overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що 29.03.2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач своєчасно на протязі шестимісячного терміну не звернувся з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, а тому пропустив необхідний для цього строк та просить суд його продовжити. В судове засідання позивач не зявився, направивши до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Пропущення строку для прийняття спадщини пояснив своїм важким матеріальним становищем та тим, що не знав порядку прийняття спадщини. Представник Богданівської сільської ради в судове засідання не зявився. З Богданівської сільської ради надійшла до суду заява, у якій вказано, що ніяких заперечень з приводу заяви [PERSON] не мають та просять заслухати справу без участі свого представника. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні встановлено, що він бажав прийняти спадщину, але по обєктивним обставинам, у звязку з важким матеріальним становищем не оформив своє волевиявлення, що суд враховує як поважну причину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

26.08.2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись у своїх вимогах на те, що 30.06.2010 року між нею та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу гаража , розташованого за адресою: [ADDRESS] років СРСР, який вона успадкувала після смерті [PERSON]. При укладенні угоди ними було погоджено всі належні умови договору купівлі-продажу, а саме щодо ціни, передачі шлакоблочного гаражу з внутрішнім підвалом та ямою для огляду автомобіля у власність та оформлення договору в нотаріальній конторі. На підтвердження укладеної угоди того ж дня нею було сплачено відповідачу під розписку 10000 грн., а відповідачем були передані документи та ключі від гаражу. Відповідно угоди [PERSON] повинна посвідчити договір у нотаріальній конторі, але вона ухиляється від нотаріального оформлення договору посилаючись на те, що [PERSON], збудувавши гараж, не зареєстрував його в установленому порядку. Марківською селищною радою для його будівництва була відведена земельна ділянка в установленому законом порядку. Оскільки право власності на гараж оформлене не належним чином , це унеможливлює виконання відповідачем зобовязання про нотаріальне посвідчення договору. Відповідач [PERSON] та представник Марківської селищної ради [PERSON] позов визнали повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. 30.06.2010 року між позивачем та відповідачем , укладено договір купівлі-продажу гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] років СРСР, який [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON]. При укладенні угоди ними було погоджено всі належні умови договору купівлі-продажу, а саме щодо ціни, передачі шлакоблочного гаражу з внутрішнім підвалом та ямою для огляду автомобіля у власність та оформлення договору в нотаріальній конторі. На підтвердження укладеної угоди того ж дня позивачем було сплачено відповідачу під розписку 10000 грн., а відповідачем були передані документи та ключі від гаражу. Відповідно угоди [PERSON] повинна посвідчити договір у нотаріальній конторі, але вона ухиляється від нотаріального оформлення договору посилаючись на те, що [PERSON], збудувавши гараж, не зареєстрував його в установленому порядку. Марківською селищною радою для його будівництва була відведена земельна ділянка в установленому законом порядку. Відповідно до ст.220 ЦК України в разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ч.4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг електрозв?язку в розмірі 228 грн. 36 коп. А також стягнути судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, що сторонами 19.08.2008 року було укладено договір № 79156 про надання послуг телефонного звязку, згідно яких позивач ВАТ „Укртелеком зобовязався надавати відповідачу послуги електрозв?язку, а відповідач зобов?язався оплачувати їх в повному обсязі. Відповідно до договору відповідач отримав послуги електрозв?язку, однак за надані послуги не розрахувався. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За період 21.05.2009 року по 01.03.2010 року утворилась заборгованість за отримані послуги у розмірі 228 грн. 36 коп., з яких сума основного боргу - 212 грн. 58 коп., сума інфляційних нарахувань 12 грн. 49 коп., 3% річних з простроченої суми -03 грн. 29 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 228 грн. 36 коп. заборгованості. Також, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача державне мито за розгляд справи в суді в розмірі 51 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 31.03.1990 року у виконкомі Великодубської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, за актовим записом №3. Від шлюбу мають троє неповнолітніх: [PERSON]. [INFO]. [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із відповідачкою, матеріальну допомогу на їх утриманні вказує, що він надає в добровільному порядку. Вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені з початку 2007 року. Основними причинами розриву відносин стало те, що дружина на протязі всього життя влаштовує сварки та скандали у них в сім'ї, нецензурно висловлюється на його адресу, на даний момент вони проживають окремо. Спору що поділу майна не має. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, обґрунтовував їх доводами. викладеними у позовній заяві. Просив суд шлюб розірвати. В судове засідання відповідачка не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.03.1990 року у виконкомі Великодубської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, за актовим записом №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, /а.с.4/. Від шлюбу мають троє неповнолітніх: [PERSON]. [INFO]. [PERSON] Петрівна.27.04.1995 року народження та [PERSON]. [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, /а.с.5-7/ Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що збереження сім'ї у сторін неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, судом встановлено, що шлюбні відносини між ними фактично припинені. Основними причинами розриву відносин стали постійні сварки та скандали у сім'ї, в результаті чого між ними втрачено почуття кохання та взаємопорозуміння. у них несумісні характери, мають різні погляди на життя, що призводить до частих сварок. В зв'язку з чим позивач втратив почуття любові і поваги до відповідачки. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те. що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивача, та те що, після, спливу строку на примирення вони не примирилися, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

19.08.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини- Кучерової [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі на перебуває в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського управління юстиції Миколаївської області 16.08.2008 року,актовий запис № 247. В даний час дитина знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої сматеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча і має для цього можливість. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. Тому на підставі викладеного, в силу ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави: Відповідно до п. 4 ч. З ст. 81 ЦПК України витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 51 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведенні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області актовий запис №06 від 01.09.1998 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але розірвати шлюб через органи РАЦС не виявляється можливим, оскільки відповідачка не бажає їхати до РАЦС, не має постійного місця мешкання та ухиляється від добровільного розірвання шлюбу. Приблизно з 2007 року шлюбно-сімейні стосунку почали стрімко погіршуватися, що призвело до того, що сторони почали мешкати окремо. Причиною погіршення стосунків стало втрачене почуття любові та взаємоповаги один до одного, що призвело до чвар та сварок. Вважає, що шлюб між ними носить формальний характер і примирення між ними не можливе, оскільки на протязі трьох років з відповідачкою ніяких стосунків не підтримують. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, представник позивача [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимог підтримав та наполягав на їх задоволенні (а.с.32) Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги визнала (а.с. 31). В зв'язку з тим, що позивач в судове засідання не з'явився, інші особи, які беруть участь у справі, правом на участь в судовому засіданні не скористалися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами укладений 01 вересня 1998 року та зареєстрований виконкомом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №06, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10). Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, відновити подружні стосунки неможливо, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Оскільки складання рішення в повному обсязі потребує часу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, в даному судовому засіданні оголошує вступну та резолютивну його частини. З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 10 вересня 2010 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини: доньки Анни - [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 460 гривень 50 копійок щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач участі в утриманні дитини не приймає. В судове засідання позивачка не з'явилася, згідно заяви справу просила розглядати в її відсутність відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про причину- неявки суду не повідомив, про день________розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до п.5 ст.74 ЦПК шляхом надіслання судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.14), у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд ухвалив здійснювати судовий розгляд даної цивільної справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного запису, оскільки в судове засідання не з'явилися всі учасники процесу, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, згідно ст. 180-183 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження (а.с.2) сторони мають спільну неповнолітню дитину: доньку Анну - 19 березня 2004 року народження, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, оскільки сторони разом не проживають, що підтверджується довідкою (а.с.З). Відповідач в утриманні спільної дитини участь не приймає, але зобов'язаний це робити, в зв'язку з чим із нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 460 гривень 50 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що складає Ч частину прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік», оскільки батьки мають рівні обов'язки по відношенню до дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

10.08.2010 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказав, що він є власником житлового будинку, розташованого в смт. Черняхові на вул.. Ватутіна,95. 20 грудня 2006 р. його батько без згоди власника зареєстрував у даному будинку свою дружину відповідачку по справі та вселив її як члена сімї. У 2008 р. шлюб з відповідачкою батько розірвав і [PERSON] залишила будинок, пішовши проживати за адресою: [INFO]. Незважаючи на прохання знятися з реєстрації в будинку по вул.. Ватутіна, відповідачка добровільно це вчинити не бажає. Реєстрація відповідачки ущемляє його, як власника, права щодо розпорядження своєю власністю. Відповідачка третій рік в будинку не проживає, а тому втратила право на користування ним, що і просить встановити суд. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка позов не визнала. Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: - правовідносини регулюються ст.. 405 ЦК України, 64 ЖК України; - з пояснення позивача, підтверджених показами свідка [PERSON], вбачається, що у 2006р. відповідачка була зареєстрована у [INFO] /а.с.6/; - згідно договору дарування, позивач є власником вказаного будинку /а.с. 4-5/; - після розірвання шлюбу з [PERSON] відповідачка переїхала проживати в інше житлове приміщення з січня 2008р. добровільно; - з пояснень відповідачки вбачається, що вона не бажає і в подальшому проживати у вказаному будинку, що в смт. Черняхові на вул.. Ватутіна, 95, однак виписуватися не бажає; - згідно ст.. 405 ч. 2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування житлом якщо він, без поважних причин понад 1 рік в ньому не проживає; - відповідачка не проживає у вказаному житлі третій рік. Будь-яких поважних причин щодо не проживання у вказаному будинку відповідачка не назвала. На підставі вищенаведеного, ст.. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області, як орган опіки і піклування звернулася з заявою про визнання [PERSON] [INFO], уроженки [INFO], яка проживає в [PERSON] дитячому будинку-інтернаті, недієздатною, та призначити її опікуном [PERSON] дитячий будинок - інтернат, в особі директора. Представники органу опіки і піклування [PERSON] райдержадміністрації та заінтересованої особи вважають, що [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки вона хворіє на психічну хворобу, в результаті чого потребує опіки. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], інвалід ІІ-ої групи з дитинства, діагноз «Помірна розумова відсталість». З 14.06.2001 року [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в дитячому будинку-інтернаті, що підтверджується довідкою № 590 від 30.06.2010 р., виданою [PERSON] дитячим будинком - інтернатом Управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації. Згідно акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 575 від 13.08.2010 р., [PERSON], [INFO], виявляє ознаки помірної розумової відсталості. Ступінь вродженого недоумства (розумової відсталості) у [PERSON] така, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в теперішній час. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вони внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх та ( або ) керувати ними . Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України, суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області, як орган опіки і піклування звернулася з заявою про визнання [PERSON] [INFO], уроженки [INFO], яка проживає в [PERSON] дитячому будинку-інтернаті, недієздатною, та призначити її опікуном [PERSON] дитячий будинок - інтернат, в особі директора. Представник органу опіки і піклування [PERSON] райдержадміністрації та заінтересованої особи вважають, що [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки вона хворіє на психічну хворобу, в результаті чого потребує опіки. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], інвалід ІІ-ої групи з дитинства, діагноз «Гіпопластична хондродистрофія, уроджена гідроцефалія». З 14.06.2001 року [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в дитячому будинку-інтернаті, що підтверджується довідкою № 586 від 30.06.2010 р., виданою [PERSON] дитячим будинком - інтернатом Управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації. Згідно акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 576 від 13.08.2010 р., [PERSON], [INFO], виявляє ознаки легкої розумової відсталості (олігофренія в ступені дебільності внаслідок гіпопластичної хондро- дистрофії, вродженої гідроцефалії).Ступінь вродженого недоумства (розумової відсталості) у [PERSON] така, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в теперішній час. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вони внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх та (або ) керувати ними . Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України, суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області, як орган опіки і піклування звернулася з заявою про визнання [PERSON] [INFO], уроженки [INFO], яка проживає в [PERSON] дитячому будинку-інтернаті, недієздатною, та призначити її опікуном [PERSON] дитячий будинок - інтернат, в особі директора. Представники органу опіки і піклування [PERSON] райдержадміністрації та заінтересованої особи вважають, що [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки вона хворіє на психічну хворобу, в результаті чого потребує опіки. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], інвалід ІІ-ої групи з дитинства, діагноз «Імбецильність». З 20.12.2005 року [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в дитячому будинку-інтернаті, що підтверджується довідкою № 587 від 30.06.2010 р., виданою [PERSON] дитячим будинком - інтернатом Управління праці і соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації. Згідно акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 577 від 13.08.2010 р., [PERSON] [INFO], на даний час виявляє ознаки психічного розладу у вигляді вродженого недоумства в формі легкої розумової відсталості (олігофренія у вираженому ступеню дебільності). Ступінь вираженості наявного у під експертної вродженого недоумства на даний час істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вони внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх та ( або ) керувати ними . Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України, суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved