overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

06.07.2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі проживають в [INFO] (1-3 к) в м. Полтава, користуються наданими послугами, за послуги не сплачують, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в період з 01.03.2009 по 01.07.2010 року у сумі 3613 грн. 94 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінив, в звязку з частковою сплатою боргу відповідачами просить стягнути з них на користь позивача 2397 грн. 18 коп. заборгованості з теплопостачання та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ, в сумі 30 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі проживають в [INFO] (1-3 к) в м. Полтаві, користуються послугами з теплопостачання, які не оплачують, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в період з 01.03.2009 по 01.07.2010 року у сумі 2397 грн.18 коп., яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, а також стягненню підлягають витрати з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ, в сумі 30 грн. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

06.07.2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі проживають в [INFO], користуються послугами теплопостачання, за надані послуги не сплачують, у звязку з чим в період з 01.01.2008 року по 01.07.2010 року утворилась заборгованність, яка становить 1618 грн. 44 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 1618 грн. 44 коп. заборгованності за послуги теплопостачання, та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. [PERSON], [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Користується послугами теплопостачання, за надані послуги не сплачує. Згідно відомостей адресно-довідкового відділу, крім [PERSON] в квартирі зареєстрований [PERSON] Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи що відповідач [PERSON] є власником вказаної квартири та покладені на неї зобовязання щодо утримання належного їй майна та оплати послуг з теплопостачання, належним чином не виконує, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягає стягненню заборгованість в сумі 1618 грн. 44 коп. та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Також підлягає стягненню 51 грн. державного мита на користь держави. Позов щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволенню не піддягає, оскільки він не є власником квартири.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

Позивач 26.07.2010 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.07. 1995 року. Від сумісного життя у них з відповідачем 07.04.1996 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач по справі. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач в добровільному порядку не хоче, хоча згідно норм сімейного законодавства зобовязаний це робити. Посилаючись на те, що відповідач повинен утримувати їх спільну дитину, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином неодноразового повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач суду не повідомив. У відповідності до вимог ст. 169 ЦПК неявка відповідача в суд визнана судом без поважних причин і справа розглянута у його відсутність за наявності у справі достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, враховуючи що позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина син [PERSON], батьком якого являється відповідач по справі. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини відповідач по справі не надає добровільно допомоги матері на утримання дитини, хоча зобовязаний надавати матеріальну допомогу, у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Згідно пояснень позивачки, відповідач інших утриманців не має, працездатний, тому суд на підставі цього приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу, відповідно до ст.ст.183 СК України, підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 26 липня 2010 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному виконанню. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

Позивач 02.08.2010 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що знаходилася з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1997 року, на даний час шлюб між сторонами розірвано. Від сумісного життя у них з відповідачем 04.07.1997 року народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач в добровільному порядку не хоче, хоча згідно норм сімейного законодавства зобовязаний це робити. Посилаючись на те, що відповідач повинен утримувати їх спільну дитину, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином неодноразового повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач суду не повідомив. У відповідності до вимог ст. 169 ЦПК неявка відповідача в суд визнана судом без поважних причин і справа розглянута у його відсутність за наявності у справі достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, враховуючи що позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина донька [PERSON], батьком якої являється відповідач по справі. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини відповідач по справі не надає добровільно допомоги матері на утримання дитини, хоча зобовязаний надавати матеріальну допомогу у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, але не має постійного заробітку, має мінливий дохід. За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід та з урахування вимог чинного законодавства, що аліменти на дитину не повинні бути меншими ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд, застосовуючи принципи розумності і справедливості, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 375 грн. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 02 серпня 2010 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному виконанню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Починаючи з січня 2010 року не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дитини немає. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Сторони припинили подружні відносини з 04 січня 2010 року, проживають окремо, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна та утримання дитини не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що перебувають в шлюбі, мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач свою вимогу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обовязку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України . Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивачки щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

Позивач просить стягувати з відповідача, який є її батьком, на її користь щомісяця по 500 грн., оскільки вона навчається і потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач позовні вимоги позивача не визнав і пояснив, що на теперішній час він позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки не працює, живе за рахунок своєї дружини, має ще одну неповнолітню дитину і має не погашений кредит, а донька працює, має нормальний заробіток і може сама сплачувати своє навчання. Заслухавши вимоги позивача, заперечення відповідач, суд дійшов наступного. У відповідності до ст.. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня донька продовжує навчання і у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачка не представила жодного доказу суду про те, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу у звязку з продовженням навчання. Навпаки, відповідач представив суду довідку № 4194 Балтської міської ради Одеської області про те, що його сімя складається з жінки і неповнолітньої доньки Ірини [INFO], яка перебуває на його утриманні. Відповідно до довідки № 6251/3/17-058 Балтської міжрайонної податкової інспекції від 01.09.2010 року, [PERSON] валового доходу, як фізична особа - підприємець, за період з 09.08.2010 року по 30.06.2010 року не отримував, а також має в Балтському відділенні ВАТ «Ощадбанк» № 2822 кредит, залишок якого складає 24201 грн.41 коп, про що свідчить довідка № 667 Балтського відділення ВАТ «Ощадбанк» № 2822. Позивачка теж є фізичною особою - підприємцем, здійснювала підприємницьку діяльність і за три місяці 2009 року отримала 12850 грн.(довідка № 9459/3/17/054. На теперішній час вона працює в ТОВ «Альянс- Холдинг» де має середній заробіток 1928 грн. Таким чином, в судовому засіданні не представлено доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, а навпаки встановлено, що на теперішній час він не може надавати позивачці будь яку матеріальну допомогу у звязку з скрутним матеріальним становищем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся [PERSON] із означеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.07Л998 р. він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] і проживав з нею разом до 16.07.2010 р. Від даного шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, не має. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини, місце її проживання, участь про її забезпечення та умови життя окремо проживаючого батька, а також умови здійснення виховання їхньої дитини. Просив розірвати шлюб між ними: [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17.07.1998 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 122. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути позов у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила розглянути позов у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову, після розірвання шлюбу її прізвище залишити [PERSON]». Суд з урахуванням заяв сторін, вирішив провести розгляд справи за їх відсутності та без застосування звукозапису судового засідання. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1998 р.. який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 122. (а с. 5). Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а с. 5). З 16.07.2010 р. сторони припинили шлюбні відносини, з цього часу спільного господарства не ведуть. Дані обставини вказують на те, що сімя сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Зазначені вище обставини стверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження дитини, визнанням обставин сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулися до суду з позовом до комісії з майнових відносин TOB «Лисогір» та TOB «Лисогір», СТОВ «Батьківщина» про виплату належної її частки вартості майнового паю в сумі 9807 грн. та стягнути олові витрати на її користь. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просять суд зобов'язати відповідачів та співвідповідачів провести розрахунок вартості майнового паю та стягнути її частку в грошовому виразі вартості майнового паю в сумі 9807 гривень та олові витрати в сумі 171 гривню. Відповідачі і співвідповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причини неявки своїх представників суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з рішенням загальних зборів КСП «Лисогір» від 20 травня 2001 року, їй із загального пайового фонду товариства що становить 1871153 гривень,була визначена частка в сумі 9807 гривень, або 054 відсотків.. Відповідно з договором купівлі-продажу майнового паю від 28 серпня 2008 року [PERSON]І, продала свій майновий сертифікат ЧНТЛ № 10, вартість якого 9807 гривень СТОВ «Батьківщина». Згідно з п.2 договору купівлі-продажу покупець юбов"язався провести розрахунки з продавцями до 1 вересня 2008 року, але як стверджують позивачі, свої зобов'язання не виконав, тому й просять суд стягнути на їх івпристь зазначену суму та судові витрати. Зазначене вказує на те, що відповідно до вимог ст.. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (покупець) передає, або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає, або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до вимог ст.. 657 ЦК України Договір купівлі-продажу земельної ділянки, слиною майнового комплексу, житлового будинку (квартири), або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Цих вимог Закону відповідачі не виконали. Заперечень на позов не надали, таким чином визнали позовні вимоги, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Ржавинці про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Посилається на те, що 14.09.2006 року померла його баба [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області хутір Яровий, 1, який відповідно до заповіту від 07.02.1996 року зареєстрованого в реєстрі №13 баба заповіла йому. Спадкоємців, котрі б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом немає. Зазначив, що після смерті баби прийняв спадщину, однак не може\~ отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя померла свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами не отримувала. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання представником відповідача позову, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, хутір Яровий,1 належав померлій [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно, що підтверджується копією заповіту, складеного 07.02.1996 року в виконкомі\~ Ржавинецької сільської ради. \~\~\~\~\~\~ Крім цього, судом встановлено, що перешкодою в реалізації позивачем його законних прав та інтересів, стала відсутність на ім'я померлої правовстановлюючих документів на будинковолодіння, яке є спадковим майном. Усунути цю перешкоду та реалізувати такі права і інтереси позивача можливо лише в судовому порядку. Приписами ч.1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи наведені вище письмові докази по справі, а також норми чинного законодавства, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved