overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу мінітрактора „Синтай СТ-120, випуску 1990 року, двигун № [NUMBER], шасі № 12051, укладений 20 вересня 1992 року між сторонами. У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що на момент купівлі мінітрактора договір міг укладатися в усній формі. На даний час МРЕВ ДАІ вимагає реєстрації транспортного засобу, але документи на нього відсутні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що на момент продажу документів на мінітрактор у нього не було, оскільки вони не були передбачені законом. Володів мінітрактором на підставі довідки-рахунку, що свідчила про його придбання. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії розписки від 20.09.1992 відповідач продав позивачеві за 200 доларів США мінітрактор „Синтай СТ-120, випуску 1990 року, двигун № [NUMBER], шасі № 12051. Відповідно до копії довідки-рахунку серії АМ № 472377 відповідач придбав даний транспортний засіб 18.11.1990. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити в частині визнання за позивачем парва власності. В позові в частині визнання договору дійсним слід відмовити, оскільки згідно ст.45 ЦК Українги 1963 року недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач добровільно не надає утримання дитині. [PERSON] працює на станції технічного обслуговування у смт.Володимирці, має заробіток, тому має змогу надавати утримання дитині. Самостійно позивач не спроможна утримувати дитину. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Просила стягнути аліменти у частці від доходу відповідача, так як він має регулярний заробіток. Підтримувала обґрунтування позову. Зазначала, що відповідач добровільно не надає утримання дитині з лютого 2010р. Дитина проживає разом з позивачем. Позивач має нерегулярний заробіток близько 1000грн. на місяць. [PERSON] не має інших утриманців. Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомлений про час, місце та дату проведення розгляду справи в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, вислухавши та проаналізувавши пояснення позивача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №070834 підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Сторони шлюб розірвали згідно рішення суду від 12.05.2010р. Дитина проживає з позивачем. З пояснень позивача вбачається, що відповідач має регулярний заробіток, так як працює на станції технічного обслуговування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. Тому, суд вбачає підстави для стягнення аліментів із відповідача. Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу, так як заявлено позивачем, оскільки відповідачем не подано доказів, які спростовували б доводи позивача про наявність у [PERSON] постійного заробітку. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що у відповідача інших утриманців немає, а також зважає на стан здоровя дитини. Обовязок утримувати дітей покладено на обох батьків. Суд при визначенні розміру стягнення аліментів керується також величиною прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду 21.06.2010 р. з даним позовом, підтримуючи який в судовому засіданні пояснив, що сімейні стосунки з відповідачкою не склалися, у них постійно виникають сварки та непорозуміння. Від шлюбу у них народилося двоє дітей , які повнолітні на даний час. Спільне проживання з відповідачкою неможливе, вона тривалий час за кордоном проживає, а тому просить суд шлюб розірвати, судові витрати стягнути з нього, справу розглянути у відсутності відповідачки, через її небажання з»являтися в судове засідання та постановити рішення заочне, на що дає свою згоду. Відповідачка в судове засідання двічі не з"явилася без поважних причин, хоча про час і місце розгляду справи була належно повідомлена через засоби масової інформації /газету «Галичина» від 21.08.2010 р./ та не повідомила про причини неявки. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, а - саме: свідоцтво про одруження, актовий запис № 13 від 03 серпня 1982 року (а.с.3), суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки позивач довів, що їх подружнє життя з відповідачкою не склалось і збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому шлюб слід розірвати, а рішення по справі слід постановити заочно. На підставі ст.,ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту обгрунтовуючи її тим, що вона є громадянкою України з 30.12.2004 року, але їй необхідно встановити факт проживання на території України до 24 серпня 1991 року задля набуття її повнорідною сестрою [PERSON] також громадянства України у відповідності до ст.8 Закону України «Про громадянство України». В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 30.12.2004 року має громадянство України, вказані обставини підтверджуються паспортом серії ЕВ №075700 (а.с.5). Рішенням Бобринецького районного суду від 27.12.2000 року встановлено той факт, що заявниця починаючи з 1989 року постійно проживає в Україні, а саме в с. Червонопілля, Бобринецького району Кіровоградської області. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що вона проживає на території України постійно з 2008 року в с.Червонопілля Бобринецького раойну біля заявниці та доводиться її повнорідною сестрою . Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Оскільки факт постійного проживання заявниці на території України станом на 24.08.1991 року знайшов своє підтвердження, а встановлення цього факту необхідне їй для набуття повнорідною сестрою громадянства України, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 06.08.2010 року, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачкою - [PERSON]. Від позивачки надійшло клопотання після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з травня 2007 року Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень сторін, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

В квітні 2010 року позивач звернулася з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів, встановлення піклування, посилаючись на те, що відповідач з народження доньки не займалася її утриманням та вихованням. Відповідачка вживає наркотичні речовини, за що була засуджена до умовного покарання. В судовому засіданні позивач поясняла, що донька залишила на неї онуку, і з народження вона займається дівчинкою. Донька не виховує дитину, не відвідує школу, не цікавиться , чи матеріально її донька забезпечена. Для захисту інтересів дитини доньку потрібно позбавити батьківських прав, стягнути аліменти. Вона просить призначити її піклувальником дівчини. Відповідач визнала позовні вимоги та просила розглядати позов без її участі, зазначивши ці обставини в нотаріально посвідченої заяві. Представник 3 особи . - органу опіки і піклування [PERSON] просила задовольнити позов в інтересах дитини, тому що мати ані утриманням, ані вихованням доньки не займається. Вони вважають доцільним призначити позивача піклувальником. Особа, в інтересах якої заявлений позов, [PERSON], опитана в суді на підставі ст.171 СК України, пояснила, що змалечку нею опікується бабуся, а не мати. Судом як докази досліджені докази, надані позивачем, допитані свідки. Суд приходить до наступного: Відповідачка має доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем. Батько дитини помер в 1995 році. Допитані в суді свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що вихованням та утриманням [PERSON] займається позивач, мати вони не бачать. Це підтверджується характеристикою з СІП № 12. Орган опіки і піклування прийшов до висновку, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав, тому що вона не займається вихованням та утриманням дитини, а позивача доцільно призначити піклувальником. Суд вважає, що на підставі ст.. 164 ч. 1 п.2 Сімейного кодекс) відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав як така, що ухиляється зід виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню доньки. Згідно з ст. ст.180,181 Сімейного кодексу У країни батьки зобов*язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти можуть буть стягнуті судом в частці від заробітку, або в твердій грошовій суммі. Відповідач є працездатною, тому має змогу сплачувати аліменти. За ст.60 ЦК України, ч.З ст.243 СК України суд має право призначити за поданням органу опіки опікуна над неповнолітнім, позбавленим батьківського піклування. Орган опіки вважає, що опікуном має бути призначений позивач. Суд вважає можливим задовольнити позов в цієї частині..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2007 року. Від шлюбу мають доньку Дар'ю [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на ті обставини, що сім'я не склалась через непорозуміння яке виникало через різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим виникали постійні сварки, конфлікти, які врешті решт призвели до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З серпня 2009 року не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, строк на перемир'я не потрібний. Відповідач в судове засідання з'явилася проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2007 року, (а.с.5) Від шлюбу мають доньку Дар'ю [INFO], (а.с.6) В судовому засіданні встановлено, що сторони з серпня 2009 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки - шлюб існує формально. Враховуючи зазначене суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2007 року. Від шлюбу мають доньку Марія [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на ті обставини, що сім'я не склалась через непорозуміння яке виникало через різні погляди на сімейне життя, відповідач захоплюється азартними іграми, продає речі, в зв'язку з чим виникали постійні сварки, конфлікти, які врешті решт призвели до того, що вони вір а ги ли почуття любові та поваги один до одного. З 2009 року не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, строк на перемир'я не потрібний. Відповідач в судове засідання з'явився проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2009 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки - шлюб існує формально. Враховуючи зазначене суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з дня подачі заяви і до виповнення дитини повноліття. В обґрунтовування заявленого позову позивачка посилалась на те, що 10 серпня 1996 року вона з відповідачем уклали шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Заводської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська. 2 жовтня 1997 року у них народилась дитина син [PERSON], який проживає з позивачкою, і батьком якої є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Дитина [PERSON] повністю знаходиться на утримання позивачки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. У звязку з тим, що відповідач виплатив аліменти за серпень 2010 року, просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з 01.09.2010 року. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, проти позову не заперечував. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з матірю. Матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не здійснює. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова людина, офіційно працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в сумі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 1 вересня 2010 року. В судовому засідання оголошено вступну та резулятивну частини рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

26.08.2010 року позивачка [PERSON] І-Є- звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. ИҐозов [PERSON] обґрунтовує тим, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем з 11 січня 2008 року, який був зареєстрований у Слов'янському міському відділі реєстрації актів цивільного стану донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 3. (В иілюбі народився син [PERSON], [INFO], який ліешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини припинили з липня 2010 року, спільне господарство не ведуть. Спільне щіття з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Спору про розділ сумісного майна не мають. (Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 771 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, до досягнення дитиною повноліття та розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка [PERSON]С- підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд розірвати шлюб, стягнути аліменти на утримання дитини. (Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] !¦€¦ визнав в повному обсязі. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] І Є- підлягають задоволенню з наступнихпідстав. (В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у першому шлюбі. Шлюб був зареєстрований 11 січня 2008 року у Слов'янському міському відділі реєстрації актів цивільного стану донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 3(а.с. 4). Сімейні відносини не склалися, вони втратили взаємоповагу та почуття одне до одного. '.Майнового спору немає, спору про місце проливання та виховання дитини немає. (Вислухавши доводи позивачу, яка наполягає на розірванні шлюбу та строк,^ на примирення призначати категорично не бажує, дослідивши матеріали справи, суд доводить висновку про те, що вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 0.0. дійсно доводиться батьком дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 6). Матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] 0.0. не оказує. (Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частку заробітку матері, батька, яка. буде стягуватися якуаліменти на дитину визначається судом. Згідно зі ст. 180 Сімейного 'Кодексу України батьку зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. ІҐозивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 771 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. (Відповідач не заперечує проти цього. ЧПХаким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 771 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. 7\а підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

ВАТ «Дніпропетровськгаз» в особі Марганецькго управління по експлуатації газового господарства звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за використаний газ в сумі 2391 грн. 54 коп., посилаючись на те, що відповідач своєчасно не сплачує кошти за використаний газ. У судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обємі, стягнути суму заборгованості та витрати по сплаті судових витрат Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав пояснення, що заборгованість нарахована із розрахунку на чотирьох осіб, які прописані та проживають в квартирі і що 10.08.2010 року в рахунок заборгованості ним було сплачено 72,89 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено наступне: Відповідач є споживачем послуг з газопостачання в квартирі № 44, по вулиці Київській, будинок № 182. На ім'я відповідача відкрито особистий рахунок на сплату за газопостачання за № 122320. Відповідач прописаний в даній квартирі з листопада 2005 року. Позивачем у позовній заяві зазначено суму заборгованості, яка вже на листопад 2005 року складала 848,76 грн., також позивачем нараховано заборгованість за період часу з 01.11.2005 року по 16.02.2010 року із розрахунку на чотирьох осіб. Послуги надавалися згідно Правил надання населенню послуг по газопостачанню. 16 листопада 2009 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з газопостачання . Виходячи з положень ст. ст. 6, 626 - 631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.7 договору споживач зобовязується своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки,встановлені законом. Відповідачем порушені вимоги ст. ст. 17 і 29 Правил надання населеню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року, із змінами та доповненнями. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного і

Outcome: partial