Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] в січні 2010 року звернулась до Богуславського районного суду з позовом до виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області про визнання незаконним його рішення від 15 грудня 2009 року № 218/17 «Про результати огляду справ квартирного обліку». Позов обгрунтувала тими обставинами, що у 1984 році як молодого фахівця у порядку розподілу її було направлено на роботу у Богуславську ЗОШ № 2 та призначено на посаду вчителя. З 1985 року вона перебувала на позачерговому квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов під номером 13. у 1992 році їй та її сім»ї для тимчасового проживання строком на два роки відповідачем надано житлову квартиру в будинку житлового фонду містечка газовиків, який за наслідками лабораторних обстежень визнаний непридатним для постійного проживання. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року «Про придбання квартир для забезпечення житлом громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов» Державною іпотечною установою для громадян, що потребують поліпшення житлових умов, було придбано квартири в житловому комплексі, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Богуслав, вулиця Комсомольська, 11 та 11-А. Задля отримання квартири у вказаному житловому комплексі нею були виконані всі вимоги виконавчого комітету, зокрема надані необхідні документи для проведення перереєстрації. Незважаючи на вказані обставини, квартири у житловому комплексі вона не отримала, оскільки оскаржуваним рішенням відповідача була знята з черги квартирного обліку. Просила скасувати вказане незаконне рішення та зобов»яти відповідача надати їй у постійне користування двокімнатну квартиру в житловому комплексі, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Богуслав, вулиця Комсомольська, 11 та 11-А. 26 лютого 2010 року позивач в поданій до суду заяві уточнила заявлені вимоги та просила скасувати рішення виконачого комітету Богуславської міської ради № 218/17 від 15.12.2009 року в частині зняття її з квартирного обліку. Вимогу про зобов»язання відповідача надати у постійне користування двокімнатну квартиру в житловому комплексі доповнила вимогою про зобов»язання вчинити дії, пов»язані з видачею ордеру на вселення у жиле приміщення та видачею ключів. Ухвалою судді від 1 квітня 2010 року вказану цивільну справу, яка надійшла з Богуславського районного суду Київської області за підсудністю, прийнято до провадження Миронівського районного суду. Ухвалою Миронівського районного суду від 18 травня 2010 року до участі в справі в якості третіх осіб залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні заявлену позовну вимогу про визнання незаконним та скасування рішення виконкому позивач підтримала, вимогу про надання житлової квартири змінила та просила усунути допущене порушення її житлових прав шляхом стягнення з відповідача для придбання нею двокімнатної квартири в місті Богуславі 392700 грн. В поясненнях позивач зіслалась на обставини, викладені в поданих до суду заявах. Вимогу про стягнення коштів обґрунтувала тими обставинами, що у житловому фонді відповідача немає вільних квартир. Розмір грошової компенсації розрахувала шляхом множення середньої вартості 1 кв.м. площі житлової квартири в новобудові на середню площу двокімнатної квартири. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позивачем вимоги та пояснив суду, що з квартирного обліку позивача було знято безпідставно. Житло, в якому мешкала позивач та її сім»я, є непридатним для постійного проживання. При прийнятті оскаржуваного рішення виконком незаконно зняв позивача з квартирного обліку, позбавивши її права на позачергове отримання житла. Представник відповідача [PERSON]»яда О.І. не визнала вимоги позивача та пояснила, що рішення виконкому № 218/17 прийнято відповідно до чинного законодавства. Правилами обліку громадян передбачено проведення перереєстрації громадян, які передбувають на квартиному обліку, в ході якої перевіряються облікові дані. При перереєстрації у грудні 2009 року сім»ю позивача знято із квартирного обліку на підставі п. 26 Правил квартирного обліку, оскільки сім»я забезпечена житловою площею в межах норм. Житло, в якому мешкає позивач, було визнано придатним для проживання, що свідчить про те, що житлові умови позивача поліпшені, підстави для надання іншого жилого приміщення відпали. Представник відповідача [PERSON] вимоги позивача вважає необгрунтованими. Надала суду пояснення, аналогічні поясненням представника [PERSON]»яди О.І. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в поданих до суду заявах просили слухати справу у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно з»ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги і заперечення, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В силу ст. 9 ЖК УРСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом. Згідно ст. 31 ЖК УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством. Поза чергою жиле приміщення надається, в тому числі, особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість. Вказана норма міститься в ст. 46 ЖК УРСР та п. 46 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР». В судовому засіданні встановлено, що позивач у порядку розподілу як молодий фахівець у 1984 році була направлена на роботу в іншу місцевість та призначена вчителем фізики і математики Богуславської середньої школи. Зазначені обставини підтверджуються посвідченням № 201 від 13.03.1984 року, копією трудової книжки позивача та не оспорюються представниками відповідача. З 1985 року позивач перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті Богуславської міської ради. Зазначена обставина не заперечується представниками відповідача та підтверджується оглянутою в судовому засіданні особовою справою про перебування на квартирному обліку. Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради від 18.11.1992 року позивачу з сім»єю у складі трьох осіб без зняття з черги квартирного обліку як тимчасовий засіб поліпшення житлових умов в будинку житлового фонду містечка газовиків надано квартиру під номером 4 в будинку під номером 4 по вулиці 40 років Перемоги. Після надання вказаної квартири позивач з сім»єю проживає та зареєстрована у ній. Іншого житла позивач та члени її сім»ї не мають. В підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи додано архівний витяг з протоколу № 11 засідання виконкому міської ради, довідку-виписку з будинкової книги про склад сім»ї та реєстрацію від 19.11.2009 року, довідку коммунального підприємства Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризхації» № 024297 від 02.11.2009 року. Рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради від 15 грудня 2009 року № 218/17 «Про результати огляду справ квартирного обліку» з позачергового обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, позивача [PERSON] з сім»єю у складі трьох осіб знято з посиланням на п. 26 Правил квартирного обліку. Рішення вмотивовано тим, що позивач на даний час проживає в квартирі державного житлового фонду, її сім»я забезпечена житловою площею в межах норм згідно вимог житлового законодавства. З підстав прийняття рішення про зняття з черги квартирного обліку позивач не отримала квартиру в житловому комплексі, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Богуслав, вулиця Комсомольська, 11, 11-А. Вказане рішення суд вважає незаконним, виходячи з наступного. Частина 1 ст. 40 ЖК УРСР та п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» передбачають, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення. Зняття з квартирного обліку можливе лише у випадках, передбачених даною статтею, або витікаючих із ЖК УРСР та «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР». Такі випадки зазначені в частині 2 ст. 40 ЖК УРСР та пункті 26 вищевказаних Правил. Згідно вказаного пункту Правил квартирного обліку громадяни знімаються з квартирного обліку, в тому числі у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Рішенням виконавчого комітету Богуславської районнолї ради народних депутатів № 99 від 27.09.1990 року житловий фонд, який належить Золотонішському виробничому управлінню магістральних газопроводів, визнано непридатним для постійного проживання. Вказане рішення було визнано таким, що втратило чинність, розпорядженням голови Богуславської районної державної адміністрації № 155 від 16.06.1999 року. Квартира, в якій мешкає позивач та члени її сім»ї, визнана придатною для проживання. Рішення прийнято на основі лабораторних обстежень Київської обласної санітарно-епідеміологічної станції від 05.07.1990 року. Представники відповідача, заперечуючи проти позову, свою позицію обгрунтували тими обставинами, що житло, в якому мешкає позивач, вказаним розпорядженням Богуславської районної державної адміністрації визнано придатним для проживання, з чого слідує, що житлові умови поліпшені та відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Вказані посилання суд вважає необгрунтованими. Відповідно до ст. 7 ЖК УРСР та Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, рішення стосовно непридатності житлового будинку (житлового приміщення) для проживання приймається виконкомом районної, міської, районної у місті ради на основі висновку комісії. Для обстеження стану житлових будинків щодо їх придатності для проживання виконавчий комітет відповідної місцевої ради призначає відповідну комісію. Така комісія не призначалась, житло позивача у встановленому порядку не обстежувалось, питання про можливість та доцільність усунення невідповідності житла санітарним і технічним вимогам шляхом проведення капітального ремонту відповідно до вказаного Положення не вирішувалось. Вказані обставини свідчать про те, що процедура обстеження жилого будинку та квартири позивача на предмет придатності для проживання дотримана не була. Розпорядження № 155 від 16.06.1999 року суд не може розцінювати, як належне рішення, яким житло визнано придатним для проживання. Інших доказів щодо придатності житла, в якому мешкає позивач, для проживання представниками відповідача не надано. З урахуванням наведеного дане розпорядження не могло бути підставою для позбавлення позивача права на поліпшення житлових умов. Рішення про зняття позивача з квартирного обліку, прийняте на підставі вказаного розпорядження, не може розцінюватися як законне. Житлові умови позивача не були поліпшені, житло, в якому мешкала вона та її сім»я у встановленому порядку не визнано придатним для проживання, а тому підстави для надання іншого жилого приміщення позивачу не відпали. Що стосується вимоги позивача про захист порушеного права шляхом стягнення грошової компенсації за належне їй для отримання жиле приміщення, то вона не підлягає задоволенню. У такому порядку порушене права позивача не підлягає захисту, оскільки відповідно до положень ст. 9 ЖК УРСР грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення встановлена для категорії громадян, визначених законом. Позивач та її представник не вказали відповідно до якої правової норми позивач, яка займає посаду вчителя, має право на отримання такої компенсації. Відповідна правова норма для вказаної категорії громадян не прийнята. З урахуванням наведеного вимоги позивача про стягнення грошової компенсації за належну для отримання квартиру не являються обгрунтованими. У відповідності до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду заяви позивачем були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 гривень, що підтверджується квитанціями від 11.01.2010 року. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 7, 9, 31, 40, 46 Житлового Кодексу Української РСР, п.п. 25, 26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»,

Outcome: approved