overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], що раніше належала [PERSON]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 15.06.10. придбала у відповідачки вищезазначену квартиру, за яку сплатила грошові кошти та отримала від відповідачки розписку про отримання грошових коштів та технічну документацію на квартиру. При укладенні угоди, відповідачка брала на себе зобовязання протягом місяця нотаріально посвідчити угоду, однак досі цього не зробила. З цього приводу позивач звернулася до суду і просить захистити її права як власника квартири. Сторони по справі, відповідно до ст.. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В м. Балта Одеської області по вулиці Перекопській в будинку № 11 є квартира № 7, яка на праві приватної власності належить [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу квартири серії ВЕК № 869312 від 28.03.08. 15.06.10. [PERSON] продала вищевказану квартиру [PERSON] і отримала від останньої грошові кошти та надала розписку про одержання грошових коштів. Незважаючи на те, що сторони дотрималися простої письмової форми укладення договору, однак в порушення ст.. 657 ЦК України - нотаріально його не посвідчили, що породило проблеми для позивача, оскільки фактично придбавши квартиру вона позбавлена права володіти та розпоряджатися майном як власник. Зважаючи на умови ч. 2 ст. 220 ЦК України, беручи до уваги, що сторони укладаючи договір купівлі-продажу квартири домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується розпискою і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. З огляду на зазначене, суд визнає правочин дійсним, оскільки встановлено, що він відповідав справжній волі сторін по справі, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджали обставини, які не залежали від волі позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Білине, вул. Залізнична, 13, який раніше належав [PERSON]. В заяві посилається на те, що 01.08.10. придбав у відповідачки вищезазначений будинок, за який сплатив грошові кошти та отримав від відповідачки розписку про отримання грошових коштів та технічну документацію на будинок. Однак нотаріально посвідчити угоду не має можливості, оскільки відповідач ухиляється від нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу. З цього приводу позивач звернувся до суду і просить захистити його права як власника будинку. Сторони по справі, відповідно до ст.. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В с. Білине Балтського району Одеської області по вул. Залізнична, 13, знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами, який на праві приватної власності належить [PERSON] відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 13.03.08., зазначеного у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно. 01.08.10. [PERSON] продала зазначений будинок [PERSON], і отримала від останнього грошові кошти за що надала розписку про одержання грошових коштів. Незважаючи на те, що сторони дотрималися простої письмової форми укладення договору, однак в порушення ст.. 657 ЦК України - нотаріально його не посвідчили, що породило проблеми для позивача, оскільки фактично придбавши будинок він позбавлений права володіти та розпоряджатися майном як власник. Зважаючи на умови ч. 2 ст. 220 ЦК України, беручи до уваги, що сторони укладаючи договір купівлі-продажу будинку домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується розпискою і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. З огляду на зазначене, суд визнає правочин дійсним, оскільки встановлено, що він відповідав справжній волі сторін по справі, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджали обставини, які не залежали від волі позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON], сторони є у шлюбі з 2006 року. За час подружнього киття народилося двоє дітей: дочка [PERSON] 31 серпня 2007 року, дочка [PERSON] 19 жовтня 2009 року. З квітня 2009 року сторони подружні стосунки не підтримують, відповідач проживає в місті Києві, має іншу сімю. За період припинення подружніх стосунків лише двічі у липні 2009 року та в березні 2010 року отримала допомогу від нього на дітей в сумі відповідно 700 грн. та 500 грн. Має відомості, що місячний дохід відповідача становить 7-8 тисяч гривень. Оскільки матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з нього аліменти на користь дітей в твердій грошовій сумі по 750 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дочками повноліття. В названому судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно письмових заперечень позов визнає частково, при цьому до письмових заперечень надав довідку про доходи, загальна сума яких за період з травня 2010 року по вересень 2010 року становить 9933,91 грн., також зазначив, що друга жінка, з якою проживає, в грудні народжуватиме дитину і він залишається єдиним годувальником сімї, має боргові зобов'язання перед кредитними установами Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. ст. 180, 182, Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, згідно досліджених доказів по справі сторони є батьками дочки [PERSON] [INFO], дочки [PERSON] [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, зобов'язаний надавати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходу відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до Самострілівської сільської ради Корецького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликаються на те, що 21 грудня 2009 року помер її батько, а саме: [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 19, зареєстрованого Самострілівською сільською радою Корецького району Рівненської області від 24 грудня 2009 року. За покійним залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Самостріли по вул. Центральна № 14а, Корецького району Рівненської області. При житті покійний [PERSON] склав заповіт, посвідчений Самострілівською сільською радою Корецького району Рівненської області від 18 листопада 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 59, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті йому буде належати і на, що він за законом матиме право заповідав, [PERSON]. Спадщину за заповітом позивач прийняла своєчасно, однак юридично не оформила. Проте, при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено, оскільки за життя [PERSON] не оформив права власності на житловий будинок, а тому позивач була змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні позов по аналогічних мотивах підтримала повністю, просить суд, визнати за нею право на спадкове майно і право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Самостріли по вул. Центральна № 14а, Корецького району Рівненської області. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказування. Із розглянутих судом письмових доказів по справі, а саме відповіді яка надійшла з Корецької районної державної нотаріальної контори в Рівненській області випливає, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 18 листопада 2009 року (витяг № 24900319) заведена 16 березня 2010 року за заявою [PERSON]. 02 липня 2010 року видано свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на її ім'я на право на земельну частку (пай). Заповіт, згідно Спадкового реєстру (витяг № 24900291) - посвідчений Самострілівською сільською радою 18 листопада 2009 року за реєстром № 59. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON] у відповідності до Цивільного законодавства України. Належність житлового будинку з надвірними будівлями в с. Самостріли по вул. Центральна № 14а, Корецького району Рівненської області, [PERSON], стверджується копією технічного паспорту від 20.05.2010 року та копією довідки РОБТІ від 18.06.2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшов позов ЖКП Промислове до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку і при будинкової території станом на 01 червня 2010 року в розмірі 1135 грн. 84 коп. на тих підставах, що за відповідачем, уповноваженим власником квартири [ADDRESS] по особовому рахунку № 800 рахується заборгованість на вищевказану суму, яку вона добровільно на претензії позивача не погасив. В судовому засіданні представник ЖКП "Промислове" позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача 1135 грн. 84 коп. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи повідомлено заздалегідь та належним чином. Причин неявки суду не повідомив .заперечень з приводу позову не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] визнати її неявку з неповажних причин та розглядати справу на підставі наявних у справі доказів, з ухваленням заочного рішення. Представник позивача проти постановлення заочного рішення не заперечує. Судом встановлено, що уповноваженим власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Як вбачається з дослідженого судом розрахунку заборгованості, відповідачем допущена заборгованість по квартплаті в сумі 1135 грн. 84 коп. станом на 01 червня 2010 року Згідно ст.162 ЖК України власник зобовязаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, а тому з відповідача на користь ЖКП «Промислове» необхідно стягнути заборгованість в розмірі 1135 грн. 84 коп. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „ Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пільг відповідача по сплаті судового збору не встановлено. За таких обставин підлягає до стягнення з відповідача судовий збір /державне мито/в розмірі 51 грн. в прибуток місцевого бюджету. Крім того, з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. Враховуючи викладене, на підставі п.п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45, ст.162 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „ Про житлово-комунальні послуги „

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

У червні 2011 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У позовній заяві вказує, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO]. Дитина повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка [PERSON] прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина, Юрія, [INFO] (а.с. 6-7). Дитина знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 8). Відповідач не надає матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, суд вважає стягувати з відповідача аліменти на корись позивачки на утримання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

14 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 28 жовтня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції у м. Харкові. Від шлюбу подружжя має доньку, [PERSON], [INFO]. 04 червня 1999 року шлюб з відповідачем було розірвано в відділі РАГС Комінтернівського районного управління юстиції у м. Харкові. 25 лютого 2003 року [PERSON] та [PERSON] повторно уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Харкові, про що зроблено актовий запис № 53. Зазначала, що сім`я розпалася, вони з відповідачем проживають окремо. Збереження сім`ї вважає неможливим. Спору щодо поділу майна сторони на даний час не мають. Доньку на подальше виховання просила залишити за нею [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилася, просила розглядати справу за її відсутності,підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання зявився. Проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 25 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Харкові, про що було зроблено актовий запис № 53 (свідоцтво про одруження серії 1-ЖД № 360729). Від шлюбу подружжя має доньку, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали неприязні стосунки, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Донька, за згодою сторін, на подальше виховання залишається з [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач, ВАТ «Укртелеком» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги, в позовній заяві вказавши, що ВАТ «Укртелеком» в особі Цеху телекомунікаційних послуг №19 Львівської філії (м.Сокаль) надавав телекомунікаційні послуги відповідачу за адресою м.Сокаль, вул..Мишуги,1/90. Проте всупереч вимогам ст.33 ЗУ «Про телекомунікаційні послуги» відповідач, як споживач свої зобовязання щодо оплати отриманих телекомунікаційних послуг в повному обсязі не виконувала, в результаті чого за період з березня 2009р. по жовтень 2009р. у неї виникла заборгованість у розмірі 425грн. 90коп. У звязку з наведеними обставинами відповідачу було припинено надання телекомунікаційних послуг. Станом на 01.08.2010р. розмір заборгованості відповідача не змінився. Проте на думку позивача, припинення надання послуг не звільняє відповідача від обовязку сплати заборгованості. На підставі наведеного позивач просить суд постановити рішення яким стягнути з гр.. [PERSON] на користь Львівської філії ВАТ «Укртелеком» 425,90 грн. заборгованості за надані послуги та 51грн. державного мита і 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З досліджених доказів по справі встановлено, що позивачем в особі Цеху телекомунікаційних послуг №19 Львівської філії ВАТ «Укртелеком» з грудня 2008р. по жовтень 2009р. надавались телекомунікаційні послуги відповідачу, [PERSON] за адресою м. Сокаль, вул.. Мишуги,1/90, телефонний номер 28616. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості за телекомунікаційні послуги, [PERSON], не належним чином здійснювала розрахунок за надані послуги, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 425,90грн. Станом на 01.08.2010р. вказана заборгованість не погашена. У відповідності до ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог закону. Згідно ст. 33 ЗУ «Про телекомунікацію» - споживачі телекомунікаційних послуг зобовязані своєчасно оплачувати отримані ними послуги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач просить шлюб укладений між нею та відповідачем -розірвати. В обгрунтуванні своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 18.05.1991 року. Під час спільного проживання між подружжям виникали постійні непорозуміння та сварки. На момент подачі заяви вони проживають окремо. Позивач підстав для збереження сім'ї не вбачає, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час слухання справи повідомлялася заздалегідь та належним чином. Сукупність даних обставин, суд, вважає достатньою для винесення заочного рішення по даній справі, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін. Перевіривши наявні письмові докази, суд, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу І-ГЮ № 483866 від 18.05.1991 року встановлено, що 18.05.1991 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Зализницькою сільською радою Корецького району Рівненської області. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Оскільки, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, під час спільного проживання між подружжям виникали сварки на різних побутових умовах, подальше спільне проживання не можливе, шлюб існує формально та його збереження неможливе. Наведені обставини свідчать, що їх подальше спільне проживання та існування сім'ї виключається, а тому доцільно шлюб їх розірвати. За заявою позивач , суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - «Михальчук».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Сторони уклали шлюб, який зареєстровано 05 вересня 2009 року у виконкомі Малоянисольської сільської ради Володарського району Донецької області, актовий запис №03. Шлюб перший, дітей від шлюбу не мають. Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказуючи, на те що з липня 2010 року родина фактично розпалась, у звязку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому ґрунті. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим, спільного майна та спору про місце мешкання дитини в них не має. Позивач у письмовій заяві позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідачка у письмовій заяві не заперечувала проти задоволення позову, прохала розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач визнає позов, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Сторони уклали шлюб, який зареєстровано 16 грудня 2006 року у Жовтневому відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис №1394. Шлюб перший, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, на те що з липня 2010 року родина фактично розпалась, у звязку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому ґрунті. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим, спільного майна та спору про місце мешкання дитини в них не має. Позивачка у письмовій заяві позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач у письмовій заяві не заперечував проти задоволення позову, прохав розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач визнає позов, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може.

Outcome: approved