Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 04.11.1995 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного проживання в них народилися двоє синів: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. 10.11.2005 року шлюб із відповідачем розірвано. З відповідача по справі Красилівським районним судом 15.03.2004 стягнуто аліментів на її користь на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 65 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення синами повноліття. Всупереч постановленому рішенню суду аліменти на утримання дітей сплачуються відповідачем нерегулярно та не в повному обсязі. Постійної роботи відповідач не має, в зв'язку з чим стягнення аліментів у частці від його заробітку не забезпечує матеріальних потреб дитини. Крім того, приймаючи до уваги суттєве збільшення вартості життя, що пов'язано з підвищенням цін на продукти харчування, одяг, ліки та речі першої необхідності порівняно з часом винесення судового рішення про стягнення аліментів, збільшення матеріальних потреб дітей, у тому числі на забезпечення належних умов їх шкільного навчання та неможливість забезпечити їм матеріальне благополуччя за рахунок власних доходів та аліментів, що стягуються з відповідача, вона має нагальну потребу в отриманні від нього додаткових коштів на утримання дітей, що є можливим за рахунок зміни розміру аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що на час звернення до суду з позовом ст.1 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2010 по 01.04.2010 в розмірі 917 грн., та те, що відповідно до сімейного законодавства матеріальні витрати на утримання дітей і відповідальність за їх виховання батьки мають нести в рівних частинах, вона просить змінити розмір аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], стягнувши аліменти в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину з часу набрання судовим рішенням законної сили до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У ході судового розгляду справи позивач ці вимоги підтримала. Відповідач позов визнав, аліменти сплачувати у зазначеному розмірі згоден. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 2 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до сгст.81 ч.З п.4, 88 ч.З ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Outcome: approved