Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним вище позовом до відповідача. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 24.04.2009 року [PERSON] був зареєстрований у центрі зайнятості як такий, що шукає роботу. 05.05.2009 року йому було надано статус безробітного. Всупереч законодавства, [PERSON] ще з 18.12.2006 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що співпало з датами надання йому статусу та періодами перебування його на обліку в центрі зайнятості. Ця інформація надійшла 17.08.2010 року на запит позивача ( № 501 від 17.08.2010 року) від Державного реєстратора відповідно до ст.. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». В ході розслідування було встановлено факт самостійного працевлаштування [PERSON] ( акт № 52 від 19.08.2010 року). Тобто останній не повідомив позивача про те, що він відноситься з 18.12.2010 року до категорії зайнятого населення. Сума допомоги по безробіттю, виплачена відповідачу, що підлягає поверненню становить 2725,82 грн. 20.08.2010 року відповідач був ознайомлений з наказом про повернення коштів № 49 від 19.08.2010 року. Однак на даний час кошти не повернуті. Позивач просить стягнути з відповідача 2725,82 грн. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі, посилаючись па обставини, викладені вище. У судовому засіданні відповідач та його представник позовних вимог не визнали, посилаючись на те, що дійсно [PERSON] 18.12.2006 року зареєструвався як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа ( по єдиному податку). У березні 2008 року він написав заяву в МДПІ про припинення підприємницької діяльності. У липні 2008 року він звернувся до державного реєстратора із заявою про припинення підприємницької діяльності. Оскільки реєструючись як суб`єкт підприємницької діяльності він подавав лише одну заяву та додані до неї документи, то вважав, що на підставі заяви про припинення підприємницької діяльності його реєстрація буде скасована. Про те, що слід вчинити ще будь-які дії йому ніхто не повідомив. Вважав, що вже не є приватним підприємцем. Ніякої підприємницької діяльності не здійснював, жодних доходів не отримував. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як свідчить довідка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців [PERSON] 18.12.2006 року зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа. 03.07.2008 року до цього реєстру внесено рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності. Про те, що це рішення щодо припинення державної реєстрації не є остаточним скасуванням його реєстрації, як підприємця, і слід вчинити ще будь-які дії йому ніхто не повідомив. Вважав, що вже не є приватним підприємцем. Ніякої підприємницької діяльності не здійснював, жодних доходів не отримував. Реєструючись як безробітний у відповідача, він вважав, що давно не є приватним підприємцем. 24.04.2009 року [PERSON] був зареєстрований у центрі зайнятості як такий, що шукає роботу. 05.05.2009 року йому було надано статус безробітного. За період перебування на обліку йому було виплачено допомогу по безробіттю 2725 грн. 82 коп. Відповідно до п. «б» ч.З ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців. В даному випадку формально [PERSON] не був виключений на час постановки на облік як такого, шо шукає роботу та надання статусу безробітного з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб підприємців, хоча і подав заяву про прийняте рішення про припинення підприємницької діяльності. Не здійснював підприємницьку діяльність, вважаючи що вчинив всі дії, що необхідні для скасування реєстрації його як підприємця. А отже не може вважатися таким, що самостійно забезпечував себе роботою. Відповідно до ч.2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»: «Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг», «Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх ооовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України j- моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг». В даному випадку умислу з боку відповідача чи зловживання не було, оскільки він був переконаний, що не є підприємцем. Жодна з посадових осіб ( і державний реєстратор, і посадові особи центра зайнятості не попередили його про те, що необхідно перевірити скасування його реєстрації, як підприємця, він же вважав, що виконав всі дії щодо його скасування ще за кілька років до отримання статусу безробітного та допомоги від позивача. На підставі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року, ст.. 1, 2 Закону України «Про зайнятість населення»,

Outcome: dismissed