Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 22 червня 2009 року відповідач позичила у неї 400 (чотириста) доларів США, які зобов'язалася повернути до 01.01.2010. Однак у вказаний термін боргу не повернула. Відповідно до офіційного курсу фивні по відношенню до долара США, що встановлений Національним Банком України, станом на 15.04.2010 року 100 доларів дорівнює 792,63 грн. Отже сума боргу у 400 доларів США відповідно до даного курсу у гривнях становить 3 200 грн. Вона є інвалідом другої групи. Вказані гроші збирала для оплати на операцію. Несплата боргу перешкоджає їй покращити стан здоров'я, що може призвести до тяжких наслідків. Своїми діями відповідач спричинила їй велику моральну шкоду. Просить стягнути з відповідача борг у сумі 3200 грн., судові витрати в розмірі 120 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн. та за надання правової допомоги в розмірі 200 грн. У ході судового розгляду справи позивач ці вимоги підтримала. Відповідач позов у частині стягнення боргу, судових витрат та витрат на правову допомогу визнала, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди вважає безпідставними. Судом відмовлено в клопотанні позивача про накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 22 червня 2009 року [PERSON] позичила [PERSON] 400 доларів США, які остання зобов'язалася повернути до січня 2010 року, однак у вказаний термін боргу не повернула. Позивач є інвалідом другої групи та потребує оперативного лікування. За послуги адвоката заплатила 200 гривень. Зазначені обставини підтверджуються розпискою [PERSON], довідкою Хмельницької міжрайонної травматолого-офтальмологічної експертної комісії серії ХМ № 156843, довідкою Красилівської центральної районної лікарні № 349 від 22.03.2010, квитанцією адвоката [PERSON] У відповідності до стст.11, 13, 626, 628 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини; цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; договором є домовленість дво або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільні1 прав та обов'язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсу, сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актії цивільного законодавства. Відповідно до стст.1046, 1047 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторон (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, < позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштії (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договії позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначени: родовими ознаками; договір позики укладається у письмовій формі, якщо йоп сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмі| неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцеї є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договор позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншиї документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової сум або визначеної кількості речей. Вимоги позивача щодо стягнення суми боргу, витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи та витрат, пов'язаних з оплатою правов< допомоги адвоката є обгрунтованими, законними, їх визнано відповідачем, а том вони підлягають задоволенню. Що ж до вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, т суд враховує роз'яснення, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Су/з України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах пр відшкодування моральної (немайнової) шкоди", а саме, що спори пр відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайновс шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередні передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадка передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР та інші/ законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шко/ (наприклад, ст.49 Закону "Про інформацію", ст.44 Закону "Про авторське праве суміжні права"); при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону Украй "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язань передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Спірні правовідносини не передбачають відшкодування моральної шкод позивачем не надано достатніх доказів про її заподіяння, а тому вимоги позива1 про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.84, 88 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правоЕ допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони; стороні, і користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нек документально підтверджені судові витрати; якщо позивача, на користь яке ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої части вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір розмірі 51 грн., 200 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвокг та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи викладене,

Outcome: partial