overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

ВАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору і стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачкою 16 вересня 2008 року укладено кредитний договір № 014/0074/82/0009841 про надання кредиту в розмірі 6102,52 грн. із сплатою за користування кредитом 27 % річних, строком на 24 місяці. Згідно кредитного договору, сплата кредиту здійснюється щомісячно визначеною сумою, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно Графіку. На підставі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За час користування кредитом, відповідачка постійно порушує графік погашення кредиту, про що свідчить розрахунок заборгованості. Згідно п.5.3 кредитного договору , у випадку невиконання позичальником його умов, кредитор вправі достроково стягнути загальну кредитну заборгованість за умови попереднього письмового попередження про це позичальника, тобто на протязі 30 днів, про що неодноразово попереджалася відповідачка. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] звернулася із письмовою заявою, в якій уточнила позовні вимоги в частині сплати суми заборгованості, так як станом на 11 серпня 2010 року сума заборгованості з відсотками та пенею становить 8137,40 грн. та просила справу слухати за її відсутності в зв'язку із зайнятістю. Відповідачка, яка була повідомлена про розгляд справи належним чином, та через засоби масової інформації, обласну газету «Южная правда», в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, тому справу розглянуто на підставі наданих матеріалів в справі. \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою 16 вересня 2008 року укладено кредитний договір № 014/0074/82/0009841 про надання кредиту в розмірі 6102,52 грн. із сплатою за користування кредитом 27 % річних, строком на 24 місяці. Згідно кредитного договору, сплата кредиту здійснюється щомісячно визначеною сумою, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно Графіку. З 15 січня 2010 року відповідачка не виконує свої зобовязання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування ним. Станом на 11 серпня 2010 року заборгованість за кредитним договором складає 8137,40 грн., з них: 3267,59 грн. неповернута сума кредиту, 247,87 грн нараховані відсотки, 4621,94 нарахована пеня. Відповідно до ст. 208, 1055 ЦК України, вказаний правочин здійснюється у письмовій формі. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до закону та умов договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась в суд з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво. Посилався на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Нею самочинно добудовано до квартири веранду площею 15.6 кв.м., погріб під верандою площею 6.5 кв.м. У позовній заяві просить визнати за нею право власності на зазначене самочинне будівництво та зобовязати ПП БТІ «Інвентарізатор» провести державну реєстрацію права власності на самочинні будівлі Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представники відповідачів - Виконавчого комітету Київської у м. Полтаві ради та Територіальної громади в особі Полтавської міської ради не заперечували проти позовних вимог. Представник третьої особи Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що не зявились. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.09.2004 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Право власності на це майно зареєстроване в ПП «Інвентарізатор». [PERSON]. до зазначеної квартири добудувала веранду площею 15.6 кв.м., погріб під верандою площею 6.5 кв.м, які відповідно до технічного паспорта є як самовільні. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження будівель, які розташовані [ADDRESS] є задовільний. Дані будівлі є обєктами завершеного будівництва і придатні для подальшої експлуатації. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині визнання права власності на самочинні споруди підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Полтавської міської ради про встановлення ідеального розміру часток у майні, що є спільною сумісною власності, посилаючись на те, що 03 лютого 1994 року нею [PERSON] разом з чоловіком [PERSON], була приватизована квартира [ADDRESS]. 25.02.2000 р. [PERSON] помер . Просять встановити ідеальну частку кожного співвласника в приватизованій квартирі [ADDRESS] померлому [PERSON]. ? частку, [PERSON] ? частку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просить задовольнити позовні вимоги. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 лютого 1994 року позивачкою [PERSON] разом з [PERSON]М, була приватизована квартира [ADDRESS]. 25.02.2000 р. [PERSON] помер, що вбачається із копії свідоцтва про смерть. При приватизації квартири за кожним і співвласників не були визначені частки кожного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.02.2000 року квартира [ADDRESS] приватизована і на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.1,2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи те, що на час розгляду справи в суді не подано документів, які б зумовлювали не рівний поділ часток зазначеної квартири, суд вважає за необхідне визначити за кожним співвласником 1\\2 частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

27 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 700 гривень щомісяця на утримання їхнього неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи по суті при попередньому розгляді. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони до січня 2008 року перебували у'"шлюб і (а . с. 4 ) . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з матір'ю. Стан здоров'я й матеріальне становище дитини та відповідача задовільні. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими. Враховуючи те, що матеріальне становище платника аліментів та стан здоров'я дитини задовільні, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягнути аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина в розмірі 700 гривень щоміячно до досягнення дитиною повноліття Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач просить визнати незаконним страйк, оголошений та розпочатий з 09 серпня 2010 року найманими працівниками КП «ЧТУ» Чернігівської міської ради та зобов'язати найманих працівників - учасників страйку, прийняти рішення про припинення страйку та розпочати роботу не пізніше наступної доби після дня вручення копії рішення суду страйковому комітету. Свої вимоги позивач мотивує тим, що орган, який очолює страйк, не попередив власника чи уповноважений ним орган (представника) не пізніше ніж за 15 днів, оскільки КП «ЧТУ» є безперервно діючим підприємством, до початку страйку. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, однак зазначив, що страйк виник стихійно, оскільки перед найманими працівниками КП «ЧТУ» є значна заборгованість по заробітній платі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що з 09.08.2010 року на комунальному підприємстві «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради розпочато страйк. Конференцією від 09.08.2010 року не визначено переліку найманих працівників, які страйкують, але до виконання своїх обов'язків не приступили водії тролейбусів, водії автобусів, кондуктори громадського транспорту та служба ремонту рухомого складу. 11 серпня 2010 року ' о КП «ЧТУ» про початок страйку не попереджено. Згідно положень ст. 17 ЗУ Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів) страйк - це тимчасове колективне добровільне припинення роботи працівниками підприємства, установи, організації, з метою вирішення колективного трудового спору. Відповідно до положень ст. 44 Конституції України та ст.18 ЗУ Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів), ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів. Порядок здійснення права на страйк встановлюється цим законом. Разом з тим, відповідно до положень ч.б ст.19 вказаного Закону орган, який очолює страйк, зобов'язаний письмово попередити власника або уповноважений ним орган не пізніше як за сім днів до початку страйку, а на безперервно діючому виробництві - за 15 днів. Відповідно до вимог ст. 22 вказаного Закону, незаконними визнаються страйки, зокрема, оголошені без додержання найманими працівниками, профспілкою чи уповноваженими ними органами положень частини третьої і шостої статті 19 цього Закону. За вказаних обставин, коли організатором страйку не дотримано вимог закону та не попереджено власника або уповноважену особу про початок страйку, позовні вимоги підлягають задоволенню а страйк належить визнати незаконним. Згідно ст. 23 вказаного Закону рішення суду про визнання страйку незаконним зобов'язує учасників страйку прийняти рішення про припинення або відміну оголошеного страйку, а працівників розпочати роботу не пізніше наступної доби після дня вручення копії рішення суду органові (особі), що очолює страйк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

ВАТ ЕК Житомиробленерго в особі Коростенського міського району електричних мереж звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електричну енергію в сумі 513,39 гривень. Оскільки згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, оплата за спожиту електроенергію [PERSON], як власником особового рахунку № 442-017 та особою відповідальною за електрогосподарство свого приміщення, повинна проводитись щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця. Однак відповідачкою систематично не вноситься плата за користування електроенергією,згадно показчиків приладу обліку за листопада 2009 року по березень 2010 року заборгованість складає 513,39 грн. Нарахування оплати за електроенергію проводилось згідно діючих на той час тарифів, які затверджені Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України. В добровільному порядку відповідачка шкоду не сплачує. Представник позивача в судове засідання не з'явився. надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, оплата за спожиту електроенергію [PERSON], як власником особового рахунку № 442-017 та особою відповідальною за електрогосподарство свого приміщення, повинна проводитись щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця. Однак відповідачкою систематично не вноситься плата за користування електроенергією,згадно показчиків приладу обліку за листопада 2009 року по березень 2010 року заборгованість складає 513,39 грн. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають задоволенню і вимоги про стягнення судових витрат, так як позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., що стверджується платіжними дорученнями № 985 та № 953 від 18.03.2010 року. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ Щорсівський граніт про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. При цьому зазначає, що з 24.09.2009 року по 26.05.2010 рік вона працювала в ТОВ Щорсівський граніт на посаді охоронника та звільнилась за власним бажанням. На день звільнення їй було нараховано заробітну плату в сумі 5511,06 грн., однак вона не була їй виплачена при звільненні в зв'язку з відсутністю коштів. Тому позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь вищезазначену суму. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки та проаналізувавши їх в сукупності з письмовими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 24.09.2009 року по 26.05.2010 рік позивачка працювала в ТОВ Щорсівський граніт на посаді охоронника та звільнилась за власним бажанням, що стверджується трудовою книжкою. Відповідно до довідки № 15 від 51.05.2010 року заборгованість кузьменко В.М. по заробітній платі становить 5511,06 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць... Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. А тому, вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту права власності на житловий будинок разом з господарським будівлями №44 по вул. Космонавтів в с. Борисівка Новоград-Волинського району Житомирської області за [PERSON], який помер 27 жовтня 2009 року. Заявниця стверджує, що вона є спадкоємцем за заповітом свого батька [PERSON], який помер 27.10.2009 року. Спадковим майном є житловий будинок разом з господарським будівлями №44 по вул. Космонавтів в с. Борисівка Новоград-Волинського району Житомирської області на який померлий при житті не встигл оформити правовстановлюючи документи але фактично набув право власності. Заявниця на даний час не може здійснити права на спадкування за заповітом у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності та правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності померлого на спадщину. Заявниця в судове засідання надала заяву де просить справу розглядати без її участі, свої вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Дідовецької сільської ради до суду не з'явився, надав лист згідно якого не заперечує щодо задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер 27 жовтня 2009 року /а.с. 12/, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Космонавтів, 44 в с. Борисівка, Новоград-Волинського району. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є заявниця [PERSON] /а.с. 13/. Належність спадкодавцю спадкового майна підтверджується довідками Дідовицької сільської ради №345, 346 від 11.08.2010 року, технічним паспортом на будівлі /а.с.5-7/. Судом встановлено, що спір про право по справі відсутній. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 р. N 6/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N157/6445, документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що від встановлення факту права власності [PERSON] на нерухоме майно залежить виникнення права спадкоємця за заповітом [PERSON] Д. на прийняття спадщини, а саме житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Космонавтів, 44 в с. Борисівка, Новоград- Волинського району після смерті [PERSON], а тому необхідно встановити факт права власності на нерухоме майно. На підставі ст.ст. 10, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що з 23.11.1996 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу народила трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Діану, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, не приймає участі в їх вихованні. Діти перебувають на утриманні позивача. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], доньку Діану, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні матері. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не приймає участі у їх вихованні. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За даних обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду з цією заявою і зазначає, що з 1987 року по даний час фактично проживає в м. Коростень, була зареєстрована за різними адресами , хоч фактично постійно проживала в [INFO] в м. , яка належить їй на праві приватної власності з 1990 року. В даний час домові книги про реєстрацію заявниці в м. Коростень виявились знищеними, тому заявниця не може підтвердити факт її постійного проживання в м. Коростень, а встановлення цього факту їй необхідно для вирішення питань отримання державних соціальних виплат та пенсії В судовому засіданні заявник ці вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечив. Вислухавши пояснення заявників та проаналізувавши їх пояснення в сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON], що раніше мала призвіще Васянович , дійсно з 1.7.1987 по 20.8.1988 року постійно проживала в м. Коростень , працювала вчителем Меленівської середньої школи, районного відділу освіти і була зареєстрована проживаючою по вул. Комсомольська^ в м. Коростень. В період з 20.8.1988 року по 30.1.1991 року заявник була зареєстрована і проживала в будинку по вул. Південна,71-б в м. Коростень, ці обставини стверджуються копією трудової книжки заявника , копією договору дарування житла та копією договору купівлі- продажу , посвідченого нотаріально (л.с. ), де заявник вказана зареєстрованою за цими ж адресами, однак на даний час домові книги чи інші документи про реєстрацію заявника в цих приміщеннях не збереглась за спливом часу , тому підтвердити факт такої реєстрації адміністративним шляхом неможливо. З 30.1. 1991 року заявник постійно проживає і зареєстрована в [INFO] (л.с ). Заявнику ,для вирішення питання про отримання державних соціальних виплат та пенсії, які призначаються лише при певному терміні проживання, слід встановити факт її постійного проживання в м. Коростень з 1987 року, оскільки встановлення цього факту має для неї певні юридичні наслідки і іншим чином підтвердити цю обставину заявник не може. Обставини заяви стверджуються відповідними доказами. Цих обставин не заперечує і заінтересована особа. За правилами ст.256 ЦГЖ України , суд може встановити факт,що має юридичне значення для заявника, тому суд встановлює такий факт.

Outcome: approved