Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк « Приватбанк» м. Дніпропетровськ, вул. Набережна, 50 звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення. Посилається в позовній заяві на те, що згідно кредитного договору № E/V 082764 від 24.07.2008 р. відповідач по справі [PERSON] отримав від позивача суму кредиту 7\~000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.08.2011 року. Згідно до умов договору, відповідач зобовязаний надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, сплачувати відсотки за користування кредитом, однак належним чином умови договору не виконував. Таким чином заборгованість відповідача перед банком станом на 03.09.2010 року року складає 2\~965, 93 доларів США, яка складається з наступного 2918, 62 долари США - заборгованість за кредитом, 47, 20 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 0, 11 пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором Крім того, посилається позивач в позові що зобовязання за вказаним договором було забезпечено договором застави рухомого майна від 24.07.2008 року, згідно якого відповідач надав в заставу належне йому майно, а саме автомобіль Schmitz , рік випуску - 2000, № кузова/шасі WSM6080000472606, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль автомобіль Schmitz , рік випуску - 2000, № кузова/шасі WSM6080000472606, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]Ю,, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ ПриватБанк з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля, з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також позивач просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк» витрати по оплаті судового збору в сумі 412, 56 гривень і витрати на інформаційно технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, що були останнім сплачені при подачі позовної заяви У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю та дала пояснення, аналогічні позову. Окрім того, надала суду довідку, з якої вбачається, що станом на 02.11.2010 року, заборгованість відповідача перед позивачем становила 2542, 31 доларів США. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на момент розгляду справи у нього заборгованості по кредиту немає та він перебуває в графіку погашення. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Не заперечував щодо стягнення з нього судових витрат по справі. Окрім того, надав суду квитанції про сплату заборгованості перед позивачем. Суд дослідивши письмові докази, які є у справі, оголосивши заяву представника позивача, відповідача вважає, що позов необґрунтований, та не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно, згідно кредитного договору № EV 082764 від 24.07.2008 р. відповідач по справі [PERSON] отримав від позивача суму кредиту 7\~000 доларів США . Згідно довідки щодо заборгованості загальної суми відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк», від 02.11.2010 року № 5330, станом на 02.11.2010 року заборгованість становила 2542, 31 долар США. Відсутність заборгованості по договору кредиту доведена по справі квитанціями про сплату заборгованості. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст.. 60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Таким чином, судом наданими суду доказами встановлено що, відповідач не порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором та договором застави, і з цих підстав суд прийшов до висновку, що позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, і тому його позов не підлягає задоволенню та не має підстав для звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості з відповідача. На підставі ст.ст. 526, 530, 590, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 5, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та

Outcome: approved