Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача комунального підприємства «Міський водоканал» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Свою позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що згідно наказу № 30 К від 18.11.2004 року був прийнятий на роботу на посаду слюсаря-сантехніка 4 розряду. Наказом № 72-К від 04.07.2005 року позивача було переведено на посаду водія. 01 лютого 2010 року позивача наказом № 9-К було звільнено з роботи у звязку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Позивач вважає, що його звільнення було проведено з порушенням чинного законодавства, оскільки при скороченні чисельності чи штату працівників він мав переважене право на залишення на роботі порівняно з водієм [PERSON], так як мав більш тривалий безперервний стаж роботи порівняно з працівником [PERSON], тому просив суд поновити його на раніше займаній посаді та стягнути за час вимушеного прогулу заробітну плату. Крім того позивач просив поновити строк для звернення до суду, мотивуючи тим, що він намагався поновити порушене своє право через звернення до Золотоніської міжрайонної прокуратури та територіальної державної інспекції праці у Черкаській області, тому вважає причину пропуску строку звернення до суду поважною. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що він попереджався відповідачем про наступне його звільнення та 02 лютого 2010 року отримав копію наказу про звільнення та трудову книжку після чого він звертався до територіальної інспекції праці у Черкаській області та Золотоніської міжрайонної прокуратури для вирішення питання про поновлення на роботі в позасудовому порядку, тому вважає, що він пропустив процесуальний строк звернення до суду з поважних причин. Представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити в позові в повному обсязі у звязку з пропуском строку звернення до суду, оскільки ст.233 КЗпП України встановлений місячний строк звернення до суду із заявою з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Так як позивач неодноразово повідомлявся про день звільнення за два місяці та отримав копію наказу про звільнення і трудову книжку 02 лютого 2010 року, тому в нього було достатньо часу для звернення до суду, а звернення до територіальної інспекції праці у Черкаській області та Золотоніської міжрайонної прокуратури не являється поважною причиною для поновлення строку звернення до суду. Суд, вислухавши доводи позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно наказу № 30К від 18.11.2004 року КП „ Міський водоканал [PERSON] прийнятий на посаду слюсаря сантехніка 4 розряду з оплатою згідно штатного розпису. У відповідності до наказу № 30К від 18.11.2004 року КП „ Міський водоканал [PERSON] переведений з 01 червня 2005 року на посаду водія автомобіля дільниці №2. Відповідно до наказів № 34 від 19 березня 2009 року, та № 101 від 12 жовтня 2009 року виданого КП «Міський водоканал» позивачу за невиконання вказівок адміністрації та самовільне зняття цінностей позивачу оголошені догани. Згідно наказу №9-К від 01.02.2010 року [PERSON] звільнено з посади водія на підставі п.1 ст.40 КЗпП у звязку зі скороченням штату. Згідно повідомлення Золотоніського міжрайонного прокурора від 20 березня 2010 року, вбачається, що позивач звертався до Золотоніської міжрайонної прокуратури та йому розяснено, що трудові спори з приводу поновлення на роботі розглядаються виключно в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення\~ в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач був звільнений з роботи у звязку зі скороченням та копію наказу про звільнення трудову книжку отримав 02 лютого 2010 року, але звернувся в суд з позовом про поновлення на роботі лише 21 червня 2010 року в звязку з чим пропустив процесуальний строк звернення до суду. Позовні вимоги про поновлення процесуального строку в звязку зверненням до Золотоніської міжрайонної прокуратури та територіальної інспекції праці у Черкаській області суд не приймає до уваги, оскільки звернення позивача до державних органів з метою вирішення питання про поновлення його на роботі в позасудовому порядку не позбавляло його права звернення до суду та вказані державні органи не уповноважені приймати рішення про поновлення на роботі в звязку з чим вказані причини пропуску процесуального строку для звернення до суду не являються поважними, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тому суд стягує з позивача на користь держави державне мито в сумі 51 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на УДК в м. Золотоноша р/р 31215259700007 в УДК м. Золотоноша, МФО 854018, код 22050000 в сумі 120 грн.

Outcome: approved