overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

У червні 2010 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач проживає за адресою: [INFO] та користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення, але не розраховується за вказані послуги, в звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.02.2007 року по 01.06.2010 року в сумі 1729 грн. 20 коп. Під час судового засідання, представник позивача позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини, викладені'в позові, просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання в сумі 1729 грн. 20 коп. та понесені при подачі позовної заяви судові витрати в розмірі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся. Зі згоди позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в [INFO]. Відповідач користується послугами- підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення, які надаються йому ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. 12.09.2007 року між сторонами був укладений договір про надання послуг теплопостачання, згідно якого споживач зобовязувався своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги, а також сплатити заборгованість, яка утворилась за ним. У звязку з тим, що відповідач не оплачує послуги з теплопостачання, за ним утворилась заборгованість за період з 01.02.2007 року по 01.06.2010 року в сумі 1729 грн. 20 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконує, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

У червні 2010 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [INFO] та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховуються за вказані послуги, в звязку з чим у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.08.2008 року по 01.06.2010 року в сумі 2696 грн. 67 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені в позові. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час' розгляду справи повідомлялися. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою [INFO] та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, які надаються їм ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, / затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил... споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. У звязку з тим, що відповідачі не оплачують послуги з теплопостачання, за ним утворилась заборгованість в сумі 2696 грн. 67 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконують, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 грн. та судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON],В.Ф. про відшкодування шкоди в сумі 427,50 гривень, заподіяної порушенням правил користування електроенергією побутовим абонентом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і пояснила, що 20 січня 2009 року працівниками Цюрупинського РЕЗ і ЕМ складено акт №213639 про порушення Правил користування електроенергією побутовим споживачем [PERSON] внаслідок чого електроенергія споживалася, але лічильником не враховувалася. Згідно розрахунку збитки склали 427,50 гривень, яку відповідач добровільно не відшкодував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом опубліковано оголошення про дату, час та місце розгляду справи в газеті «Новий час» від 12.08.2010 року № 32(167) відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

ВАТ «ЕК «Херсонобленерго»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 2106,42 гривень, заподіяної порушенням правил користування електроенергією побутовим абонентом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і пояснила, що 09 липня 2007 року працівниками Цюрупинського РЕЗ і ЕМ складено акт №204702 про порушення Правил користування електроенергією побутовим споживачем [PERSON] внаслідок чого електроенергія споживалася, але лічильником не враховувалася. Згідно розрахунку збитки склали 728,86 гривень, яку відповідач добровільно не відшкодував. Також 14 січня 2008 року працівниками Цюрупинського РЕЗ і ЕМ складено акт №207735 про порушення Правил користування електроенергією побутовим споживачем [PERSON] внаслідок чого електроенергія споживалася, але лічильником не враховувалася. Згідно розрахунку збитки склали 1377,56 гривень, яку відповідач добровільно не відшкодував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом опубліковано оголошення про дату, час та місце розгляду справи в газеті «Новий час» від 12.08.2010 року № 32(167) відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

У березні 2010 року заявник [PERSON] звернулась до суду за участю зацікавленої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Словянської міської ради Донецької області, з заявою про визнання особи недієздатною і встановлення над нею опіки та призначення опікуна, обґрунтувавши свої вимоги тим, що в 2006 році її донька [PERSON] перенесла тяжке захворювання в наслідок якого у неї зявився психічний розлад особистості, що перейшов в тяжке психічне захворювання, донька не може надавати звіт своїм діям та керувати ними, у звязку з чим просить суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, встановити над ній опіки та призначити себе її опікуном. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги, навила доводи аналогічні доводам викладеним в заяві та просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник зацікавленої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Словянської міської ради Донецької області [PERSON], що діє на підставі довіреності від 04.12.2009 року (а.с.33) підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №102 від 24.05.2010 року, [PERSON], [INFO] страждає стійким хронічнім психічним захворюванням у вигляді параноідної шизофренії, безперервна течія, зі стійким параноідним типом дефекту. В силу хронічного психічного захворювання не має змоги розуміти своїх дій та керувати ними. Для захисту цивільних прав та інтересів потребує в опіки (а.с.22-24). У звязку з чим є усі підстави для задоволення заяви [PERSON] в частині визнання [PERSON] недієздатної. Вирішуючи заявлене питання стосовно встановлення над [PERSON] опіки та призначення її опікуном [PERSON], заява також підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідність до ч.1 ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи є подання органу опіки та піклування виконкому Словянської міської ради від 11.08.2010 року №01.01. 12/1010 (а.с.11), з проханням призначити [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON]. Таким чином, заява [PERSON] в частині призначення її опікуном [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни. За постановою Кролевецького районного суду 2009 року, було визнано протиправною бездіяльність управлінння ПФУ в Кролевецькому районі щодо не нарахування та не виплати їй підвищення до пенсії як дитині війни і зобовязано нарахувати та виплатити недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком по вересень 2009 року включно. Однак, починаючи з жовтня 2009 року і до цього часу відповідач продовжує ігнорувати вимогу Закону України «Про соціальний захист дітей війни» про виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і з 1 жовтня 2009 року виплачує підвищення до пенсії в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, чим порушує гарантовані державою права на соціальний захист. Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни і згідно зі ст.6 зазначеного Закону їй повинна виплачуватись державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007 році зазначене підвищення їй не виплачувалась, а протягом 2008-2009 років та з січня по 31серпня 2010 року виплачувалось зазначене підвищення лише в розмірі 10%. Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 р., якими зупинялась дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". З січня 2008 року щомісячну соціальну допомогу почали виплачувати, але лише у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком замість 30%, встановлених Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до розрахунку, зазначеного у позові, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів, встановлених відповідними Законами про Державний бюджет України, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2007 рік - з липня по грудень - становить 742 грн. 65 коп., за 2008 рік з травня по грудень - 780 грн. 40 коп., за 2009 рік з січня по грудень 1240 грн. 20 коп., за 2010 рік - з січня по серпень 1287,90 грн. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни. За постановою Кролевецького районного суду 2009 року, було визнано протиправною бездіяльність управління ПФУ в Кролевецькому районі щодо не нарахування та не виплати їй підвищення до пенсії як дитині війни і зобовязано нарахувати та виплатити недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком по вересень 2009 року включно. Однак, починаючи з жовтня 2009 року і до цього часу відповідач продовжує ігнорувати вимогу Закону України «Про соціальний захист дітей війни» про виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і з 1 жовтня 2009 року виплачує підвищення до пенсії в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, чим порушує гарантовані державою права на соціальний захист. Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV від 18.11.2004 р. є дитиною війни. За постановою Кролевецького районного суду від 2009 року, було визнано протиправною бездіяльність управлінння ПФУ в Кролевецькому районі щодо не нарахування та не виплати їй підвищення до пенсії як дитині війни і зобовязано нарахувати та виплатити недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком по серпень 2009 року включно. Однак, починаючи з вересня 2009 року і до цього часу відповідач продовжує ігнорувати вимогу Закону України «Про соціальний захист дітей війни» про виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і з 1 вересня 2009 року виплачує підвищення до пенсії в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, чим порушує гарантовані державою права на соціальний захист. Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Представник обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. Сума заборгованості на 01.05.2010 року складає 2658,27 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач в порушення вимог ст.ст. 67,68 ЖК України своєчасно не оплачує надані послуги теплопостачання, у звязку з чим, у період з 01.10.2009 року по 01.05.2010 року, виникла заборгованість, у сумі 2658,27 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн. Судовий збір у сумі 51 грн. позивач просить покласти на відповідача, а також з метою забезпечення позову накласти арешт на все майно відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву в якій просив справу слухати у його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти постановления заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково, так як відповідач в порушення ст.ст. 67.68 ЖК України несвоєчасно оплачує щомісячні послуги теплопостачання у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 2658,27 грн. Згідно ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ч. 1,2 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісячно. Тож в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Щодо заявленої позивачем вимоги про накладення арешту на майно відповідача суд вважає, що в цій частині слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 151ЦПК України, позивач повинен був звернутися до суду з заявою про забезпечення позову, в якій вказати конкретні відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме вказати місце знаходження майна, на яке слід накласти арешт. Крім того, з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 30 грн., так як дані витрати позивач поніс з вини відповідача. Судовий збір у сумі 51 грн. слід покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст. 80,84,88 ЦПК України, ст. З Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року з відповідача на користь держави підлягає стягненню держмито у розмірі 51 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

23.06.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги змінила, просила стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання дитини в розмірі ? із всіх видів його заробітку, просила її позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив, просив стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? всіх видів заробітку. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом II групи загального захворювання, отримує пенсію, інших дітей та утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ? всіх видів заробітку є достатнім для забезпечення потреб дитини. Ці вимоги є підставними. А тому суд приймає визнання відповідачем позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.06.2010 р. З відповідача підлягає стягненню державне мито в доход держави в розмірі 51грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved