Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Представник позивача посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством "Донгорбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №15/ ДЖ/30/08И від 13 червня 2008 року, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі Iе) 000.00 доларів США з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 14,5 % річних строком до 11.06.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та позичальником було укладено іпотечний договір № 157ДЖ/30/08И від 13.06.2008 року. Відповідно до умов іпотечного договору в іпотеку було передано нерухоме майно однокімнатна квартира № 14, загальною площею 34.3 м.кв., житловою площею 17.1 м. кв., яка розташована за адресою м. Павлоград, вулиця Можайського, будинок № 6, яка належить відповідач) на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2008 року. В порушення взятих на себе зобов'язань починаючи з 23.02.2009 року відповідач перестав належним чином виконувати умови кредитного договору, в результаті чого станом на 06.07.2009 року виникла заборгованість за договором : сума заборгованості за кредитом складає 18 365.79 доларів СНІ А, а також заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 1 383.92 доларів США. За таких підстав позивач просив суд солідарно стягнути на його користь з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 749.71 доларів США: сума заборгованості за кредитом 18 365.79 доларів США та сума заборгованості за нарахованими відсотками 1 383.92 доларів США. Крім того просили звернути стягнення на предмет іпотеки: однокімнатна квартира № 14, загальною площею 34.3 м.кв., житловою площею 17.1м. кв., яка розташована за адресою м. Павлоград, вулиця Можайського, будинок № 6, яка належить відповідачу на праві Приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2008 року, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги уточнив, залишивши без розгляд) позов в частині виселення та зняття з реєстрації осіб з вказаної квартири, решта позовних вимог підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не явки до суду не повідомив. Відповідачі [PERSON] га [PERSON]. кожен окремо, у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що на теперішній час змінилося матеріальне становище їх сімї і тому вони не мають можливості вчасно сплачувати кредит. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд'вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового засідання представником позивача заявлено клопотання про роз'єднання позову та залишити без розгляду позовні вимоги в частині виселення та зняття з реєстрації осіб з спірної квартири. Ухвалою від 14.10.2010 року клопотання представника позивача про роз'єднання позову та залишення без розгляду частини позовних вимог залишено без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст.207 ЦПК. В судовому засіданні судом з пояснень сторін, письмових матеріалів справи, кредитною справою про надання кредиту встановлено, що 13 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Донгорбанк", який є правонаступником закритого акціонерного товариства " Донгорбанк " з (згідно до статуту від 18.11.2009 року) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 157ДЖ/30/08И про надання кредиту останньому в сумі 19 000,00 доларів США. строком погашення < 11.06.2023 року, із сплатою відсотків за користування кредитом 14.5% річних за користування кредитом за строковою заборгованістю та 19.5% річних за користування кредитом за простроченою заборгованістю. В забезпечення вказаного кредитного договору за іпотечним договором № 157ДЖ/30/08И від 13.06.2008 року [PERSON] передав в іпотеку належну йому на праві приватної власності квартиру за м. Павлоград, вулиця Можайського, будинок № 6, а за договором поруки № 157ДЖ/30/08И с від 13.06.2008 року та № 157ДЖ/30/08И від 13.06.2008 року [PERSON] Т:В. та [PERSON] взяли на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання таких зобов'язань боржника. Але в порушення умов кредитного договору [PERSON] своїх зобов'язань не виконує та має заборгованість за цим договором на загальну суму 19 749.71 доларів США і дана обставина сторонами^, не оспорюється. Ці обгрунтування прийняті судом до уваги і у відповідності до вимог ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.І ст. 192 ЦК України та відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до прийняття за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, а цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривня. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом. встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом, а саме ч.2 ст.192 ЦК України;' ч.3 ст. 533 ЦК України, п. 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.12.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно до п.1 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк має право здійснювати операції з валютними цінностями, крім перелічених у ч. 1 цієї статті операцій. На здійснення\~операцій,\~визначених п.п.1-4\~ч.2\~ст.47\~Закону України\~«Про банки\~та банківську діяльність» надає дозвіл Національний банк України. Відповідно до гл.2 п.2.3 Положення про порядок видачі банкам . банківських ліцензій. ^ письмового дозволу та ліцензій на виконання окремих . операцій, яке затверджене Постановою Правління Національного банку України від 17.07. 2001 року № 275 за наявності банківської ліцензії та умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право залучати та розміщувати іноземну валюту на валютному ринку України. Дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 4.2 та ч.4 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», що діє на даний момент, видано позивану за № 85-3 від 28.12.2007 року, де у додатку до дозволу включено право здійснення операцій з валютними цінностями, зокрема, залучення та розміщення іноземної валюти на валю гному ринку України, що в повній мірі відповідає характеру укладеної з клієнтом кредитної угоди, в якій валютою кредитування є саме іноземна валюта. ГакиїУІ чином, у кредит можуть бути згідно діючого законодавства як грошові одиниці України гривні так і іноземна валюта, що виступатиме предметом зобов'язання і може бути предметом стягнення на погашення заборгованості за кредитним договором по рішенню суду. 13 забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № 157ДЖ/30/08И від 13.06.2008 року, відповідно до у мов якого в іпотеку було передано нерухоме майно - однокімнатна квартира № 14, загальною площею 34.3 м.кв., житловою площею 17.1м. кв., яка розташована за адресою м. Павлоград, вулиця Можайського, будинок № 6, що належить на праві приватної власності відповідачу. Відповідно до ст.ст.3,33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок іпотеки. Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом не забороненим законодавством, в тому числі на підставі рішення суду у встановленому чинним законодавством України та іпотечним договором порядку. Таким чином, згідно встановлених обставин у справі суд приходить висновку про задоволення позову як обґрунтованого та доказаного в судовому засіданні. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно слід стягнути судові витрати понесені позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved