overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 14677,16 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, зобовязання за яким відповідач не виконав. [PERSON] виступає поручителем за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2008 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 22-64/08-ШД, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 15000 грн. під 0,0001 % річних з кінцевим терміном повернення до 08.06.2011. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договором терміни. Відповідачем, в порушення своїх зобовязань, визначених кредитним договором, не сплачено плату за користування кредитом у встановленому порядку. Згідно розрахунку сума заборгованості за договором становить 14677,16 грн. В забезпечення виконання кредитного договору 09.06.2008 між сторонами укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON] зобовязався відповідати перед позивачем за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526, ст. 527 ЦК України, зобовязання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно 15521,68 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.05.2009 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 41К, згідно умов якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 12000 грн. строком на 12 місяців. Відповідачка зобовязалась повернути кредит та відсотки за його використання у відповідності до графіка погашення, виходячи з процентної ставки 0,15068 % денних за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. Згідно копії видаткового касового ордеру № 178 від 14.05.2009 відповідачка отримала 12000 грн. суми кредиту за договором. 14.05.2009 між сторонами укладено договір поруки, згідно умов якого [PERSON] зобовязався відповідати перед позивачем за зобовязаннями [PERSON] по кредитному договору. [PERSON] свої зобовязання за договором порушила. Сплата належних за договором сум в повному обсязі не проведена, сума заборгованості складає 11038,79 грн. заборгованості по кредиту, 4482,89 грн. заборгованості по відсотках. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В порушення вимог закону та договору відповідачі в односторонньому порядку відмовились від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернули, тому сума боргу підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він постійно проживав на території України , в місті Харкові, до 25 грудня 1991 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що народився 01.04.1978 року в Самаркандській області Узбекістану. В травні 1987 року він прибув на територію України, до міста Харкова, де проживав зі своїми батьками. В місті Харкові він проживав до 25 грудня 1991 року, а потім в , в тому ж 1991 році виїхав до Узбекістану. В 2008 році він знову приїхав в місто Харків, де проживає постійно до теперішнього часу. Заявник має на Україні постійну реєстрацію, про що свідчить відмітка в паспорті. Встановити факт постійного проживання на території України він може тільки через суд, а тому звернувся з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав доводи заяви, просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи , вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 18 грудня 1991 року, що стала територією України відповідно до ст..5 Закону України « Про правонаступництво України», має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживав з батьками в місті Харкові до 25.12.1991 року. В теперішній час він також постійно проживає на території України в м. Харкові. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України. Окрім цього факт постійного проживання на території України засвідчує і імміграційна віза в паспортному документі [PERSON] Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України з травня 1987 року по 25.12.1991 року знайшов підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

21.09.2010р. позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 29.04.2006р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Дошлюбне прізвище позивача - Костецька. Від спільного житія мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказує те, що між ними не має взаєморозуміння, на примерення не згодна. Вважає, що шлюб зберігти не можливо, в зв*язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з*явився, але надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не заявилась, але надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст.ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений однім із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, мас право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON]В зареєстровано 29.04.2006року відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис № 49 (а.с. 4). Від спільного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] 16.01.2007року народження (а.с. 5). Причиною припинення шлюбних стосунків є відсутність взаєморозуміння, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі ст.ст. 110-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання відповідачки такою, що втратила право користування будинком № 17-а по вул. Демократичній в м. Маріуполі, оскільки вона без поважних причин не проживає за вказаною адресою з квітня 2009 року. В заяві вказали, що на підставі біржового контракту № 24028 (договору купівлі-продажу), укладеного 02.02.1999 року та зареєстрованого БТІ м. Маріуполя 12.02.1999 року за № 28395, є власниками вказаного домоволодіння. 19 квітня 2007 року за їх дозволом в будинку була зареєстрована відповідачка. У квітні 2009 року відповідачка виїхала в Російську Федерацію та з того часу в будинку не проживає, але з реєстрації не знялася. Ії місце знаходження у теперішній час їм невідомо, тому просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком, оскільки вона не проживає в будинку більше ніж один рік без поважних причин. В судове засідання позивачі надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позовних вимог та згоду з заочним розглядом справи у випадку неявки в судове засідання відповідача. Третя особа у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Враховуючи думку позивачів, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що будинок № 17-а по вул. Демократичній в м. Маріуполі належить позивачам на підставі біржового контракту № 24028 (договору купівлі-продажу), укладеного 02.02.1999 року та зареєстрованого БТІ м. Маріуполя 12.02.1999 року за № 28395, \\а.с.15-16\\, на час розгляду справи як член сім'ї в будинку зареєстрованою є відповідачка \\а.с.24\\ з 19.04.2007 року, яка не проживає за вказаною адресою без поважних причин більше ніж один рік, а саме з 03 квітня 2009 року, підтверджується довідкою-актом від 04.10.2010 року, складеним комітетом самоорганізації населення «Бригантина» та актом цього ж комітету про неможливість вручення повістки. \\ а.с. 31, 32\\. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідачка не проживає у вказаному будинку понад один рік без поважних причин, іншої домовленості про збереження за нею права користування домоволодінням між нею та власниками не було, суд вважає, що вона втратила право користування даним жилим приміщенням. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 72, 156 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

26 квітня 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісяця до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги і просила стягнути аліменти у сумі 500 грн. Вона пояснила, шо 03 жовтня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного життя мають доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання доньки, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати доньку в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом, та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково на суму 250 грн. і пояснив, що на даний час перебуває на обліку як безробітний і не має постійного заробітку. Згідно свідоцтва про народження сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до довідки Мішково - Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 18.03.2010 р. донька сторін знаходиться на утриманні позивачки (а.с.4). Відповідно до рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 березня 2010 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с.З). Згідно з довідками Жовтневого районного центру зайнятості Миколаївської області від 09.07.2010 р. та від 05.10.2010 р. відповідач перебуває у Центрі на обліку як безробітний з 27 травня 2010 року. Його дохід з цієї дати до 20 вересня 2010 р. склав 417 грн. 10 коп. (а.с.18. 21). Вислухавши сторони, проаналізувавши письмові докази, на підставі ст.ст. 180, 181, 184 СК України, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню на суму 250 грн., оскільки судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги щодо її утримання не надає. Відповідач є безробітним, його місячний дохід у вересні 2010 р. склав 320 грн., а отже він не може сплачувати аліменти у тій сумі, яку вимагає позивачка, однак приймаючи до уваги, що він сам не заперечує сплачувати аліменти у сумі 250 грн., то суд вважає можливим задовольнити позов на зазначену суму. Згідно з ч.І ст.88 ЦГІК України з [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

29.07.2010 року позивачка звернулась в суд з даним позовом, пояснюючи, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2001 року вона є власником жилого будинку, розташованого по вул. 40 років Жовтня, 95 у м. Волноваха, Донецької області. У березні 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, а 28.04.2005 року останній за її згодою був зареєстрований у будинку, як член сім*ї. 30.11.2009 року шлюб між ними було розірвано, але відповідач залишився проживати у будинку. Оскільки між нею та відповідачем постійно виникають сварки з приводу зловживання останнім алкогольними напоями, які закінчуються бійками, систематичним руйнуванням будинку та майна, з приводу чого вона неодноразово зверталась до міліції, просить суд виселити відповідача із жилого будинку без надання іншого. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, на їх задоволенні наполягають. Відповідач позов визнав та пояснив, що він дійсно зловживає спиртними напоями, свариться із колишньою дружиною, іноді руйнує майно, але потім сам його ремонтує. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст. ст. 116, 157 ЖК України якщо наймач, члени його сім*ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Членів сім*ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Як передбачено ст. 61 ЦПК України, обставини, визнання сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно є власницею жилого будинку, розташованого у м. Волноваха по вул. 40 років Жовтня,95, у якому з 28.04.2005 року зареєстрований відповідач по справі, як член сім*ї. Як вбачається із пояснень позивачки та її представника, підтвердженими у судовому засіданні і поясненнями відповідача, а також постановами про відмову у порушенні кримінальної справи відносно останнього за ст. 296 КК України та матеріалами, які свідчать про неодноразове притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КпАП України, порушених за заявами позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач підлягає виселенню із спірного будинку, який є власністю позивачки, оскільки він своєю поведінкою робить для інших неможливим сумісне з ним проживання. На підставі ст. ст. 116, 157 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач просить шлюб укладений між нею та відповідачем зареєстрований Іванівською сільською радою 16.07.1993 року актовий запис № 4 -розірвати. В обґрунтуванні своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 16.07.1993 року. Під час спільного проживання між подружжям виникали постійні непорозуміння та сварки. На момент подачі заяви ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, позивач підстав для збереження сім'ї не вбачає, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час слухання справи повідомлялася заздалегідь та належним чином. Сукупність даних обставин, суд, вважає достатньою для винесення заочного рішення по даній справі, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін. Перевіривши наявні письмові докази, суд, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно свідоцтва про укладення шлюб І-ГЮ № 492444 від 16.07.1993 року встановлено, що 16.07.1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Іванівською сільською радою Корецького району Рівненської області. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Оскільки, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, під час спільного проживання між подружжям виникали сварки на різних побутових умовах, подальше спільне проживання не можливе, шлюб існує формально та його збереження :;можливє. Наведені обставини свідчать, що їх подальше спільне проживання та існування сім'ї виключається, а тому доцільно шлюб їх розірвати. За заявою позивача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - «Кирчук».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

09.07.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 43381 грн. 74 коп. в солідарному порядку і судових витрат. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір кредитування Ж35-1/744К-07 на суму 14000 грн., строком до 27.08.2012 року, зі сплатою 33% річних за користування кредитними коштами. м. Чернігів Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 09.07.2010 року становить 43381 грн. 74 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 6896,83 грн., прострочено суми по кредиту - 5469,86 грн., заборгованості по відсоткам - 8544,89 грн., пеня - 22470,16 грн, що підтверджується розрахунком. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В забезпечення виконання зобов'язань 28 серпня 2007 року був укладений договір поруки № 35-1/745П-07, згідно якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON] С.О. Стаття 1050 ч.2 ЦК України передбачає право позикодавця вимагати дострокового повернення позики та сплати належних процентів в разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики. Відповідно до ст.554 ЦК України, поручитель несе солідарний обов»язок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачів заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню. Рішенням загальних зборів 22 червня 2009 року ВАТ «Універсал банк» перейменовано у ПАТ «Універсал банк»

Outcome: approved