Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-07 00:00:00

26 квітня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в обґрунтування якого зазначив, що відповідачем необґрунтовано здійснюється розрахунок та виплата його додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що передбачена ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 р. (далі Закон № 796-XII), виходячи не з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон N 1058-IV), а з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України. Просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату позивачеві, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії, відповідно до ст. 51 Закону № 796-XII, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 25 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону N 1058-IV, з урахуванням визначеного законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.04.2007 р. по 01.04.2010 р. в сумі 4418, 50 грн.; зобовязати відповідача призначити (встановити) позивачеві, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 51 Закону № 796-XII; стягнути з відповідача витрати з оплати послуг на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. Позивач в судове засідання не з»явився, подав письмову з0аяву , в якій просив суд розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, 29.08.10 року надав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та обґрунтування їх вимог і заперечень в сукупності, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.01.2007 року, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90 % грошового забезпечення та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до положень Закону № 796-XII у розмірі 10 % прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб, визначеного відповідачем. 30.03.2010 року позивач у письмовій формі звернувся до відповідача з проханням зробити перерахунок його додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до положень ст. 51 Закону № 796-XII у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком. У відповідь на лист позивача, відповідач у листі від 13.04.2010 року (вих. № 935/О-14) відмовив позивачеві у здійсненні перерахунку його додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, зазначивши, що Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530, яку застосовує відповідач при розрахунку розміру додаткової пенсії позивача, визначено розмір додаткової пенсії позивача за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до положень Закону № 796-XII, із розрахунку 10 % прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб. Суд, частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON] та відхиляючи доводи відповідача, виходить з наступного. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 22 Основного закону при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 встановлюють менший, ніж Закон № 796-XII (з урахуванням рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року у справа N 1-28/2008), розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, вони є такими, що суперечать положенням Закону № 796-XII та Конституції України, а отже не підлягають застосуванню. Так, згідно з ч. 4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії позивача за шкоду, заподіяну здоровю, передбаченої ст. 51 Закону № 796-XII є мінімальна пенсія. При цьому, для визначення розміру мінімальної пенсії, застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 28 Закону 1058-IV, згідно з якими мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В свою чергу, прожитковий мінімум встановлюється Законом України про державний бюджет на відповідний рік. Суд наголошує, що законодавча невизначеність порядку обчислення розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з метою реалізації ст. 51 Закону № 796-XII не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON], адже відповідно до ч. 9 ст. 8 ЦПК України забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Згідно з ч. 8 ст. 9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Враховуючи, що Закон 1058-IV є єдиним законом, який на час розгляду справи дає визначення мінімальної пенсії за віком, - при розрахунку розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, позивача необхідно застосовувати саме положення ч. 1 ст. 28 даного Закону. Положення частини 3 статті 28 Закону N 1058-IV не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку пенсії позивача, передбаченої Законом N 796-XII, оскільки чинними законами України не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 статті 28 Закону N 1058-IV. Зважаючи на те, що стаття 51 Закону № 796-XII відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. N 107-VI була змінена, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01.01.2008 р. (дата набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. N 107-VI) має призначається в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року (Справа N 1-28/2008) у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни, внесені підпунктом 15 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (22 травня 2008 р.). Відповідно до п. 6 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року, - рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Відтак, починаючи з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 22 травня 2008 року і до цього часу має призначається в розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто в тому розмірі, який діяв до ухвалення змін до статті 51 Закону № 796-XII відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. N 107-VI, положення якого було визнано неконституційними. Враховуючи викладене, у суду не має правових підстав визнавати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачеві додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період, починаючи з 01.01.2008 р. по 22.05.2008 р., оскільки протягом вказаного строку були чинними положення статті 51 Закону № 796-XII у редакції Закону\~України від 28.12.2007 р. N 107-VI. З цих же підстав суд вважає неможливим протягом строку, починаючи з 01.01.2008 року .по 22.05.2008 року зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату позивачеві, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 25 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону N 1058-IV, а також зобовязати відповідача призначити (встановити) позивачеві, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 25 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону N 1058-IV. Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відтак, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги фахівця в галузі права, розмір яких підтверджений документально. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial