Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-28 00:00:00

05 липня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1214,41 грн., 116,86 грн. втрат від інфляційних процесів та 34,91 грн. - 3 % річних у зв»язку з невиконанням грошового зобов»язання, 51 судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а всього- 1447,18 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно до чинного цивільно-процесуального законодавства ( ст.. 74 ЦПК України) повідомлений про час та місце слухання справи, у судові засідання не з*являлися. Причини неявки до суду не повідомляли. Згідно до ст.. 74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованому у встановленому порядку. Статтею 169 ч. 4 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою [INFO] і є споживачами послуг (а.с.4). Постачання фізичним особам комунальних послуг здійснюється на підставі договору про надання таких. Але проживання відповідачів у багатоквартирному будинку, який перебуває на балансі та обслуговуванні позивача відповідно до розпорядження Краснолиманського міського голови від 17.01.2003 р. № 41, слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини. Виходячи з положень ст.ст.6,626-631,526 ЦК України укладений договір є обов»язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, ст.ст.526,530 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач комунальних послуг зобов»язаний своєчасно вносити плату за використані послуги. Стаття 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обов'язки по наданню послуг по обслуговуванню та ремонту багатоквартирного житлового будинку за адресою пров. Бригадний, 9 в м. Красний Лиман Донецької області, в якому в квартирі № 49 проживають відповідачі, та утриманню відповідної прибудинкової території, про що свідчать матеріали справи. Але не зважаючи на це відповідачі взагалі не сплачує надані їм послуги (а.с.7-9). Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк і одностороння відмова від умов договору або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені законом - відшкодування завданих збитків. Жодного доказу тому, що позивач не виконує свої обов'язки по наданню послуг відповідачі суду не надали. Тому, враховуючи те, що до теперішнього часу відповідачі у добровільному порядку заборгованість, яка станом на 01.06.2010 року складала 1214,41 грн., не відшкодували (а.с.7), суд вважає позовні вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю бо згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. При цьому збитками є доходи, які особа могла б одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Також суд знаходить обґрунтованими і вимоги позивача в частині стягнення втрат від інфляційних процесів в сумі 116,86 грн. та 3% річних- 34,91 грн., бо вказані втрати доведено позивачем і відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (а.с.8-9). Крім того при зверненні до суду позивач сплатив судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.(а.с.І). Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову відповідно до ст.. 88 ЦК України вказані судові витрати слід стягнути з відповідачів як і суму заборгованості.

Outcome: approved