Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої пенсії та зобовязання здійснити нарахування пенсії відповідно до чинного законодавства мотивуючи свої вимоги тим, що вона є інвалідом ІІІ групи, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, та відповідно до ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та право на державну пенсію, розмір якої не може бути нижчим від 6 мінімальних пенсій за віком. Однак всупереч вимогам чинного законодавства пенсія їй нараховується у занижених розмірах. Тому позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про зобовязання провести перерахунок йому пенсії з урахуванням в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії з 09.07.2007 року до зміни або скасування підстав для такого обрахунку, стягнути з відповідача заборгованість з вищевказаних виплат за період з 09.07.2007 року на час постановлення рішення по справі, та зобовязати відповідача зробити йому нарахування державної пенсії як інваліду 3 групи згідно ст.49,50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які втратили працездатність в новому розмірі із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 22.06.2010 року. Позивач в судове засідання не зявився, просив справу слухати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника УПФ в Тростянецькому районі, надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що пенсія позивачу призначена за ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч.5 ст.54 передбачено, що порядок обчислення пенсії, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Розрахункова величина мінімального розміру пенсії за віком, яка застосовується для обчислення пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлена постановою КМУ від 03.01.02р. №1 у розмірі 19грн.91коп. Ця ж величина застосовується і при визначенні розміру додаткової пенсії зазначеним інвалідам. Мінімальний розмір пенсії визначений п.1 ч.1 ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розрахунку пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуватися не може. Зазначені норми застосовуються і щодо нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян визначено розміри щомісячної додаткової пенсії та розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, а саме особам, що належать до 1 категорії та інвалідам 3 групи виплачується щомісячна додаткова пенсія у розмірі 15% до прожиткового мінімуму осіб, що втратили працездатність. З 01.07.2008р. постановою КМУ від 16.07.08р. №654 мінімальний розмір пенсії інвалідам 3 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеним до 1 категорії встановлюється на рівні 980грн. Тому за вищевикладених обставин відповідач просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] Судом встановлені такі факти та відповідні їм обставини. Позивач являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням (а.с.8). Позивачу 12.10.2006 року було встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків по ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.9,10). 18.06.2010р. позивач звертався до УПФ України в Тростянецькому районі із заявою про перерахунок йому пенсії згідно ч.4 ст.54 та ст.50 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.5). На вказане звернення позивач отримав відповідь від відповідача (а.с.6-7), у якій вказано, що він отримує основну і додаткову пенсію, відповідно до ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 1 січня 2008 р. він отримує пенсію, відповідно до змін, прийнятих ЗУ Про державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України і мінімальний розмір пенсії та додаткової пенсії обраховується виходячи із розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність. З 1 січня 2010р. його пенсія становить 704,25грн., де 600грн. основний розмір пенсії по інвалідності ІІІ групи, 104,25грн. додаткова пенсія. За цих обставин відповідач відмовив у перерахунку пенсії [PERSON] У відповідності до ч.4 ст.54 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі 6 мінімальних пенсій за віком. На виконання цього закону КМУ ухвалив Постанову Про затвердження порядку обчислення пенсій по інвалідності, що наслала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи від 30.05.1997 року №523, згідно п.4 якої в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі 6 мінімальних пенсій за віком. Згідно ст.50 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року особам віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірах 50% мінімальних пенсій за віком для інвалідів 3 групи. Згідно ч.3 ст.46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до ч.2 ст.17 ЗУ Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.2 ст.7 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування мають забезпечити рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до ч.1 ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Та згідно ч.3 ст.42 цього закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного законом, підвищується розмір пенсії. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Згідно ЗУ Про прожитковий мінімум, прожитковий мінімум встановлюється КМУ, а затверджується щороку Верховною радою законом про державний бюджет України за відповідний рік. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить захистити його порушене право з 09.07.2007 року. При цьому суд зазначає, що з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року підстави для невиплати позивачеві державної та додаткової пенсій у відповідності до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були відсутні, зміни у зазначені статті не вносились, а тому суд дійшов висновку щодо необґрунтованої відмови відповідача у здійсненні перерахунку пенсії за зазначений період. Відповідно до ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум затверджено на 2008 рік на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 470грн., з 1 квітня 481грн., з 1 липня 482грн., з 1 жовтня 498грн. Згідно ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України від 20.10.09р. Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати з 1 листопада 2009 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність 573грн. Статтею 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік для осіб, які втратили працездатність, встановлений прожитковий мінімум на одну особу з 1 січня 695грн., з 1 квітня - 706грн., з 1 липня 709грн., з 1 жовтня 723грн., з 1 грудня 734грн. Відповідно до п.28 розділу 11 ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України статтю 54 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено у такій редакції: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим - для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році: по ІІІ групі інвалідності - 180 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; стаття 50 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено в новій редакції особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах: інвалідам ІІІ групи 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими внесено зміни до ст.ст.50,54 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними. Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Законом України Про Державний бюджет України на 2009 рік та Законом України Про Державний бюджет України на 2010 рік дію статей 50 і 54 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не було зупинено. Відповідно до ч.2 ст.54 ЗУ Про Державний бюджет України на 2009 рік та ч.2 ст.52 ЗУ Про Державний бюджет України на 2010 рік передбачено, що розміри державних соціальних гарантій на 2009 і 2010 роки, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цими Законами та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. У відповідності до ч.3 ст.67 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст.54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника в наслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, із 22 травня 2008 року моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України щодо неконституційності окремих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими внесено зміни до статей 50 і 54 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідач мав нараховувати та здійснювати пенсійні виплати позивачу, відповідно до ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, розрахованих відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що для визначення позивачеві пенсії підлягає застосуванню положення Конституції України як норми прямої дії, які мають найвищу юридичну силу, а також ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови КМУ від 28.05.2008 року №530 та від 16.07.2008 року №654 Про підвищення пенсійного забезпечення громадян. Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Також суд вважає за необхідне зобовязати відповідача проводити [PERSON] перерахунок пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю на весь час до зміни чи скасування підстав для перерахунку пенсії, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеної до 1 категорії, інваліду ІІІ групи. Судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи суд вважає, відповідно до ст.88 ЦПК України за необхідне покласти на відповідача, та стягнути 37 грн. на користь позивача. Витрати на оплату судового збору позивач не поніс, і відповідно до Декрету КМУ Про державне мито п. 34 ст.4 Пенсійний Фонд України, його підприємства, установи, організації звільнені від сплати держаного мита. На підставі викладеного,

Outcome: approved