Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON], про усунення від права на спадкування, в якому зазначив, що 11.12.2009 року у віці 86 років померла його теща [PERSON], яка після смерті не залишила заповіту. До спадкового майна входить приватний будинок загальною площею 64.3м. кв., та земельна ділянка площею 0.2492 га, які знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, с. Родниківка, вул. Шевченко, буд. 16. Після відкриття спадщини до державної нотаріальної контори Уманського району були подані заяви про вступ на спадщину від наступних спадкоємців: [PERSON] (донька спадкодавця та його дружина), [PERSON] (донька спадкодавця), [PERSON] (син спадкодавця), [PERSON] (онук спадкодавця). На протязі встановленого строку спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь відповідача [PERSON]. Таким чином спадкоємцями за законом являються: його дружина [PERSON] та [PERSON]. В момент оформлення спадщини, 29.05.2010 року в результаті тяжкої хвороби померла його дружина та спадкоємець [PERSON]. Він має право на спадкування по закону після його покійної дружини [PERSON] З 1993 року він зі своєю сім'єю, проживає в с. Родниківка. Будинок та земельна ділянка покійної тещі знаходиться навпроти їхнього будинку (через город). Все життя він та його покійна дружина [PERSON], їхні діти знаходились поруч біля своєї матері (бабки) піклувались про [PERSON]. За ці роки за його кошти та спільними зусиллями були побудовані: сарай, гараж, літня кухня, хата обкладена цеглою, покрита новим шифером. Двір та будинок постійно підтримувались у охайному і відремонтованому стані. [PERSON] на протязі всього життя отримувала від них все необхідне для гідного і достойного життя. Особливого догляду [PERSON] потребувала останніх десять років свого життя тому як вже не могла самостійно, не те щоб обробляти город а приготувати собі обід чи вечерю. З їхньою допомогою постійно знаходилась під доглядом лікаря. За ліки доводилось платити. Їхня сім'я небагата, достаток отримували з того, що виростять на городі та продадуть на базарі. Вважає що Відповідач [PERSON] не має жодного законного та морального права на спадщину на підставі слідуючого. Весною 2001 року, вже після укладання договору довічного утримання [PERSON] пригостила [PERSON] самогоном, цей напій сумнівного складу, як виявилось міг стати останнім у житті [PERSON] вона отримала сильне отруєння - її ледве врятував місцевий лікар [PERSON] та його дочка [PERSON], яка протягом трьох місяців доглядала безпорадну та хвору бабку [PERSON] Щоденно здійснювала необхідні медичні процедури, маючи медичну освіту вона ставила своїй бабці крапельниці, робила уколи, годувала та ін. Відповідач, рідна донька [PERSON], [PERSON] в цей час ні разу не навідалась та не поцікавилась здоров'ям своєї матері. На протязі останніх років відповідачка всякими правдами та неправдами намагалась заполучити домоволодіння своєї матері ще за її життя, позбавивши спадку інших спадкоємців. Здоров'ям та життям своєї матері вона ніколи не переймалась не приймала ніякої участі у покращенні становища її матері, не надавала її жодної допомоги, чим порушила вимоги ч. 1 cm. 202 СК України, згідно якої «повнолітні дочка, син зобов 'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги». [PERSON] того cm. 203 СК України передбачає, що «дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю». Дані обставини можуть бути підтвердженні свідками. Таким чином, [PERSON] своєю бездіяльністю по відношенню до становища матері порушила не лише норми моралі, але й приписи закону, що тягне за собою наслідки у вигляді застосування ч. 5 cт. 1224 ЦК України, згідно якої за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані». У 2001 році відповідачка зловживаючи довірою матері та ввівши її в оману пообіцяла матері, що до кінця її життя буде доглядати за нею донька відповідачки [PERSON] та взамін вимагала подарувати земельну ділянку відразу та укласти договір довічного утримання на підставі якого будинок стане власністю доньки відповідачки після смерті [PERSON]. [PERSON] не розуміючись у юридичних питаннях та тонкощах підписала надані їй у нотаріуса документи (укладено договір довічного утримання та договір дарування земельної ділянки з донькою відповідачки [PERSON] [PERSON] ніхто і не збирався доглядати тому, як [PERSON] зникла майже на 8 років і з'являлась лише на різдво в 2007 році та знову поїхала, і навіть по цей день невідомо де вона проживає. Договір укладався фактично з відповідачем [PERSON] яка вмовила свою дочку бути стороною в договорі довічного утримання та договорі дарування земельної ділянки. Про існування цих договорів йому стало відомо випадково за наступних обставин. До початку опалювального сезону 2006-2007 років необхідно було придбати вугілля для опалення хати [PERSON], матеріальне забезпечення у їхній сім'ї не велике, тому він звернувся до сільської ради для можливого оформлення субсидії для придбання вугілля. В сільській раді повідомили про те, що [PERSON] субсидії не отримає тому, що з нею укладено договір довічного утримання і нею повинна опікуватись [PERSON] Про договір дарування земельної ділянки йому також стало відомо, як сусіди [PERSON] по суміжних земельних ділянках звернулись до неї по питанню узгодження меж ділянок. В цей час державний акт на землю вже був оформлений на доньку відповідачки [PERSON] Про це йому відразу повідомила його теща [PERSON] та попросила допомогти повернути її власність, будинок та землю, тому як [PERSON] та [PERSON] її не утримують, обіцяної 8 років назад допомоги не було і немає. Таким чином, уклавши дані правочини відповідачка намагалась позбавити спадку інших спадкоємців ще за життя самого спадкодавця [PERSON] Для відновлення справедливості він разом з [PERSON] неодноразово звертався до сільської ради для отримання допомоги, поради та з «єдиним питанням» - Як могли вони оформити такі уявні угоди і при цьому не допомагати матері?. Після усного звернення [PERSON] до голови сільської ради [PERSON] відповідачка пригрозила своїй рідній матері та наказала мовчати і нічого не розповідати. У 2005 -2007 роках відповідачка зважувалась на те, що приїжджала та нахабно відбирала пенсію у матері (478 грн.) [PERSON] дії, на думку позивача, не потребують будь-якого аналізу тому, як по своїй суті є аморальними та принизливими для покійної [PERSON] Про ці обставини йому стало відомо не відразу. Для запобіганню цьому він мав відверту неприємну розмову з [PERSON] Голова сільської ради [PERSON] також розмовляв з відповідачкою, щоб та негайно припинила забирати у своєї матері і так мізерні гроші. Але відповідачка вона відібрала у [PERSON] паспорт Громадянки України та оформила отримання її пенсії через один із банків м. Умані. Позивач від імені тещі звернувся до завідуючої родниківського відділення звязку - [PERSON] з проханням допомогти та надати довідку в якій вказати куди і кому ідуть переведення. Не отримавши жодної інформації, через місяць він від імені [PERSON] звернувся до управління пенсійного фонду в Уманському районі з проханням повідомити - куди, на які рахунки і хто отримує пенсію [PERSON]? Отримано відповідь в якій повідомлялось лише те, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду Уманського району. Згодом позивачу вдалось відновити паспорт Громадянина України [PERSON] [PERSON] стала переживати, погіршилось здоров'я ( вік - 85 років). Декілька місяців знаходилась у тяжкому безпорадному стані. І в цей час [PERSON] доглядала його донька [PERSON] Наступним листом 13.03.2007р. [PERSON] звернулась до Прокуратури Уманського району для захисту своїх порушених прав. В листі зазначалось що [PERSON] та [PERSON] ввели в оману та пообіцяли догляд за [PERSON] але на протязі вже 6 років ні допомоги ні самих [PERSON] та [PERSON] взагалі не має. Доглядають зять [PERSON], донька, нині покійна [PERSON] та онука [PERSON] У відповідь отримали лист в якому радили звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Зважаючи на відношення відповідачки до [PERSON] остання попросила допомогти звернутись до суду з останньої надією повернути своє майно та надала йому довіреність для звернення до суду тому, як через похилий вік сама вже не могла цим займатись. В результаті їхніх зусиль вони добились справедливості та Договір довічного утримання і договір дарування земельної ділянки були визнанні недійсними. Узнавши про те, що ці договори визнанні недійсними відповідачка почала приїжджати і в той час коли нікого з близьких не має в дома починала ображати свою матір немислимими лайливими словами, не даючи їй спокою, справа доходила навіть до завдання їй тілесних ушкоджень. З того часу [PERSON] забажала, щоб [PERSON] та [PERSON] не дісталась ні крихта її майна. [PERSON] письмово повідомляла голову сільської ради та просила вплинути на її дочку [PERSON] тому, як та знущається над нею, ображає та бажає її смерті. Також письмово зверталась до сільської ради з вимогою посвідчити заповіт. Але на жаль ці письмові звернення були проігноровані, відповіді не отримано. Після розірвання вищевказаних договорів, [PERSON] запропонувала оформити своє майно на свою онуку [PERSON] або на когось з їхньої сім'ї (батько [PERSON] позивач по справі, покійна її донька [PERSON]В.) Але укласти його так і не судилось через перешкоди та «наполегливі старання» відповідачки з наступних причин. Відповідачка своїми діями, щоб завадити укласти заповіт зверталась до сільської ради та свідомо вказувала що її мати недієздатна і т. ін. і що вона категорично забороняє працівникам сільської ради посвідчувати заповіт. [PERSON] усно та письмово зверталась до голови сільської ради з вимогами заборонити останнім посвідчувати будь-які угоди, в іншому разі вона буде скаржитись до прокуратури. Також зазначала, що [PERSON] не сповна розуму, психічно хвора, та недієздатна. Така поведінка відповідачки свідчить про намір будь-яким чином завадити залишити [PERSON] заповіт. По цій причині в сільській раді їм стали відмовляти в укладенні заповіту навіть при декількох свідках. Так 22.07.2009 він, його покійна теща [PERSON], його дочка [PERSON], свідок [PERSON] і свідок [PERSON] пішли на прийом до голови села [PERSON] з проханням зареєструвати заповіт [PERSON] Голова села провів, в їхній присутності, співбесіду з громадянкою [PERSON],вона чітко і грамотно відповіла на всі його запитання. Потім голова села [PERSON], по незрозумілим причинам, подзвонив на телефонний номер старшої дочки [PERSON], відповідачці [PERSON] і пояснив їй в чому суть справи, що вони групою прийшли реєструвати заповіт (їхню розмову було добре чути). Перше запитання [PERSON] було: «На кого мати хоче оформити заповіт?».Голова відповів: «На внучку [PERSON]В.».Після цього [PERSON] вскипіла, почала кричати, пролунали погрози, заборони і т.д. А через декілька днів у сільській раді було зареєстровано заяву від [PERSON], в якій вона охарактеризувала матір недієздатною, яка нічого не тямить, пригрозила голові що буде скаржитись в прокуратуру. Спочатку [PERSON] звернулась до голови Родниківської сільської ради, [PERSON] з листом в якому просила зареєструвати заповіт на внучку [PERSON], але його було проігноровано Потім 20.08.2009р. [PERSON] знову звернулась листом до Голови Родниківської сільської ради, в якому виклала всі факти, обставини хто як ставиться до неї із її родичів та просила посвідчити заповіт на онуку [PERSON] У відповідь отримано лист в якому зазначалось що відповідачка забороняє нам посвідчувати заповіт. З метою письмового розяснення такої відмови позивач звернувся від імені [PERSON] до Голови сільської ради з детальним описом останніх років та подій які склались навколо їхньої сім'ї Відповіді отримано не було. Не знаходячи порозуміння в сільській раді [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з проханням посвідчити заповіт. Заповіт [PERSON] вирішила скласти на свою онуку, його доньку [PERSON] Були зібрані всі необхідні документи. В посвідчені заповіту було категорично відмовлено - посилаючись на те, що попередні угоди відносно цього майна були визнанні недійсними і вона буде мати неприємності. Порадила звернутись до державного нотаріуса, але там також було відмовлено пояснивши що вам потрібно звернутись до приватного нотаріуса через велику загруженість справами. Згодом звернулись до іншого приватного нотаріуса [PERSON], але він, ознайомившись з рішенням суду, також відмовив та вказав про необхідність звернення до приватного нотаріуса [PERSON], яка раніше посвідчувала угоди відносно цього майна. Всі наші наміри укласти заповіт звелись нанівець, тому, як все йшло по замкнутому колу. Для вирішення питання чи є дії нотаріусів правомірними позивач від імені [PERSON] звернувся листом до Міністерства Юстиції України. У відповіді було повідомлено, що вони мають право оскаржувати відмову нотаріусів та порадили звернутись до суду для оскарження такої відмови. 11.12.2009 року [PERSON] померла і всі зусилля стали марними. Похоронив [PERSON] позивач, за свій рахунок, відповідачки як і за життя на похороні не було. Просить усунути [PERSON] від права на спадкування майна спадкодавця [PERSON], до якого входять: житловий будинок та земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, село Родниківка, вул. Шевченко, буд. 16., визнати за ним, [PERSON] спадкоємцем 1-ї черги по закону на підставі спадкової трансмісії передбаченої статтею 1276 ЦК України, право на спадкування зазначеного майна спадкодавця [PERSON]. З ініціативи суду до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог були залучені [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] звернувся до суду в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, з позовом до [PERSON], про визнання права на ? частину спадщини за законом. У позові зазначив, що 11.12.2009 року померла в с.Родниківка Уманського району його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на будинок № 16 по вул.Шевченка с.Родниківка Уманського району та земельну ділянку. У померлої [PERSON] було четверо дітей, серед яких і його мати [PERSON], яка на день смерті спадкодавця померла 13.06.2005 року, а тому згідно ч.1 ст.1266 ЦК України йому повинна належати та частка спадщини, яка б належала його матері [PERSON], якби вона була жива на час відкриття спадщини його бабусі [PERSON], в зв'язку з чим по справі, яка розглядається в суді за позовом зятя померлої [PERSON] [PERSON], який взагалі не має права на спадщину його бабусі, він будучи залученим судом до участі у справі як третя особа, заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на 1/4 частину спадщини померлої [PERSON], так як в позовній заяві [PERSON] викладена недостовірна інформація щодо його відмови від спадщини на користь [PERSON], так як такої відмови він ніколи не давав. На підставі викладеного та враховуючи, що він являюсь спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої [PERSON], просить постановити рішення про визнання його спадкоємцем першої черги за законом на 1/4 частину спадщини [PERSON], у вигляді будинку № 16 по вул.Шевченка с.Родниківка Уманського району та земельної ділянки. У судовому засідання позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що вони проживали з покійною тещею через город, ходили один до одного. Його сімя у всьому допомагала тещі, рубали дрова, прибирали. На відміну від них відповідачка [PERSON] своїй матері [PERSON] не допомагала, одного разу ледве не отруїла самогоном. Останнім часом перед смертю [PERSON] потребувала за станом здоровя сторонньої допомоги, яку їй і надавав він та його сімя: носили бабці їсти, прибирали. Лише одного разу відповідачка забрала [PERSON] до себе додому в кінці 2008 року, але у лютому 2009 року привезла назад у село в холодну хату, і ще залишила записку його дружині, щоб вони доглядали за матірю, як того хотіли. Із-за такого відношення, [PERSON] писала у різні інстанції про погане поводження з нею з боку відповідачки, деякі листи писав власноручно позивач на прохання [PERSON] Остання також хотіла оформити заповіт, яким своє майно передати онуці, а його дочці [PERSON] Однак, нотаріуси у цьому відмовляли, так як на його думку, до цього причетна [PERSON] Влітку 2009 року він, [PERSON], його дочка [PERSON], дві сусідки, ходили до сільради, щоб оформити заповіт від імені бабусі на його дочку. Проте, в ході розмови сільський голова [PERSON] передзвонив до відповідачки та повідомив їй, що вони прийшли скласти заповіт. На що [PERSON] почала заперечувати проти оформлення заповіту, погрожувала, що буде скаржитись. В результаті заповіту вони і не оформили. Також, позивач пояснив, що останнім часом, перед смертю [PERSON], він зачиняв її у її ж будинку, за допомогою замка, який висів зовні. Вказане пояснив тим, що відповідачка наймала наркоманів, щоб вони били вікна у будинку бабусі, а так як бабуся не могла сама ходити, він її і зачиняв, щоб ніхто до неї не зайшов. Кому потрібно було зайти до [PERSON], повинні були підходити до нього, і він це питання вирішував. [PERSON] до нього не підходила. Також зазначив, що у будинку бабусі в деяких вікнах були вибиті шибки, але він їх затягнув плівкою. Вважає, що відповідачку слід усунути від спадкування, так як вона перешкоджала спадкодавцю виразити свою волю шляхом складання заповіту, а також тому, що вона ігнорувала свої обовязки щодо утримування своєї матері, яка такої допомоги потребувала. З приводу позовних вимог, які до нього заявив [PERSON], то він вказаних позовних вимог не розуміє. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у неї в селі Родниківка проживала матір [PERSON], до якої [PERSON] постійно приїздила, в т.ч. на велосипеді. Вона їй постійно допомагала у будинку, на городі, на відміну від позивача, який власноручно нічим бабусі не допомагав. Ніяких наркоманів вона не наймала з тією метою, щоб побити у будинку матері вікна, а також жодного разу не збиралась мати труїти, як на це вказав позивач. Восени 2008 року вона забрала матір на зиму до себе, доглядала її, мати була задоволена. На початку літа 2009 вона відвезла матір в село, так як та хотіла до себе додому. В подальшому вона приїздила до матері, в тому числі з продуктами, але не могла зайти до матері, так як на дверях висів замок. Мати через дошки, якими були забиті вікна, скаржилась, що її закривають. Вважає, що з її сторони вживались всі необхідні заходи по догляду за матірю, тим більше, що вона сама ходила і не потребувала допомоги як немічна. Щодо перешкоджання у складанні її матірю заповіту, то вона ніяким чином не впливала ні на нотаріусів, ні на сільську раду. Могла лише сказати свою думку щодо психічного стану матері. Також, спростовуючи доводи позивача про те, що вона навіть не була присутня на похороні матері, що свідчить про те, що вона матірю не цікавилась, пояснила, що у той період часу їздила до свої дочки за кордон, у якої народилась дочка, тобто її внучка. А про смерть її матері позивач її навіть не повідомив, хоча знав адресу її дочки за кордоном. Вважає позов безпідставним. Представник відповідача адвокат [PERSON] підтримала позицію своєї довірительки та заперечувала проти задоволення позову. При цьому доповнила, що сам позивач ставив [PERSON] у таке становище, що відповідачка не могла допомогти своїй матері, так як позивач закривав двері у будинку [PERSON] і нікого туди не впускав, фактично позбавивши [PERSON] волі. Про безпідставність доводів позивача про те, що він належним чином доглядав за своєю тещею свідчить і причина смерті [PERSON] зупинка кровообігу, яка сталась від переохолодження, так як позивач не опалював її будинок. Посилання позивача на те, що [PERSON] перешкоджала спадкодавцеві у складанні заповіту, безпідставне, так як у оформленні заповіту відмовляли нотаріуси та працівники сільради, які самі відповідають за свої дії. [PERSON] у судове засідання не зявився, попередньо надіславши на адресу суду листа, в якому просить справу розглядати у його відсутності, а також просить відмовити у позові [PERSON] При цьому зазначив, що позовна заява порушує право на спадкування по закону не тільки [PERSON], але й інших спадкоємців, в тому числі і його, як рідного сина [PERSON] та внука [PERSON] [PERSON], його мати, померла 11 грудня 2009 року, він має першочергове право на спадщину за законом, як її син відповідно до ст.1261 ЦК України, скористався своїм правом та відмовився від своєї частки на користь сестри, відповідачки по справі [PERSON] У позовній заяві [PERSON] пише не правду, що тільки він і його сім'я доглядали [PERSON] Проживаючи в Росії він не мав змоги постійно відвідувати матір та допомагати їй. В м. Умань проживала його сестра [PERSON], яка роками їздила в село до матері допомагала їй, постійно піклувалась про матір, допомагала матеріально, підтримувала морально та фізично, обробляла огород, забезпечувала матір продуктами і паливом. Від сусідів та родичів йому відомо про те, що позивач домагався від покійної матері [PERSON], щоб вона оформила договір дарування будинку на нього або на його доньку [PERSON]. З цією метою позивач возив матір до всіх нотаріусів Уманського району, але жоден з них не погодився вчинити такий договір так як після бесіди з матір'ю виявляли, що в неї не було бажання вчиняти такий договір. Позивач неодноразово вимагав від матері, щоб вона оформила заповіт на нього або на його доньку [PERSON], але ні Родниківська сільська рада, ні жоден з нотаріусів не погодились вчинити заповіт, який сама покійна не бажала оформляти. Також від сусідів йому стало відомо про те, що позивач протягом останніх місяців життя моєї матері тримав її в ізоляції від зовнішнього світу, одну в хаті, на замку, з забитими дошками вікнами, без спілкування з іншими родичами та сусідами. Вважає, що метою такої ізоляції матері було те, щоб не допустити до матері відповідача по справі [PERSON] Позивач ще за життя своєї тещі, а його матері [PERSON] почав боротьбу за її спадщину та продовжує її, звертаючись з даним позовом до суду. Він не мав змоги провести матір в останню путь і не був на похоронах покійної матері [PERSON] тому, що позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] не повідомили його про смерть матері, хоч добре знали його адресу. Про смерть матері його повідомила відповідач [PERSON] після того, як повернулась від доньки із-за кордону. Підставами для усунення [PERSON] від права на спадкування позивач вважає, що начебто вона перешкоджала матері вчинити заповіт на його доньку [PERSON], а також те, що начебто відповідач не доглядала матір. Обидві підстави надумані позивачем і не доведені доказами. Покійна мати не хворіла і не була в безпорадному стані, сторонньої допомоги не потребувала. Стан її здоров'я відповідав віковим нормам. А те, що в останні місяці її життя позивач повністю ізолював матір від інших родичів та від [PERSON] відомо всім, в тому числі і сусідам, іншим родичам та працівникам Родниківської сільської ради. Оскільки мати була ізольована позивачем від зовнішнього світу, про що всі знали, а потім коли він її привозив до нотаріуса чи в сільську Раду, щоб посвідчити заповіт виявлялось, що покійна не бажає такий заповіт вчиняти. У позовній заяві не вказано жодних дій [PERSON] по перешкоджанню вчинення матір'ю заповіту. Він дійсно відмовився від своєї частки у спадщині покійної [PERSON] на користь своєї сестри відповідачки по справі [PERSON], так як вважає, що вона саме більше опікувалась матір'ю, допомагала їй, а тому має повне право на спадщину матері. Свою частку у спадщині матері він бажає передати тільки [PERSON], так як вона достойний спадкоємець і заслужила це право добрим і чуйним ставленням до матері. Вважає, що за незаконні дії щодо ізоляції матері від зовнішнього світу в останні місяці її життя, саме позивач [PERSON] повинен бути позбавлений права на спадкування. Своїми незаконними діями щодо спадкодавця, позивач не заслужив права на спадщину [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні висловив свою позицію з приводу позовних вимог [PERSON], вважаючи їх безпідставними. [PERSON] того, підтримав свої позовні вимоги, прохаючи суд визнати його право на спадкування після смерті [PERSON], так як він таким правом не скористався. За клопотанням сторін у судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Допитана за клопотанням позивача в якості свідка [PERSON] показала, що проживає в селі Родниківка неподалік будинку, де проживала [PERSON] остання потребувала догляду, так як здоровою не була. Однак, позивач та його сімя бабусю доглядали. Переодягали, кормили. [PERSON] зимувала у позивача. Влітку 2009 року [PERSON] ходила в сільську раду разом з [PERSON], [PERSON], його дочкою [PERSON] та сусідкою [PERSON], в якості свідка, так як [PERSON] хотіла переписати свою хату на онучку [PERSON]. Вони зайшли до сільського голови, він розпитував, хто доглядає за [PERSON] Також сільський голова при них дзвонив до [PERSON], питав чи згодна вона на те, щоб [PERSON] оформила своє майно на онуку. Свідок чула як по телефону [PERSON] кричала. Також свідок пояснила, що в останні роки не бачила, щоб [PERSON] приїжджала до своєї матері, проте заперечувати такі факти теж не може. [PERSON] [PERSON] розповідала свідкові, що хоче оформити свою хату на онуку [PERSON]. Про те, що її дочка [PERSON] погано до неї відноситься, [PERSON] нічого не розповідала. Допитаний за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON] показав, що наприкінці 2008 року до нього звернулась [PERSON], з якою він раніше працював, з проханням пошити валянки для її матері, яка в селі мерзне. Після цього десь весною 2009 року [PERSON] попросила відвезти її матір, що проживала у неї, назад у село, так як [PERSON] мала їхати до дочки за кордон. Він підвіз [PERSON] та [PERSON] у Родниківку. Після цього, [PERSON] попросила його перевезти її старі меблі, що знаходились у домоволодінні її матері у селі Родниківка, на дачу. Коли він приїхав до матері [PERSON], то був шокований, так як хата бабусі була зачинена на замок зовні, вікна забиті дошками, через які [PERSON] казала, що їй холодно, просила їсти. Так він приїздив три рази, і завжди хата була зачинена. Ключів від хати [PERSON] не давав. Допитана за клопотанням позивача в якості свідка [PERSON] показала, що проживає в селі Родниківка по сусідству з позивачем. [PERSON] в останні роки потребувала догляду, так як сама себе вже не могла обійти. Їй готовили, її доглядали. Іноді [PERSON] зимувала у [PERSON], постійно до них ходила. В один з днів вона ходила в якості свідка до сільради разом з сусідкою [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], так як [PERSON] хотіла оформити заповіт на свою онуку [PERSON]. Вони зайшли до голови сільради і в ході розмови голова передзвонив до [PERSON], яка йому сказала, щоб той без неї заповіт не оформлював. Також пояснила, що останнім часом [PERSON] була закрита у своєму будинку зовні, і виходила, коли до неї приходила дружина [PERSON], яка її відкривала. З приводу [PERSON], [PERSON] їй нічого поганого не розповідала. Допитана за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON] показала, що проживає поряд з [PERSON] Їхні будинки виходять в один двір. Взимку чи то 2008 чи то 2009 року, [PERSON] проживала у [PERSON] і часто виходила з [PERSON] у двір гуляти. Під час спілкування свідка з [PERSON], остання пояснювала, що їй у [PERSON] добре, її кормлять, купають. Також вона бачила як [PERSON] приходила в гості до [PERSON], безпомічною чи безпорадною вона [PERSON] не бачила. Допитана за клопотанням позивача в якості свідка [PERSON] показала, що померла [PERSON] являлась її бабусею. У грудні 2008 року [PERSON] забирала [PERSON] до себе додому і місяць її доглядала. У січні 2009 року [PERSON] привезла бабусю назад в нетоплену хату і викинула її там. 22 липня 2009 року [PERSON] повідомила їй, що хоче зробити свідкові подарунок. Вони взяли сусідів в якості свідків і пішли до сільради. Так як сільського голови не було, то вони його почекали. Коли голова прийшов, то мав намір оформити заповіт. Однак, узнавши телефон [PERSON], передзвонив до останньої, і та у нього запитала, на кого мають намір скласти заповіт. Коли дізналась на кого мають складати заповіт, то [PERSON] сказала голові, що напише на нього скаргу, тому голова і відмовив у складанні заповіту. Свідок чула всю розмову по телефону. Також доповнила, що у 2008 році вони звертались до нотаріуса [PERSON], щоб оформити договір дарування майна [PERSON] на свідка. Проте, нотаріус відмовила. Вони звернулись до нотаріуса [PERSON], який також відмовив у посвідченні угоди. Також свідок зазначила, що у 2001 році її бабуся хворіла, так як отруїлась. На запитання матері свідка, що трапилось, [PERSON] їй повідомила, що її напевно отруїла її дочка [PERSON]. Коли бабуся перебувала в Умані у [PERSON], то свідок туди не приїжджала. Допитана за клопотанням позивача в якості свідка [PERSON] показала, що проживає в місті Умані. Зі слів дружини [PERSON] та з його слів вона знає, що [PERSON] за [PERSON] не доглядала. Також сусіди [PERSON] розповідали їй, що фактично за [PERSON] доглядали [PERSON], його дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. У грудні 2008 року [PERSON] забирала [PERSON] до себе додому, і у квітні 2009 року, за проханням [PERSON], відвезла її назад в село у нетоплену хату. Про те, що вона привезла її у нетоплену хату, знає також зі слів [PERSON] Також зі слів інших, вона знає, що [PERSON] у 2009 році була зачинена у своїй хаті. Допитана за клопотанням позивача в якості свідка [PERSON] показала, що проживає в селі Родниківка і періодична ходила в гості до [PERSON] дружини позивача, так як знає її з дитинства. [PERSON] проживала поряд з [PERSON] через город. Коли свідок приходила в гості до [PERSON], то вона [PERSON] не бачила. З [PERSON] вона бувало заходила до [PERSON], в хаті якої було натоплено, зварено їсти. У 2009 році вона не бачила, щоб у хаті [PERSON] були забиті дошками вікна чи замкнено двері. [PERSON] проживала в хаті одна. Допитаний за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON] показав, що являється сільським головою с.Родниківка, яким був і у 2009 році. До сільської ради неодноразово приходили листи від імені [PERSON], які неможливо було прочитати. Лише один з листів йому розшифрував сам [PERSON] Ці листи у нього викликали підозру, так як самі листи були написані від однієї особи, а відправник значився інший. Один раз до сільради приходила [PERSON] з [PERSON], дочкою [PERSON] та двома свідками, щоб посвідчити заповіт від імені [PERSON] на онуку [PERSON]. Так як до цього [PERSON] приходила раз-чи два в рік до сільради, і у неї була неадекватна поведінка, тому [PERSON] в присутності [PERSON] та інших осіб, які прийшли до сільради, дзвонив до [PERSON], щоб дізнатись її думку з приводу кладення заповіту. [PERSON] була проти, казала, що бабуся неадекватна і вона, в разі посвідчення заповіту, буде писати скарги. До [PERSON] він дзвонив тому, що згідно Інструкції про посвідчення заповітів, в разі сумнівів у дієздатності особи, що хоче скласти заповіт, повинні запитати думку родичів. Так як [PERSON] була проти, і були обєктивні сумніви в дієздатності бабусі, то в посвідченні заповіту відмовили. Тим більше, що він як голова не посвідчує заповіти, а посвідчує секретар сільради, яка була категорично проти посвідчувати заповіт. Тоді ж він розяснив [PERSON] щоб той взяв хоча б якийсь документ, що бабуся дієздатна, і тоді можливо заповіт буде посвідчений. Сумніви у дієздатності також були викликані тим, що до сільради неодноразово дзвонили нотаріуси, запитували про [PERSON], а потім відмовляли у вчиненні нотаріальних дій. Особисто з [PERSON] він не спілкувався, хоча йому було шкода бабусю, так як зі слів сусідів він знав, що за бабусею ніхто не доглядає. Одного разу він був свідком навесні чи влітку 2009 року як [PERSON] намагалась передати [PERSON] їжу через вікно, так як двері були замкнені зовні і вікна забиті дошками. Хату зачиняв [PERSON] При розмові з [PERSON], останній повідомив, що до [PERSON] буде пускати лише він, і якщо [PERSON] потрібно до бабусі зайти, їй треба до нього звернутись. Хоча при цьому сказав, що з [PERSON] він не розмовляє. Тобто, вільного доступу до бабусі не було. Останній раз він бачив [PERSON] навесні 2009 року, вона ще ходила. А потім не ходила, так як до смерті була зачинена у своєму будинку [PERSON] Також свідок висловив свою думку про те, що догляд за бабусею здійснювався виключно із-за того, щоб отримати спадщину, а не з тих підстав, щоб просто доглянути [PERSON] Факт перешкоджання [PERSON] у складанні заповіту [PERSON] свідок заперечив. Допитана за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON] показала, що проживає напроти будинку, де проживала [PERSON] Вона бачила неодноразово [PERSON] у [PERSON] [PERSON] забирала мати до себе додому з жовтня 2008 до травня 2009 року. [PERSON] ніколи на [PERSON] не скаржилась. Останній раз бачила бабку у червні 2009 року. Після цього лише бачила як [PERSON] перелазила через забор до [PERSON], так як хвіртка була закручена. Також свідок бачила, що вікна у хаті [PERSON] були забиті, двері замкнені зовні, і на хаті були написи. Через вікно свідок передавала [PERSON] їжу, бабуся сама вставала, підходила до вікна, через вікно просила, щоб її забрали, так як вона була голодна, їй холодно. Це було у жовтні 2009 року. [PERSON] в три дні вона бачила як з хати йшов дим, що свідчив що в хаті топили. Але не частіше. Вважає, що [PERSON] замерзла в хаті, так як там не топилось. Щоб хтось ходив до бабусі, крім [PERSON], вона не бачила. Допитаний за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON] показав, що він допомагав привезти [PERSON] додому до [PERSON] у жовтні 2008 року. Після чого заходив до [PERSON] в гості. На його погляд, [PERSON] була добре доглянута, вона сама казала, що її ніхто не ображає. Також він був присутнім у 2009 році в дворі [PERSON] та бачив, що вікна у її хаті були забиті дошками, хата була закрита на замок і також забита дошками. [PERSON] говорила з матірю через вікно. Допитаний за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON] показав, що раніше працював з [PERSON] [PERSON] доглядала за своєю матірю. У жовтні 2008 року [PERSON] забирала свою матір до себе, що свідок підтверджує, так як часто бував у [PERSON] На його погляд [PERSON] була добре доглянута. Прожила [PERSON] у [PERSON] до травня-червня 2009 року. Також з [PERSON] він потім приїжджав до [PERSON] влітку 2009 року, але [PERSON] він не бачив, так як [PERSON] не могла вийти з хати, бо зовні висів замок. Допитана за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON] показала, що її будинок знаходиться поряд з будинком, де проживала [PERSON] Коли свідок була вдома, то бачила як [PERSON] приходила до [PERSON], допомагала їй, приносила їсти, топила їй хату, забирала до себе додому. [PERSON] жалілась, що до неї приходили [PERSON], забирали гроші, і вона не могла навіть поїхати до [PERSON] Одного разу вона пішла у двір до [PERSON] у 2009 році і бачила, що там стояла [PERSON], що у хаті вікна забиті, бабуся витягнула руки з вікна і просила її забрати. Також свідок зазначила, що дим з будинку [PERSON] йшов рідко, будинок [PERSON] був забитий дошками, хвіртка закручена. Суд заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та її представника [PERSON], третю особу, що заявляє самостійні вимоги [PERSON], покази свідків, дослідивши надані сторонами докази, матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Своє рішення щодо позовних вимог [PERSON] суд обґрунтовує наступним. Судом встановлено, що [PERSON] померла 11 грудня 2009 року у селі Родниківка Уманського району у віці 86 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР №128769 від 11.12.2009 року. У відповідності до акту від 30 липня 2010 року, складеного за участю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за її життя доглядала [PERSON] У червні 2009 року [PERSON] поміняв замок у дверях будинку [PERSON], вікна забив дошками, повністю обмежив спілкування [PERSON] з [PERSON], іншими родичами та сусідами. Згідно відповіді головного лікаря Уманського району №1315 від 19.08.2010 року [PERSON] протягом 2000-2009 років на амбулаторному лікуванні не перебувала, на диспансерному обліку у лікарів поліклініки не перебувала, даних за перебування на стаціонарному лікуванні [PERSON] немає. Згідно довідки №27 від 13 серпня 2010 року, виданої медичною амбулаторією с.Родниківка, [PERSON] на Д обліку по хворобі не стояла, в медичну установу с.Родниківка за період з 2000 по 2009 роки не зверталась. Померла 11 грудня 2009 року, причина смерті: зупинка кровообігу, загальний атеросклероз. 28 грудня 2009 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] 1 лютого 2010 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 21 травня 2010 року [PERSON] Васильовчи подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] Заяви від інших спадкоємців з приводу спадщини після смерті [PERSON] у спадковій справі №809 за 2009 рік відсутні. У відповідності до вимог статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб. Не мають права на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. На вказані обставини посилається [PERSON] у своїй позовній заяві. Проте, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] ніяким чином не перешкоджала у складанні заповіту [PERSON] на чию-небудь користь. Відмову у вчиненні нотаріальних дій здійснювали як нотаріуси, так і працівники сільради. Як пояснив сільський голова [PERSON] ним особисто зясовувалась лише думка родичів щодо можливості оформлення заповіту, а відмова у вчиненні нотаріальної дії була викликана неадекватною поведінкою самої [PERSON] Жодного доказу [PERSON] на підтвердження своїх доводів про причетність [PERSON] до перешкоджання у складанні заповіту, не надав, у тому числі про можливу змову [PERSON] з нотаріусами чи працівниками сільради. Також, не доведеною являється та обставина, що [PERSON] ухилялась від свого обовязку з приводу утримання [PERSON] Покази свідків, які були допитані у судовому засіданні, суперечливі, надані на користь тієї особи, за клопотанням якої вони були викликані у судове засідання. [PERSON] того, як встановлено з показів свідків, пояснень самого [PERSON], в останні місяці свого життя [PERSON] взагалі була обмежена у спілкуванні з іншими особами, так як перебувала у зачиненій [PERSON] хаті. В даному випадку [PERSON] фактично була позбавлена позивачем можливості здійснювати свої обовязки по утримуванню матері. Інших підстав для усунення [PERSON] від права на спадкування позивач не зазначає. Посилання позивача на листи, які з його слів писала в різні установи [PERSON], або ж він особисто за дорученням [PERSON], безпідставні, так як надані ним копії листів написані нерозбірливо, авторство листів позивачем не доведено. Також не доведено, що написані ним листи від імені [PERSON] дійсно були написані з її слів і відповідали її волевиявленню. При цьому суд враховує ті обмеження, які були здійснені позивачем щодо [PERSON], направлені на позбавлення свободи її пересування та спілкування в останні місяці життя. З приводу вимоги [PERSON] про визнання за ним права на спадкування майна [PERSON] на підставі спадкової трансмісії, то вказана вимога також не підлягає задоволенню, так як у відповідності до статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). В даному випадку закон чітко визначає право особи на спадкову трансмісію, і якщо така особа не позбавлена права на спадкування, суд не уповноважений позбавити особу такого права або ж визнати його, тим більше що з приводу такого права спір відсутній. Позовні вимоги третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, [PERSON] про визнання його спадкоємцем першої черги за законом на ? частину спадщини [PERSON] у вигляді будинку №16 по вулиці Шевченка с.Родниківка Уманського району та земельної ділянки, також не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 28 липня 1966 року, матірю записана [PERSON], яка померла, згідно свідоцтва про смерть, 13 червня 2005 року. Матірю [PERSON] являлась [PERSON], яка померла 11 грудня 2009 року. У відповідності до статті 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матерям, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається із спадкової справи №809 за 2009 рік [PERSON] заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавав, рішення суду про встановлення йому додаткового строку на прийняття спадщини відсутнє. [PERSON] того, суд не вправі позбавляти особу права, яке йому надано законом і визнавати таке право, як цього просить [PERSON] Особа вільно розпоряджається своїми правами. [PERSON] того, [PERSON] не надав доказів, що його право ким-небудь оспорювалось, у звязку з чим таке право підлягає поновленню у судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed