Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

17 липня 2009 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона навчалася у філіалі Харківського економіко-правового університету (далі ХЕПУ), що розташований у м. Мелітополь Запорізької області на контрактній основі та один раз на рік сплачувала за навчання 2700 грн. 2 жовтня 2006 року згідно квитанції № 18 на розрахунковий рахунок № 326008011712 ОКПО 24332652 МФО 351607 на користь університету нею було сплачено 2700 грн. Проте вона не була допущена до здачі сесії через відсутність оплати за навчальний період. Як зясувалося пізніше грошові кошти були помилково перераховані на старий рахунок університету. Вона була змушена повторно сплатити 2700 грн. за навчання, при цьому вважала, що помилково перераховані гроші їй будуть повернуті. Однак до цього часу зайво сплачені грошові кошти їй не повернуті. Посилаючись на вказані обставини позивачка просила стягнути на її користь грошові кошти у сумі 2700 грн., відшкодувати їй моральну шкоду, спричинену неправомірними діями відповідача, яку вона оцінює в 5000 грн., а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Позовну заяву просила розглянути без її участі. В якості співвідповідача до участі у справі було залучено Харківський національний університет внутрішніх справ, представник якого до суду не зявився, подав письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позову заперечував в повному обсязі (а.с. 113). Представник Харківського економіко-правового університету проти позову заперечував посилаючись на його безпідставність. При цьому зазначив, що позивачкою не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог: копії договору укладеного з ХЕПУ та доказів повторної оплати послуг за навчання. Суд, заслухавши пояснення осіб, які зявилися до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] навчалася у філії ХЕПУ, розташованому в м. Мелітополь Запорізької області. 2 жовтня 2006 року позивачка перерахувала ХЕПУ грошові кошти за навчання в сумі 2700 грн. 27 липня 2006 року позивачка уклала договір про надання платної освітньої послуги № 5833/Ме з Харківським національним університетом внутрішніх справ (далі ХНУВС), відповідно до п.8 якого після підписання цього договору контракт № 40/04 від 30 червня 2004 року припиняється за домовленістю сторін. При цьому ХЕПУ не був стороною укладеного між позивачкою та ХНУВС договору. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Господарського суду Харківської області від 25 грудня 2006 року, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10 квітня 2007 року, по справі за позовом ХНУВС до ТОВ «ХЕПУ» про стягнення грошових коштів встановлено, що необхідною умовою виникнення у замовників освітніх послуг права вимоги до ХЕПУ щодо невикористаної частини коштів є розірвання договорів на підготовку спеціалістів на госпрозрахункових засадах та видання відповідних наказів про відрахування відповідних студентів. Згідно з умовами п. 7.2 договорів на підготовку спеціалістів на госпрозрахункових засадах, умови договору можуть бути змінені або припинена його дія за погодженням сторін із складанням відповідного протоколу, який становить невідємну частину договору. Про зміну умов або припинення договору заінтересована сторона повідомляє іншу офіційним листом не пізніше, ніж за два місяці. Відповідно до п. 2.11 договорів на підготовку спеціалістів на госпрозрахункових засадах у первісних кредиторів замовників освітніх послуг не виникло право вимоги до ХЕПУ щодо сплати грошових коштів, а у ХЕПУ не виникло зобовязання щодо сплати цих коштів. З цієї причини ХНУВС, так само як і первісні кредитори замовники освітніх послуг, не набули права вимоги до ХЕПУ через відсутність підстав, передбачених п. 2.11 договорів на підготовку спеціалістів на госпрозрахункових засадах. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка повідомила ХЕПУ про припинення (розірвання) укладеного між нею та ХЕПУ договору. Договір про надання освітніх послуг укладений між позивачкою та ХНУВС від 27 липня 2006 року, стороною якого не був ХЕПУ, не може бути підставою виникнення, зміни чи припинення прав та обовязків ХЕПУ. Посилання позивачки на п. 8 цього договору, суд не бере до уваги, оскільки положеннями вказаного договору не передбачений будь-який спеціальний порядок розрахунків між сторонами у разі розірвання цього договору щодо грошових коштів, передплачених [PERSON] [PERSON] не надала суду доказів того, що вона після укладення договору про надання освітніх послуг з ХНУВС припинила договірні відносини з ХЕПУ. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки, суд відмовляє у задоволенні основних позовних вимог, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Outcome: dismissed