overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що мати [PERSON] являється її матірю. У заяві [PERSON] зазначила, що 13.11.2007 року померла мати [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть І-ИД №054099, після смерті матері відкрилась спадщина, яку прийняла заявник [PERSON] Про що подала заяву про прийняття спадщини. Цього року вона вирішила оформити свідоцтво про право на спадщину. При перевірці документів в Борщівській районній державній нотаріальній конторі виявилося , що в свідоцтві про народження позивачки є розбіжності у прізвищах. А саме у цьому свідоцтві у графі «мати» прізвище матері зазначено як «Мелемука», а в свідоцтві про її смерть прізвище матері зазначено як «Милимука». Позивачка зверталась у Борщівський відділ РАЦС Тернопільської області, але в актовому записі її дівоче прізвище значиться як «Мелемука». Тому вона звернулась в суд для встановлення факту родинних відносин із матірю. Факт реєстрації шлюбу можуть підтвердити свідки. Заявник [PERSON] заяву підтримує, просить її задовольнити. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], та [PERSON]., підтвердили суду той факт, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження. Співставлення всіх наявних документів та показів свідків вказує на те, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Суд вважає, що розбіжність у документі про народження, позбавляють права [PERSON] прийняти спадщину, чим порушуються її права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

КП «Гранітненське» звернулось до суду з позовом про стягноння з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги (утримання будинку, прибудинкової території, вивезення сміття, теплопостачання, водопостачання та водовідведення) за період з січня 2008 року по червень 2010 року в розмірі 3354 гривні 90 копійок. В судове засідання представник позивача не зявилась. Надала заву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим справа розглядається за правилами статей 224 - 227 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], згідно довідки КП «Гранідненське» (а.с. 5), проживає в [INFO]. Він користується житлово-комунальними послугами, які надає йому позивач, від цих послуг не відмовився і частково їх оплачував (а.с. 7). Це свідчить про те, що фактично сторони вступили між собою в договірні відносини по наданню та оплаті житлово-комунальних послуг. Однак в повному обсязі відповідач вищевказані послуги не оплатив і за період з січня 2008 року по червень 2010 року допустив заборгованість в розмірі 3354 гривні 90 копійок (а.с. 7). Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» поняття житлово-комунальні послуги охоплює в собі комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) і послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та? прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20 вказаного Закону споживач зобов'язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. А в частині 1 статті 32 цього ж Закону зазначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. В статті 526 Цивільного кодексу України вказано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки [PERSON] користується наданими йому комунальними послугами, то він повинен нести витрати по їх оплаті. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України і стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 23444,06 грн., вказавши, що відповідно до укладеного договору № DNАВRX01390016 від 12.09.2007 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 7914,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.09.2009 р. Відповідач належним чином свої зобов»язання за вказаним договором не виконав. Відповідач станом на 06.10.2009 р. має заборгованість 23444,06 грн., а саме: 7914,00 грн. заборгованість за кредитом; 9086,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4850,98 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором; 500,00 грн. штраф; 1092,57 грн. штраф. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та прохає суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки, телеграфні повідомлення не отримує, причину неявки суду не повідомив, тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі посилаючись на наступне. Дійсно 12.09.2007 р. між сторонами було заключено договір про надання строкового кредиту в сумі 7914,00 грн. з кінцевим терміном повернення 12.09.2009 р. Зроблено розрахунок заборгованості [PERSON] на суму 23444,06 та додано до матеріалів справи. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Керуючи ст.ст. 7, 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 554, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 03.11.2004 року помер її батько - [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, жилий будинок № 74 по вул. Вишневій в с.Городківка, Андрушівського району та земельну ділянку площею 0,85 га. для обслуговування жилого будинку та ведення селянського господарства. Позивач є єдиним спадкоємцем свого батька за законом першої черги, однак батько залишив заповіт від 14.02.2001 року, згідно якого все майно яке йому належатиме після його смерті, заповів позивачу та відповідачу. Відповідач не бажає приймати спадщину. Однак позивач не може реалізувати свої спадкові права, оскільки в нотаріальну контору в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулася. Вона не була обізнана з законодавством, вважала, що коли вступила у фактичне користування спадковим будинком, то подавати заяву до нотаріальної контори не потрібно. Вважає, що пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з тих самих підстав, просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини позивачу- один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідач до суду не з'явилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України. Судом встановлено, що 03.11.2004 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Позивач дочка померлого та спадкоємець за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Крім того, позивач та відповідач є спадкоємцями за заповітом від 14.02.2001 року (який не змінено та не скасовано ( а.с.7), однак, віповідач на спадщину не претендує. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме: жилий будинок в с. Городківка по вул. Вишневій, 74 та земельну ділянку площею 0,85 га. для обслуговування жилого будинку та ведення селянського господарства земельні ділянки, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та державним актом (а.с. 8-10). Встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач пропустила тому, що вважала оскільки вона фактично прийняла спадщину : доглядала будинок та обробляла земельні ділянки, то не потрібно подавати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Вказані обставини визнанні відповідачем. Згідно довідки державної нотаріальної контори заявою на прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався (а.с. 20 - 21). У зв'язку з такими обставинами суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин та встановлює їй додатковий строк для прийняття спадщини - один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 30.08.1997 року померла його мати - [PERSON]. 12.05.1987 року [PERSON] оформила заповіт, яким все майно, що належить їй на день смерті заповіла позивачу. У встановлений шестимісячний строк після смерті матері позивач прийняв спадщину, оскільки розпорядився майном померлої в шестимісячний строк після її смерті. Однак позивач не може реалізувати свої спадкові права на жилий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за ним право власності на жилий будинок за № 23 по вул. Залізнична в с. Міньківці, Андрушівського району. В судовому засіданні позивач позов підтримав, обгрунтувавши вищенаведеними обставинами та просив його задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що 30.08.1997 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Позивач є спадкоємцем за заповітом , що підтверджується копією заповіту, який не змінений та не скасований (а.с.8-9). Довідкою Міньковецької сільської ради № 137 від 20.03.2010 року підтверджується, що згідно запису погосподарської книги № 3 за 1995-2000 роки за [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: вул. Залізнична, 23, с.Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області (а.с.10). Довідкою БТІ підтверджується, що на будинок № 23 по вул. Залізничній в с.Міньківці правоустановчі документи не зареєстровані (а.с.12). Довідкою державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв за заповітом її син - позивач [PERSON] ( 23-24). Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. З ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV , згідно з якими , право власності на нерухоме майно, набуте згідно з діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. За клопотанням позивача суд не стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач 20 серпня 2010 року звернулась до Малинського районного суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання також не зявився, однак позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Згідно із частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 4 частини 3 статті 81 ЦПК України та пунктом 5 частини 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито. Згідно вказаних нормативних актів у справах про стягнення аліментів витрати на інформаційно-технічне забезпечення при зверненні до суду оплаті не підлягають і покладаються на сторони після розгляду справи судом, а від сплати судового збору позивач звільнена. У звязку з цим суд стягує з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів (після змін) 49301 грн. 69 грн. заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, змінені позовні вимоги підтримав та просить її задовольнити не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причини неявки в суд не сповістили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № МССІ-19/2008 від 31.03.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 12 000 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.03.2012 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст.ст. 1050, 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач заборгував: 4747,73 доларів США - заборгованість за кредитом; 690 долара США заборгованість по відсоткам, 757,56 долара США штраф, 28.65 долара США пені за прострочення виконання зобовязання. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, за яким останній поручався за виконання зобовязань, що витікають з договору кредиту. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Факт наявності заборгованості за кредитним договором в судовому засіданні доведено. Тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Правильність нарахованих сум судом перевірено. При цьому суд керується вимогами ст. 533 ЦК України, згідно якої грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, до стягнення належить 49301 грн. 69 грн. за курсом НБУ на час розгляду справи 792 грн. 13 коп. за 100 доларів США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує також судові витрати з відповідачів на користь позивача, сплачені при зверненні до суду. На підставі ст. 525, 526, 33, 553, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлений належним чином. Надіслав суду телеграму, в якій просить відкласти судове засідання у зв'язку з хворобою дитини. Однак, відповідач не зявлявся в судове зсідання, призначене на 20.09.20010 року, про причини неявки в суд не сповіщав, дана неявка відповідача є повторною, відповідачем надано заперечення на позовну заяву, а тому, враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив, розглянути справу без участі відповідача. З урахуванням згоди позивача на постановлення заочного рішення, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Встановлено, що сторони уклали шлюб 15.10.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. З пояснень позивача та наданих матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає з позивачем з липня 2007 року, що підтверджується письмовими запереченнями відповідача. В своїх запереченнях відповідач просить надати строк для примирення сторін. Позивач заперечує проти цього, посилається на те, що відповідач звернулася до суду з позовом про призначення з позивача аліментів та поділ майна подружжя, що на думку позивача не свідчить про бажання примиритися. Більш того, існували намагання примиритися з боку позивача, однак, позитивних наслідків це не мало. В самих запереченнях відповідач не вказує на способи примирення та посилається на протиправну поведінку позивача та його батьків. Аналізуючи наведене, суд не знаходить можливим примирення сторін, які спільно не проживають 3 роки, відсутні взаєморозуміння та почуття між подружжям. За таких обставин, збереження сімї стало неможливим, а шлюб має бути розірвано. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви, в яких позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав. Встановлено, що сторони уклали шлюб 07.11.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Подружні стосунки, спільне проживання припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння та почуттів між подружжям і сторони не вчиняють дій по поновленню подружніх стосунків. За таких обставин, збереження сімї стало неможливим, а шлюб має бути розірвано. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача в заборгованість за кредитним договором у розмірі 1580 доларів США, що еквівалентно 12 522 грн. 29 коп. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору № 99183-CARD від 08.11.2007 року [PERSON] отримав строковий кредит, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, відкритий ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 3000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.05.2009 року. Однак, не виконує умов договору, не сплачує кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 26.05.2010 року виникла заборгованість в сумі 1 580 доларів США, що еквівалентно 12 522 грн. 29 коп. та складається з наступного: 1 123, 80 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом; 455,41 доларів США заборгованості по простроченим відсоткам. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, причини неявки невідомі, заперечень проти позову не надав, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 99183-CARD від 08.11.2007 року [PERSON] отримав строковий кредит, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, відкритий ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 3000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.05.2009 року._Однак, не виконує умов договору, не сплачує кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 26.05.2010 року виникла заборгованість 1 580 доларів США, що еквівалентно 12 522 грн. 29 коп. та складається з наступного: 1 123, 80 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом; 455,41 доларів США заборгованості по простроченим відсоткам. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підтверджуються належними доказами та задовольняє їх у повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: approved