Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні колодязем та хвірткою. В поданій до суду позовній заяві посилалась на те, що вона є власником 2/5 частин будинку №23а по вул.Барикадній у м.Полтаві. Власником інших 3/5 частин цього будинку є відповідач. Між співвласниками будинковолодіння рішенням Київського районного суду м.Полтави встановлено порядок користування земельною ділянкою, згідно якого в спільному користуванні співвласників залишено земельну ділянку площею 233 м? та колодязь, що розташований на земельній ділянці, виділеній відповідачу. Починаючи з 2007 року відповідач перестав допускати її до колодязя, та почав вимагати гроші за користування ним. У 2009 році відповідач встановив замок на спільній хвіртці, за користування якою також став вимагати гроші. Тому позивач просила зобовязати відповідача зняти замок з хвіртки, розташованої при вході на прилеглу територію будинку №23а по вул.Барикадній у м.Полтаві, та не чинити їй перешкод в користуванні колодязем та хвірткою, відшкодувати понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини. Просили задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що ніколи не чинив перешкод в користуванні колодязем та хвірткою позивачу. Він справді встановив огорожу, хвіртку та ворота на їх спільній ділянці, але хвіртка замка не має, на ній розташована лише засувка, яка вільно відкривається і з двору, і з вулиці, жодним чином вона не фіксується. На воротах замок справді мається, але ворота встановлені на виділеній йому ділянці. Вважає, що прав позивача він жодним чином не порушив, тому в задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення судової колегії по цивільним справам Полтавського обласного суду від 17 квітня 1990 року [PERSON] є власником 2/5, а [PERSON] 3/5 частин будинку №23а по вул.Барикадній в м.Полтаві, які реально виділені співвласникам. Цим же рішенням колодязь та замощення двору залишені в їх спільному користуванні. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 24 грудня 1990 року між співвласниками будинку встановлений порядок користування земельною ділянкою, згідно якого [PERSON] виділена земельна ділянка площею 147 м?, [PERSON] ділянка площею 220 м?. Під двором спільного користування залишено земельну ділянку площею 233 м? (а.с.5). Реальний розподіл земельної ділянки підтверджується актом від 30.10.1993 року (а.с.11). Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ті обставини, що відповідач чинив їй перешкоди в користуванні колодязем та хвірткою позивачем в судовому засіданні не доведені та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями свідка [PERSON], яка суду пояснила, що часто спілкується з [PERSON] та його дружиною [PERSON]. Неодноразово спостерігала як [PERSON] брала з колодязя воду, перешкод їй цьому ніхто не чинив, брати воду не забороняв, грошей не вимагав. Хвіртка в будинковолодінні закривається на засувку, яка легко відкривається як з вулиці, так і з двору, замка не має. Вважає, що відповідач не може чинити перешкоди позивачу в користуванні колодязем та хвірткою, оскільки в період з ранньої весни до глибокої осені він з родиною виїздить в село, де весь цей період і живе; показаннями свідка [PERSON], яка суду пояснила, що живе по сусідству з [PERSON] на відстані 10-20 метрів. Неодноразово заходила до них на подвіря, попадала на нього вільно, оскільки хвіртка крім засувки будь-яких замків не має. Хоча живе в безпосередній близькості від сторін, жодного разу не чула, щоб між ними відбувся якийсь конфлікт з приводу користування колодязем чи хвірткою. Про те, що [PERSON] скаржилась на [PERSON] дізналась лише від працівників райвиконкому, які приходили та питали у неї як знайти будинок по вул.Барикадній, 23а; показаннями свідка [PERSON], яка суду пояснила, що проживає по сусідству зі сторонами у справі по вул.Барикадній, 21а у м.Полтаві. Неодноразово була у них на подвірї, але свідком будь-якої сварки з приводу колодязя чи хвіртки не стала. Бачила колодязь, який ніяким чином не запирається, та хвіртку, яка має лише засувку, замків не має; показаннями свідка [PERSON], який суду пояснив, що він виконував роботи по установленню хвіртки та воріт в будинковолодінні по вул. Барикадній, 23а за домовленістю з [PERSON] Під час виконання ним таких робіт [PERSON] жодного разу не висловила заперечення з приводу установлення огорожі, воріт чи хвіртки. На хвіртці він ніякого замка не встановлював, там зроблена лише засувка таким чином, щоб її можливо було відкривати та закривати як з вулиці, так і з двору; протоколом огляду слідчим Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області [PERSON] будинковолодіння №23а по вул.Барикадній у м.Полтаві від 02.06.2010 року, яким встановлено, що передня частина двору огороджена огорожею з металевих стовпчиків та листів шиферу висотою близько 2-х метрів. територія двору огороджена та закривається металевими воротами та металевою хвірткою коричневого кольору висотою близько 180 см. Ворота закриваються на навісний замок, на час огляду закриті. Хвіртка закривається на засувку із зовнішньої сторони та зі сторони двору на металевий засув; фотокартками до протоколу огляду Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області від 02.06.2010 року; листом заступника голови Київської районної у м.Полтаві ради від 11.11.2009 року №83/ОП, з якого вбачається, що [PERSON] на особистому прийомі зверталась до голови районної ради з питання підсипки підїзду до садиби по вул.Барикадній, 23а у м.Полтаві щебенем та з приводу непорозумінь із співвласником (а.с.6). Суд не бере до уваги показання свідка [PERSON], який суду пояснив, що бачив як [PERSON] стояв біля хвіртки на подвірї та не пускав у двір [PERSON], оскільки його свідчення суперечать всім іншим доказам в їх сукупності. При цьому суд бере до уваги, що свідки [PERSON], [PERSON] проживають неподалік, а свідок [PERSON] в безпосередній близькості віз будинку [PERSON] та [PERSON], але жодного разу подібного конфлікту не спостерігали, а [PERSON] лише інколи приїздить до матері, яка проживає [INFO]. Інших доказів, що могли б свідчить про чинення [PERSON] перешкод [PERSON] у користуванні колодязем та хвірткою, сторонами суду надано не було. Розглядаючи справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позову [PERSON] відмовити.

Outcome: dismissed