overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] з вимогами стягнути з [PERSON] на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, подавши про це письмову заяву, а саме просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не бажає добровільно матеріально утримувати неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Діти перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач не має постійного заробітку. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі, послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов, та пояснила що діти знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу дітям. Стан здоровя дітей задовільний. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, погодився сплачувати аліменти на користь [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання двох дітей, починаючи з дня подання заяви до суду. Пояснив, що дійсно офіційно ніде не працює, має тимчасові заробітки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 119835, виданого 16.10.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, а також батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 153588 виданого 29.07.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. Відповідач не має постійного заробітку, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до ст.182 Сімейного Кодексу України враховує обставини, зокрема, матеріальне становище та стан здоровя платника аліментів та дитини. Враховуючи викладене, суд рахує за доцільне стягнення аліментів проводити твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. у місяць але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, сума стягнення аліментів на користь позивача підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з вищенаведеним позовом, мотивуючи тим, що він 09.11.1994 року отримав двохкімнатну квартиру [ADDRESS] на склад сімї - 4 особи, в тому числі і на відповідачів. Фактично відповідачі не проживають в вищенаведеній квартирі з 1996 року без поважних причин. [PERSON] разом із її сином - [PERSON] виїхали з м.Теплодар, з її слів у Росію, але де саме вони зараз перебувають позивачу не відомо, однак вони залишаються зареєстрованими по вищевказаній адресі. Комунальні платежі відповідачі не сплачують, хоча на них проводяться нарахування, які позивач повинен сплачувати. Позивач є пенсіонером і має право на пільги, які йому не надаються, на підставі того, що в квартирі залишаються зареєстрованими відповідачі. У звязку з наведеним позивач та його адвокат в судовому засіданні просять суд визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], 1991 р.р., такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №86 в будинку №3 по вулиці Піонерній у м.Теплодар, Одеської області. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, через сповіщення в газеті «Чорноморські новини» № 89-90 (21130-21131) від 21.08.2010 року. Представник Теплодарської міської ради Одеської області в судове засідання не прибула, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача та його адвоката, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] є основним наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується копією обмінного ордеру на жиле приміщення №3268 серії БО, виданого 11 листопада 1994 року (а.с.-3). Даний ордер був виданий позивачу на склад сімї 4 особи, в тому числі: [PERSON] - дочка, [PERSON]- внук. У 1996 році [PERSON] та [PERSON] виїхали з м.Теплодар, і не проживали в вищенаведеній квартирі з того часу, але залишилися зареєстрованими по вказаній адресі, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕБП «Наше місто» від 03.08.2010 року вих.№05-02-250 та актом про не проживання, складеним майстром жилого фонду - [PERSON] від 03.08.2010 року (а.с.-4,5), що також підтвердили свідки - [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі залишаються зареєстрованими в вищевказаній квартирі, але фактично в ній не проживають без поважних причин. На підставі викладеного, а також зважаючи на той факт, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають в вищезазначеній квартирі понад шість місяців дійсно без поважних причин, суд вважає необхідним визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №86 в будинку № 3 по вулиці Піонерній у м.Теплодр, Одеської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та стягнути в відповідача недоплачену, як „дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», стягнути судові витрати. В судове засіданні сторони не зявились. Від них надійшли клопотання про розгляд справи в їх відсутність. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач відповідно до ст.ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей» не зупинено. Відповідно до ч.2 ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України . Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни, як зазначалося вище, є Закон України Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, територіальні органи Пенсійного фонду України у 2009 році повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. ЗУ «Про державний бюджет на 2010 рік» також дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей» не зупиняв. З 01.01.2009 року по теперішній час позивач отримує підвищення до пенсії в розмірі 49 грн. 80 коп., що не відповідає встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Згідно ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» позивачу слід нарахувати доплату до пенсії за 2009 рік виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в сумі 498 грн. Для визначення розміру мінімальної пенсії за віком відповідачу слід керуватися ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого нормативно- правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене суд вважає, що доводи відповідача в заперечення на позов є необґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

10 червня 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] в обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в 2000 році зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від сумісного життя мають малолітню доньку Анастасію, [INFO]. В 2008 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Оскільки він має намір створити сімю з іншою жінкою. Позивач в судове засідання не зявився до суду надіслав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив слухати справу за його відсутністю та розірвати шлюб. Відповідачка в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти задоволення позовних вимог, однак підтвердила, що в травні 2008 року вони з позивачем припинили шлюбні відносини, почали проживати окремо та останній створив нову сімю. Вона заперечує проти розірвання шлюбу, так як сподівається, що вони знову відновлять подружні стосунки. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 10 березня 2000 року (а.с.6). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету більш між два роки. Більш того, позивач створив іншу сімю та намагається зареєструвати шлюбні стосунки, у звязку з чим і звернувся до суду. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Заперечення відповідачки проти розірвання шлюбу суд розцінює як безпідставні та викликані особистими неприязними стосунками між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

У червні 2010 року позивач звернулася з зазначеним позовом у суд, в якому посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі , який 22 листопада 1994 року розірвано. Від шлюбу у них 14 серпня 1992 року народилася донька Марія, яка в даний час досягла повноліття. В даний час донька навчається і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. У звязку з цими обставинами просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки зі всіх видів щомісячного доходу починаючи із подання заяви і до досягнення двадцяти трьох років. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений. Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який 22.11.1994 року розірвано. Від шлюбу у них 14 серпня 1992 року народилася донька Марія, яка в даний час досягла повноліття, проживає разом із позивачем,та навчається і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього доньку, і доводи мотивує тим, що 10.02.2001 року вона з відповідачем по справі уклала шлюб, а 13.07.2010 року шлюб розірвано згідно. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменті в розмірі 1/4 частини на утримання доньки, але не меньше 30% прожиточного мінімуму, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі зареєстрували шлюб 10.02.2001 року і мешкали однією родиною по 06.06.2010 року, а потім шлюб розірвано згідно закону 13.07.2010 року, що вбачається з ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу, що є наявною у справі, і сторони підтвердили в судовому засіданні. Про те, сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO] підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, яка є наявною у справі і з якої вбачається, що в графі батько, вказано, [PERSON], в графі мати - [PERSON], і встановленому законом порядку відповідач не оспорював своє батьківство, а в судовому засіданні підтвердив своє батьківство. З довідки № 571 від 19.08.2010 виданої Рибінською сільською радою, Волноваського району, Донецької області, що є наявною у справі вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкає з позивачкою по справі, і знаходиться на її утриманні, що підтверджує доводи позивачки. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дітєй до досягнення ними повноліття, тому відповідач по справі повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що він працює, що дає суду підстави вважати, що він має можливість надавати матеріальну допомогу доньці. Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоров*я та матеріальне становище дітєй, на користь яких стягуються аліменти, стан здоровая та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітєй, але розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим 30% прожиточного мінімуму на одну дитину, тому позовна заява позивачки згідно зі ст. 180-183 СК України підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня і за інформаційно технічне забеспечення в розмірі 120 гривень. На підставі ст.ст. 180, 182,183 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною та встановлення права власності на житловий будинок, в якому просила суд визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] укладену між нею та відповідачем дійсною та визнати за нею право власності на будинок. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 26.04.2007 році вона придбала у відповідача [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], належний їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.09.2001 року. Після укладення між ними угоди, вона передала у власність [PERSON] грошову суму у розмірі 2 500 гривень, на що вона пообіцяла оформити необхідні правовстановлюючі документи на її ім'я, але до теперішнього часу вона не може повною мірою володіти, користуватися і розпоряджатися приналежним їй житловим будинком, чим порушуються її законні права та крім того, не в змозі нотаріально посвідчити дану угоду, однак, у зв'язку з тим, що вона виконала повністю угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, згідно ч.2 ст.220 ЦК України просила визнати договір між нею та відповідачем дійсним та визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позов [PERSON] підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена шляхом публікації оголошення в газеті „Наша газета", причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На технічного паспорту (а.с.8-10) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.09.2001 року (а.с.11) [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.9). Сторони домовилися про всі істотні умови угоди купівлі-продажу житлового будинку, при цьому позивач цілком виплатила відповідачу суму його вартості, що підтверджується розпискою від 26 квітня 2007 року (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України - суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною та встановлення права власності на житловий будинок. Позивачем держмито сплачене в повному обсязі і вона не порушує питання про стягнення з відповідача судових витрат, а суд сам не може вийти за межі позову. На підставі ч.2 ст.220, ч.3 ст.334, 657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду 08 травня 2009 року з позовом, вказавши, що 20 вересня 2008 року померла її тітка - [PERSON] [INFO].. Після смерті тітки відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири, що знаходиться у м. Кривому Розі по пр. Гагаріна, 63/183. Вона є інвалідом третьої групи, за станом здоров'я не мала змоги частіше навідувати свою тітку, але з січня 2008 року по вересень 2008 року вона чотири рази все ж таки приїздила до неї. Коли вона приїхала у березні 2009 року, то дізналась що тітка померла, а її квартиру бажає забрати сусід. Як виявилось пізніше сусід забрав документи на квартиру, ключі, свідоцтво про смерть. Просить продовжити строк дня прийняття спадщини після смерті її тітки [PERSON] на два місяці. Позивач 25.05.2009 року уточнила позовні вимога, зазначивши та підтвердивши письмовими доказами, що вона є рідною племінницею померлій [PERSON]., відповідачем зазначила - виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, просить суд встановити, що [PERSON] 21 лютого 1947 року, яка померла 20.09.2008 року доводиться їй рідною тіткою. (а.с. 41-42 - уточнений позов). У судовому засіданні позивач та її представник на позовних вимогах наполягають, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.. Виконавчий комітет Довгинцівської районної Ради м. Кривого Рогу звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їхнього представника, покладається на розсуд суду. Вислухав позивача, її представника., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2008 року померла тітка позивачки - [PERSON], їй на підставі договору міни від 16.07.1997 року належить квартира [ADDRESS] (а.с.62,64- копії договору міни, свідоцтва про смерть). Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народжень, шлюбу батько позивачки [PERSON] є рідним братом по лінії матері [PERSON] , таким чином [PERSON] Михайлівна, яка померла 20.09.2008 року доводиться [PERSON] рідною тіткою. Після смерті тітки позивачка не звернулась в визначений законом строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини, так як дуже важко хворіла та за станом здоров'я не мала змоги займатись цим питанням. У видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Михайлівни державний нотаріус Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори позивачці відмовила, тому що вона не може підтвердити факт родинних відносин та пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, (а.с.9 - лист-відмова). Суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] є племінницею [PERSON], яка померла 20 вересня 2008 року. Та вважає можливим, визначити позивачу додатковий строк у розмірі двох місяців для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON], яка померла 20 вересня 2008 року Відповідно до ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] 10.08.2010 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що діти знаходяться на її утриманні і відповідач добровільно матеріальної допомоги на них не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з»явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився та не направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності , хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.133, 141СК України є народження від нього дітей, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3-4) і не оспорюється ним, а також те, що проживання його окремо від дітей, не впливає на обсяг його прав та не звільняє його від обов'язку щодо дітей. Крім того, згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і у зв'язку з відсутністю домовленості між батьками про утримання дитини тим, хто проживає окремо, а саме відповідачем, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дітей, які є неповнолітніми, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, та що інші утримання по виконавчим листам з відповідача не проводяться. На підставі ст. 183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.88, п.4 ч. З ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved