overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі [PERSON] зареєстрована та проживає, і зобовязана своєчасно сплачувати житлово - комунальні послуги, проте вказані платежі своєчасно та в повному обсязі не сплачує, внаслідок чого заборгованість з грудня 2008 року по січень 2010 року складає 2\~930,76 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності,позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав та просила ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки (Форма № 3) № 18 від 24 березня 2010 року, виданої Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Мир», в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з розрахунку заборгованості сума боргу по житлово - комунальним послугам становить2\~930,76 грн. (а. с. 5). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 171,00 грн., які складаються з державного мита 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що останній являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач утриманням, вихованням та навчанням дитини не займається, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, хоча він має таку можливість, оскільки є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання сина в розмірі по 300 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач визнав заявлені вимоги у визначеному позивачкою розмірі. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі вигнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Суд виходячи виключно з інтересів малолітніх дітей, вважає, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини сина [PERSON], посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Оскільки немає постійного місця роботи, аліменти просить стягувати в твердій грошовій сумі по 100 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач в суді позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з нього слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 100 грн. щомісяця, починаючи з 19\~липня 2010 року і до його повноліття. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18.05.1996 року по 27.06.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого 06.10.1996 року народилася донька, [PERSON]. 29.03.2006 року Лебединським районним судом Сумської області було винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки в розмірі 150 грн. Оскільки розмір стягуваних аліментів позивачка вважає недостатнім, вона просить суд змінити їх розмір і в подальшому стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку . В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення зі слідуючих підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182- 184 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Лебединського райсуду № 2-131/06 від 29.03.2006 року з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в розмірі 150 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини. З свідоцтва про народження (а. с. 5) вбачається, що батьком [PERSON] є відповідач. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. При прийнятті рішення про зміну розміру стягуваних аліментів, суд керується ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. На підставі вище наведеного, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає необхідним повністю задоволити позовні вимоги і збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] , визначивши їх розмір в розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася із позовом до суду та просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 06.06.2008 року у Воля-Задеревацькій сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №5. На підтвердження позовних вимог посилається на те що, у них різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, потягом п'яти місяців вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, їхня сім'я існує тільки формально, а тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала позов посилаючись на вище наведені обставини та просить розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та просить розірвати шлюб. Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, оскільки, сторони тривалий час спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, дана сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Спору між сторонами про поділ майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання дій незаконними та перерахунок пенсії по інвалідності ліквідатора аварії на ЧАЕС, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона , відповідно до довідки МСЕК є інвалідом третьої групи, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної пенсії розмір якої передбачено ст.49,50,54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.», - тобто не нижче шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, розмір якої повинен складати 50% мінімальної пенсії за віком. Відповідач - Управління Пенсійного Фонду України в Білопільському районі Сумської області неправильно нараховує і виплачує їй державну і додаткову пенсію, при цьому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 червня 2008року і має з ним неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Він являється працездатним, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, на своєму утриманні крім [PERSON] він нікого не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі і згодний плати аліменти на утримання сина у розмірі ? частини свого доходу. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] батько неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що він надає матеріальну допомогу дитині добровільно. У звязку з чим згідно зі ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те що відповідач являється працездатним, працює, у нього на утриманні крім сина [PERSON] інших дітей, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу, не має. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі ? частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход місцевого бюджету судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 02 березня 2010 року з заявою, вказавши, що 03 березня 1987 року він зі своїми батьками та старшим братом переїхав до України з Грузинської PCP з метою постійного проживання. З 2002 року і по сьогоднішній день, постійним місцем проживання заявника є квартира [ADDRESS]. Також підтвердженням постійного перебування на території України є навчання в Криворізькій загальноосвітній школі ІІ-ІІІ ступенів «Центр освіти» Криворізької міської ради Дніпропетровської області. 31 жовтня 2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] ВГІРФО КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області своєю відповіддю від 05 лютого 2010 року відмовив заявнику в оформленні громадянства України в звязку з тим, що немає необхідних документів. Заявник просить встановити юридичний факт того, що з 03 березня 1987 року він постійно проживає на території України, так як це необхідно для оформлення громадянства України. У судовому засіданні заявник на заяві наполягає. Начальник СГІРФО Довгинцівського PB КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] у судовому засіданні проти заяви не заперечує. Вислухавши заявника, зацікавлену особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є громадянином [PERSON] та проживає на території України (а.с.6-9 - копія паспорту). Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 13 листопада 2003 року було встановлено факт постійного проживання на території України в м. Сімферополі з 03 березня 1987 року батька заявника [PERSON], який помер 08 лютого 2007 року (а.с.11,12,15,16 - копії рішення, свідоцтва про смерть, про народження). Згідно вищевказаного рішення [PERSON] переїхав до України разом зі своєю сімєю - дружиною та двома неповнолітніми дітьми, які навчались у школі № 37 у м. Сімферополі, та у 1987 році отримав посвідку на постійне проживання в Україні. Згідно акту від 24 лютого 2010 року (а.с.13) [PERSON] проживає за адресою: [INFO], з 2002 року по теперішній час. У 2005 році заявник закінчив Криворізьку загальноосвітню школу ІІ-ІІІ ступенів «Центр освіти» Криворізької міської ради Дніпропетровської області (а.с.17 - копія атестату). 31 жовтня 2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.10 - копія свідоцтва про шлюб). Листом від 05 лютого 2010 року ВГІРФО КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області відмовив заявнику в оформленні громадянства України в звязку з тим, що немає необхідних документів (а.с.14 - копія листу). Перераховані докази, безперечно, свідчать про те, що [PERSON] з 03 березня 1987 року та до теперішнього часу постійно проживає на території України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 34179,55 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 341,80 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на позовних вимогах, підтримав обставини, викладені в заяві, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 014/0017/82/120748 від 03 червня 2008 року відповідачу [PERSON] був наданий грошовий кредит у сумі 17400,00 грн. строком на 72 місяці, зі сплатою 27% річних за користування кредитом. Відповідно до умов п.6.1 Кредитного договору відповідач зобовязаний здійснювати погашення Кредиту та процентів рівними щомісячними платежами згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору та графік кредитних платежів по кредитному договору. Відповідно до п.14.3 Кредитного договору за прострочення виконання будь- яких грошових зобов»язань за цим Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. У звязку з зазначеними порушеннями позивач повідомляв відповідача про виникнення простроченої заборгованості, терміни її сплати, що підтверджується попередженням позивача (а.с.12), але зазначені вимоги відповідачем не виконані. Таким чином сума боргу відповідача перед позивачем становить 34179,55 грн., яка складається заборгованість за кредитом - 16297,11 грн., заборгованість за відсотками - 5446,71 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 6343,00 грн., пеня за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом - 6092,73 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У чинність ч.І ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню у чинність ст. 526, 530, 625, 1046, 1049, 1054 ЦК України, згідно яких боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу й відсотки за користування кредитом. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 341,80 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн., так як позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Луганської обласної дирекції задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши в заяві, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 20.10.2006 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що є запис в свідоцтві про народження сина. Син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, проте відповідач матеріальну допомогу на його утримання у добровільному порядку не надає. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно у зв'язку з тим, що останній ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина. У судовому засіданні відповідачка уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце слухання справи повідомлявся, у своїй заяві просить суд врахувати, що він надавав допомогу на утримання дитини регулярно. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи - копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця проживання позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Відповідач на користь інших осіб аліменти не виплачує, його стан здоров'я і матеріальне положення дозволяє проводити оплату аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON]. Враховуючи, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина, аліменти слід стягнути з 01.08.2010р. При визначенні відповідно до ст.182 СК України розміру аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, суд виходитиме з того, що цей розмір не перевищуватиме 50% заробітної плати, що підлягає до виплати працівникові, і буде більше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 червня 2010 року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, що знаходиться в м. Нова Ушиця Хмельницької області вул. Зарічна, 27. Вказує на те, що вона не може прийняти дану спадщину, оскільки в її свідоцтві про народження в графі мати неправильно вказано імя, по батькові та прізвище останньої, а саме - „Реус Надежда Терентьевна замість „Реус Надія Парфентіївна. Зазначає, що вона своєчасно вступила в управління спадковим майном, розпорядилася майном померлої, але в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво на спадщину по закону, так як потрібно встановити факт родинних відносин, тому просила заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявниці та зацікавленої особи, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що заяву слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла 14.06.10 року, оскільки хоронила останню, що підтверджується довідкою Кіцманської міської ради від 21 червня 2010 року № 707. Також наведені обставини підтверджуються матеріалами справи , а саме: свідоцтвом про народження серії ІЕ № 252349, свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 277980 та свідоцтвом про смерть серії 1-МИ № 077449. На підставі наведеного, ст.ст. 256, 259 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

[PERSON] 3.0. звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 травня 1990 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в смт. Лужани по вул.. Пражинки, № 18, Кіцманського району Чернівецької області. Вказує на те, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті батька, своєчасно вступила в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво на спадщину, так як не звернулась в нотаріальну контору у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved