Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про припинення право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] між [PERSON] і [PERSON]; припинення право власності відповідача [PERSON] на її Уг частину зазначеної квартири; визнання за [PERSON] право власності на всю квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS]; витребування у відповідачки документів підтверджуючих право власності на її частку зазначеної квартири. Позивач мотивує вимог тим, що є власником 1/2 частини, двокімнатної квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В даній квартирі позивач разом з померлим чоловіком та сином [PERSON] проживали з 2001 року. [PERSON] будучи донькою померлого чоловіка від першого шлюбу також отримала спадщину за законом від свого батька [PERSON] у вигляді 1/2 частини тієї ж двокімнатної квартири. [PERSON] разом із сином проживає по вул. Щорса, И кв. 95 в м. Чернігові. Між сторонами виникають спори про порядок користування і володіння зазначеною квартирою, сторони розуміють, що різні сім'ї, у кожного особисте життя та немає взагалі нічого спільного, навпаки сторони мають неприязнені відносини, які вже склалися давно. Так як позивач проживає в спірній квартирі, а відповідачка не має потреби в ній проживати, тому позивач запропонувала вирішити дане питання без судового процесу, але [PERSON] повідомила, що без рішення суду вона нічого робити не буде. Квартира є ізольованою і не передбачено її використання як комунальної квартири, тому позивач не вважає можливим проживання двох сімей в даній квартирі, які мають неприязнені відносини. Відповідачка сама визначила своє відношення до спірної квартири, не проживала і не проживає, хоча фактично має доступ до неї, не здійснює ніяких заходів по утриманню, догляду квартири, не сплачує відповідні платежі. Позивач має намір проживати, утримувати квартиру, ніякого іншого житла ні позивач, ні [PERSON] не мають. Оскільки спірне користування квартирою є неможливим за таких умов, відповідачці [PERSON] це не потрібно, і з метою не допущення зміни цільового призначення "ізольованої квартири", позивач вважає за можливе припинити право спільної власності. 19 жовтня 2010 року [PERSON] внесла на розрахунковий рахунок ТУ ДСА в Чернігівській області вартість 1/2 частини квартири [ADDRESS] в сумі 110435 ( стодесять тисяч чотириста тридцять п'ять) грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 451/465 від 19.10.2010 року ВАТ "Ощадбанк" Чернігівське облуправління ВАТ Ощадбанк ТВБВ 10024/77 р. м.. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, представником позивача уточнені підстави припинення права власності відповідача - відповідно до п. 3 ч.1 ст. 365 ЦК України. Зазначив, що квартирою неможливо користуватися двома сім'ями, оскільки одна кімната є прохідною, між сторонами склалися неприязнені стосунки, позивач займалася утриманням квартири. Позивач пояснила, що з чоловіком в спірному приміщенні проживала дев'ять років, робили ремонт відповідач ніякого відношення до квартири не мала. Відповідач в спірному приміщенні не проживала, дві різні сім'ї там проживати не можуть. Позивач пропонувала вітчиму відповідача компенсувати кошти за її частку квартири. Після спілкування з відповідачем в телефонному режимі, погроз які виказували знайомі відповідача, позивач вважає, що вони спільно проживати не можуть. Позивач пояснила, що вона і її син прописані [ADDRESS], там же мають кожний по 1/4 частини квартири у власності. Відповіч проживала в однокімнатній квартирі по вул. Щорса в м. Чернігові з сином та чоловіком, квартира належить чи її матері, чи вітчиму. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити. Пояснив, що і зв'язку з поганими стосунками з вітчимом відповідач має намір проживати в спірні квартирі. Для цього вона звернулась до суду з позовом про усунення перешкод користуванні власністю і зареєструвалася в спірній квартирі сама і зареєструвала свои неповнолітню дитину. Позивачем не надані докази обґрунтування підстав припинення права власності відповідача визначені п. 3 ч.1 ст. 365 ЦК України. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Новозаводської районної у місті [PERSON] ради заперечував проти задоволення позову. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено і не оспорюється сторонами, що позивач та відповідач в порядку спадкування отримали у власність по 1/2 частині двокімнатної квартири [ADDRESS]. Оскільки відповідачем не надана згода на одержання від позивача грошової або іншої матеріальної компенсації вартості її частки у спільному приміщенні, тому обґрунтування позивача на ст. 364 ЦК України є безпідставним. Згідно ст. 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в порядку ст. 60 ЦПК України не надані достовірні та належні докази про наявність хоча б однієї підстави визначеної ч.1 ст. 365 ЦК України для припинення права власності відповідача на 1/4 частину квартири [ADDRESS], а саме, що частка відповідача є незначною і не може, бути виділена в натурі, що річ -двокімнатна квартира [ADDRESS] є неподільною, а спільне володіння і користування між сторонами майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Припущення позивача та представника позивача про неможливість виділення частки в натурі і неподільності спірного приміщення, відсутність можливості спільного володіння і користування спірним приміщенням не є належним доказом, тому у суду відсутні підстави для припинення права відповідача на частку у спільному майні - двокімнатної квартири [ADDRESS]. Оскільки судом відмовлено в задоволенні вимог про припинення права власності відповідача на 1/2 частку спірної квартири, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про припинення права спільної сумісної власності, визнання права власності за позивачем на всю спірну квартиру, витребування у відповідача правовстановлюючих документів на квартиру. В зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог суд вирішує питання про повернення позивачу внесених коштів в порядку ч.2 ст. 365 ЦК України на розрахунковий рахунок ТУ ДСА в Чернігівській області в сумі 110435 ( стодесять тисяч чотириста тридцять п'ять) грн. 00 коп., як вартості 1/2 частини квартири 45 по вул. Попудренко. 10 в м. Чернігові.

Outcome: dismissed