Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

у липні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23.11.2005р. він придбав у відповідача квартиру [ADDRESS]. На час відчуження квартири у ній ніхто не проживав, а її продаж від імені відповідача, який відбував покарання, було здійснено [PERSON] Після відбування покарання відповідач у 2006 році повернувся в с. Кошманівка і проживав у [PERSON] по вул. Набережній, 15. З часу відчуження квартири відповідач жодного дня в ній не проживав, участі у її утриманні не брав. У звязку з наведеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 1 по вул. Шевченка, 8 в с. Кошманівка Машівського району та стягнути з нього судові витрати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві просить їх задоволити, відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив заяву з проханням справу слухати без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], яку він 23.11.2005р. придбав у відповідача, від імені якого за довіреністю діяла [PERSON] ( а.с. 4-10 ). Згідно довідки Кошманівської сільської ради від 22.04.2010р. відповідач зареєстрований у придбаній позивачем квартирі, але фактично там не проживає з 01.01.2009р. ( а.с. 11 ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. З матеріалів справи вбачається, що договір про користування квартирою між сторонами не укладався. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] за відсутності відповідного договору з новим власником за змістом ст.ст. 383, 405 ЦК України та ст.ст. 150, 156 ЖК України припиняє його право на користування цим житлом, а тому приходить до висновку, що [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8, 50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved