overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] Лактіона Івановича, який помер 24 травня 2009 року та визнати за ним, спадкоємицем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 2,11 га, що розташована на території Уланівської сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, вартістю 30608 гривень 11 копійок, яка належала [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН від 21 березня 2001 року, виданого на підставі рішення 13 сесії 3 скликання Уланівської сільської ради, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №178, посилаючись на те, що після смерті батька залишилось спадкове майно, яке позивач фактично прийняв, так, як він являється єдиним спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку і у нього на руках знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно. Однак, коли він звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, йому відмовили в реєстрації, оскільки він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини і тому він змушений звернутись до суду. Окрім позивача, інших спадкоємців за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON], немає. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення, претензій до спадкового майна не має. Суд, заслухавши покази позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, поскільки свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 140586 доведено, що [PERSON] помер 24 травня 2009 року; Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН від 21 березня 2001 року, виданого на підставі рішення 13 сесії З скликання Уланівської сільської ради від 19 лютого 2001 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №178, доведено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2,11 га, що розташована на території Уланівської сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, вартістю 30608 гривень 11 копійок, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином доведено, що перешкод у визнанні за позивачем права власності на спадкове майно не має. Суд вважає за можливе постановити рішення при попередньому слуханні справи в силу п.4 ст. 130 та п.4 ст. 174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

В серпні2010 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона у 2009 року отримала дозвіл виконкому Іллічівської. районної ради м.Маріуполя на будівництво торгівельного павільйону по вул.Блажевича, б/н у м.Маріуполі, однак технічну документацію не оформила, та у 2010 році встановила за вказаною адресою торгівельний павільйон . літ.А-1, площею 12,3 кв.м. Павільйон встановлений з дотриманням будівельно-технічних норм. Просила визнати за нею право власності на торгівельний павільйон літ.А-1, площею 12,3 кв.м., розташований по вул.Блажевича, б/н у м.Маріуполі. Позивачка в судовому засіданні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник виконкому Іллічівської районної ради м. Маріуполя в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки БТІ на земельній ділянці по вул. Блажевича, б/н м.Маріуполі є самочинно встановлений позивачкою торгівельний павільйон літ.А-1, площею 12,3 кв.м., конструкції якого відповідають вимогам державних будівельних норм України. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка його здійснила, якщо це не порушує прав інших осіб. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивач 03.06.2009 р. звернувся до суду з позовом про стягнення збитків, в якому вказав, що відповідач [PERSON] заподіяв йому збитки несвоєчасною оплатою за електричну енергію, у результаті чого виникла заборгованість за спожиту електроенергію. Просить стягнути з відповідача [PERSON] збитки у сумі 1014 грн. 76 коп. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2009 р. позовні вимоги ВАТ "Донецькобленерго" до [PERSON] було задоволено. 02.08.2010 р. ухвалою Селидівського міського суду Донецької області було скасовано заочне рішення від 21.10.2009 р. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно у сумі 1014 грн. 76 коп. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, надав суду заяву з визнанням позову та проханням розглядати справу у його відсутність. Належно повідомлена відповідачка [PERSON], від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явилася. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідачі порушили Правила користування електричною енергією для населення несвоєчасною оплатою за електричну енергію в квартирі, розташованій за адресою: Донецька область м. Селидове вул. Леніна 40-4 за період з 04.05.2006 р. по 20.11.2008 р.. у результаті чого виникла заборгованість за спожиту електроенергію у зв'язку з чим позивачеві завдано збитки у розмірі 1014 грн. 76 коп. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідачів, відповідно до ст.ст. 509. 11 ЦК України, виникло зобов'язання безпосередньо з актів цивільного законодавства, а саме з ЗУ "Про електроенергію" та Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою КМУ №1357 від 26.06.1999 року. Це зобов'язання відповідачі порушили. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. На підставі ст. 64 ЖК України члени сім,ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов,язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім,ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов,язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що у зв'язку з хворобою вона не встигла у встановлений законом термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась 13.11.2009 після смерті заповідача [PERSON] Просить суд визначити їй додатковий строк у 1 місяць, необхідний для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач, оповіщений про час і місце судового розгляду у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. У відповідності до СТ.169 ч.4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 13 листопада 2009 року померла [PERSON] По своїй смерті вона залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїй внучці [PERSON] [PERSON] знаходилась на лікуванні з приводу пошкодження зв'язок правого гомілково-ступеневого суглобу. З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року. [PERSON] надає періодично матеріальну допомогу на утримання дитини, але цього недостатньо, а тому вона змушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно до її повноліття. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила суд винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 800 грн., оскільки він працює приватним підприємцем, працючи продавцем-консультантом отримає 880 грн. на місяць, а тому за своїм матеріальним становищем позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. на місяць, який просить позивачка та вважає цей розмір завищеним. Погодившись з поясненнями представника відповідача [PERSON] позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року, мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). На теперешній час позивачка бажає отримувати від відповідача, як батька неповнолітньої дитини, матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 800 грн. щомісяця, до її повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі , що не є меншим прожиткового мінімуму для дитини віком до чотирнадцяти років, а саме в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2001 року. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] вказуючи на те, що спільне життя не склалося через різні характери та погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. З початку 2007 року вони спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Подальше збереження сімї позивач вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що різні погляди на сімейні стосунки та подружні обовязки, відсутність взаєморозуміння між сторонами, привели до припинення шлюбно-сімейних відносин між ними. Як вказує позивач, з початку 2007 року, вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Позивач відновлювати шлюбно-сімейні відносини не бажає. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін і зберігання їх сімї неможливе, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 103281,51 гривень за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ „Надра". Враховуючи складність справи, суд вважає за можливе відкласти складання повного тексту рішення і проголосити вступну та резолютивну частину рішення суду, повідомивши сторони, що з повним текстом рішення суду вони зможуть ознайомитись 02.09.2010 року в приміщенні суду. З огляду на викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, в матеріалах справи є заява з уточненням позовних вимог, згідно яких позивачка після розірвання шлюбу просила відновити своє дошлюбне прізвище «Маркович». Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивачки із відміткою про шлюб; свідоцтво про шлюб сторін від 16.01.2007 р.. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 16.01.2007 р., мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя із відповідачем не склалось. За час спільного життя з відповідачем, в сімї виникали сварки, внаслідок непорозуміння між подружжям. Відповідач зраджував позивачку і на даний час подружжя спільно не проживають, а відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Розірвання шлюбу через органи РАЦС не можливо з вини відповідача, у звязку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду. Спору майнового характеру не має. Подальше збереження шлюбу неможливе. Так, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер і позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідачка зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

В червні 2010р. [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Вимоги мотивував тим, що він є спадкоємцем після смерті його бабусі - [PERSON], померлої 27.12.2006р. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1\\2 частини квартири № 61 по вул. А. Олейника (Паркова), 34 в м. Миколаєві. В встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину. Державним нотаріусом було постановлена постанова про відмову вчинення нотаріальної дії. Спадкоємець першої черги є донька померлої та мати позивача - [PERSON], інших спадкоємців не існує. В встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутність, позов визнала. В зв'язку з чим позивач просив суд визнати за ним право власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 27.12.2006р. У судовому засіданні позивач позов підтримав. У судовому засіданні представник відповідача - Миколаївської міської ради позов визнав. Від [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутність, позов визнала Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Квартира № 61 по вул. А. Олейника (Паркова), 34 в м. Миколаєві належить [PERSON] та [PERSON] по 1\\2 частині кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.11.1994 р. 27 грудня 2006р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1\\2 частини зазначеної вище квартири. Після її смерті спадщину прийняв позивач по справі - [PERSON], унук померлої, звернувшись в встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи, оглянутої в судовому засіданні. Спадкоємець першої черги - [PERSON] - донька померлої в встановлений законом строк не звернулася з заявою про прийняття спадщини, тобто не прийнята її. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.. 548, 549 ЦК УРСР ( в ред. 1963р.) ст. ст. 1258 1261, ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

12.07.2010 року Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний кар'єр» (далі - ВАТ «Олександрівський гранітний кар'єр») про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 21 563 грн. 74 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON], відповідно до укладе\-них трудових угод, перебуває в трудових відносинах з ВАТ «Олександрівський гранітний кар'єр», проте заробітну плату за виконану роботу отримував невчасно та не в повному обсязі, тому за період з 01.03.2008 року по 01.04.2010 року перед позивачем утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 21 563 грн. 74 коп, яка не була виплачена останньому і на час звернення з даним позовом до суду. Посилаючись на наведені обставини, прокурор наполягав на стягненні даної заборгованості в су\-довому порядку Представник Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області - [PERSON] в судо\-вому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі нада\-них сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що [PERSON]., як особі, яка перебуває в трудових відноси\-нах з ВАТ «Олександрівський гранітний кар'єр», не в повному обсязі виплачувалася заробітна плата, вна\-слідок чого виникла заборгованість за період з 01.03.2008 року по 01.04.2010 року в сумі 21 563 грн. 74 коп. Вищезазначена сума до теперішнього часу позивачу не виплачена, що свідчить про порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача. Виплата заробітної плати працівнику гарантована ст.43 Конституції України. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року (з наступними змінами та доповненнями) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не пере\-вищує шістнадцяти календарних днів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задо\-воленню. Крім цього, суд вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 367 ЦПК України допустити негайне вго- нання рішення суду. Відповідно до ст. 79, ч. 5 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. ЗО ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету V мет\-рів України «Про державне мито» від 21.011993 року N 7-93 (зі змінами) з відповідача підлягає стяг-е 51 грн. 00 коп. судового збору на користь місцевого бюджету Олександрівської селищної ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

09.07.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі, запропонованому позивачкою. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 13.01.2009 року (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 01.07.2010 року дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 09.07.2010 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справ/ в сумі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved