 15, 605,00 грн., а всього: 21 423, 08 доларів США та 37 106,41 гривень , підтвердженням чого є Розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 99/К від 23 квітня 2007 року. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved