overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

У червні 2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши що 08.02.2002 р. вона та її чоловік [PERSON],який помер 19.09.2009 р., придбали у відповідачів [PERSON] та [PERSON],яка померла 21.12.2009 р., квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу житла на Універсальній біржі Біржі «РОНА». На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися своїм майном та не може оформити свої спадові права, оскільки один продавець та один покупець померли. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.01.2002 р. за №381, виданого Упралвнням комунальної власності Миколаївської міської ради та зареєстрованого Миколаївський міжміським бюро технічної інвентаризації 24.01.2002 р. за № 18357. 08.02.2002 р. на Універсальній біржі «РОНА» був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони. 19.09.2009 р. помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть від 21.09.2009 р.) 21.12.2009 р. померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть від 22.12.2009 р.) Претензій сторони один до одного не мають, всі умови договору купівлі-продажу дотримані, проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе, оскільки один продавець та один покупець померли. На підставі вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

У червні 2010 р. [PERSON], [PERSON]. [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що 19.06.1998 р. вони придбали у відповідачів квартиру № 60 будинку № 42 Б по вул. 12 Повздовжня у м. Миколаєві, оформивши договір купівлі-продажу житла на Товарній біржі «Сангай». На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися своїм майном. Продавці ніяких претензій не пред'являє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відмовляються. Посилаючись на вищевикладене, позивачі просили суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ними право власності на зазначену квартиру. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та уточнили: просили суд визнати договір купівлі-продажу дійсним, вимоги в частині визнання за позивачами права власності на вищезазначену квартиру не підтримали. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлялись судом належним чином, причини нявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира № 60 будинку № 42 Б по вул. 12 Повздовжня у м. Миколаєві належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1998 р., зареєстрованого МБТІ за№ 19891 від 17.04.1998 р. 19.06.1998 р. на Товарній біржі «Сангай» був зареєстрований договір купівлі- продажу квартири № 60 будинку № 42 Б по вул. 12 Поздовжня в м. Миколаєві, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з іншої сторони. Претензій сторони один до одного не мають, всі умови договору купівлі-продажу дотримані, проте від нотаріального посвідчення договору відповідачі відмовляються. На підставі вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

14.09.2010 року заявниця звернулась до суду з заявою в якій просе встановити факт в тому, що померлий (загиблий) 21 липня 1043 року [PERSON] є батьком своєї дочки [PERSON] [INFO] ,а законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. В судовому засіданні заявниця наполягала на своїх вимогах викладених нею у заяві і просила суд задовольнити її заяву. Заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Красний Лиман чи його представник до судового засідання не з*явився , хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,у зв*язку з чим справу було розглянуто без його участіі оскільки заявниця не заперечувала проти такого вирішення спрви. Свідок [PERSON]судові пояснила,що є знайомою заявниці добре знала її матір та її саму , а також те що батько заявниці загинув на фронті і її мати до своєї смерті отримувала як член родини загиблого під час війни. Також вона судові пояснили що заявницю весь час звали [PERSON], а непрвильний запис в свідоцтві про народження був здійсниний певно тому,що в 1934 році помилково невірно переклали ім*я заявниці. Свідок [PERSON]судові пояснив що є двоюрідним братом заявниці , добре знав заявницю та її матір , яка втратила чоловіка під час війни і з дитинства помне що весь час заявницю називали [PERSON]. Судом при дослідженні інших доказів встановлено: Заявниця не може оформити документи на отримання допомоги як дитина загинувшого під час Великої Вітчизняної війни (а.с.4-6-9), оскільки в її свідоцтві зазначено ім*я Орина (а.с.5) У суда немає сумнівів щодо пояснень свідків щодо того,що померла [PERSON] була матір*ю заявниці, і що чоловік матері заявниці [PERSON] загинув під час війни,що підтверджується також матеріалами справи, Таким чином суд оцінюючі пояснення заявниці, свідків , та досліджені в судовому засіданні письмові докази вважає встановленим факт в тому ,що померлий померлий (загиблий) 21 липня 1043 року [PERSON] є батьком своєї дочки [PERSON] [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 (половини) усіх доходів відповідача щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що з 2004 по 2009 роки вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей, які на момент звернення до суду є неповнолітніми: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. На даний час позивачка не проживає з відповідачем. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні і вихованні. Звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 (половини) усіх доходів відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/2 (половини) усіх його доходів. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився щодо сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 (третини) усіх його доходів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони, за показами, перебували у цивільному шлюбі з 2004 по 2009 роки. У цей період у них народилося двоє дітей, які на момент звернення до суду, є неповнолітніми: син [PERSON], [INFO] (а.с. 7) та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Враховуючи те, що відповідач має постійне місце роботи, являється фізичною особою-підприємцем (а.с. 22) має середній заробіток близько 1000 грн. (а.с. 24, 25), позов частково визнав, не заперечує проти його часткового задоволення, суд вирішив задовольнити позов частково. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

14.07.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 23.09.2006 р. Позивач у позові зазначає, що шлюбні відносини припинені з дружиною з серпня 2008 року та спільне господарство не ведеться. Від шлюбу вони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], на яку позивач сплачує аліменти за рішенням суду. Спільне життя з дружиною не склалося через те, що на її думку, позивач недостатньо часу приділяє родині через роботу. Збереження шлюбу не можливе, спору про поділ майна що є спільною власністю подружжя немає. Позивач у судове засідання не з'явився, 04.10.2010 року до суду надійшла заява в якій позивач вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати та судове засідання провести за його відсутності (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явилася, 04.10.2010 р. до суду надійшла заява в якій відповідач просить розглянути справу про розірвання шлюбу за її відсутності, з позовними вимогами згодна, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] (а.с.22). Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони одружені з 23.09.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4), спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються з серпня 2008 року, спору про поділ майна що є їх спільною власністю не має, спір, щодо утримання дитини вирішено в судовому порядку. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

03 вересня 20010 року позивачка звернулася до Овідіопольського районного суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначила, що вона разом з відповідачем [PERSON] проживаю з серпня 1996 року, будучи у шлюбі у нас народився син [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виховання та утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В звязку з цим просить стягнути з відповідача просить стягнути аліменти у розмірі ? від всіх доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач до суду не зявився, але направив заяву в якої зазначив, що з позовом згодний просить справу розглянути в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Так судом встановлено. що малолітня син [PERSON], [INFO] проживає спільно з позивачкою [PERSON], [INFO], яка працює працівником на підприємстві «Термопласт» смт. Великодолинське, Овідіопольського району Одеської області. Відповідач - [PERSON] , [INFO], працюючий докером -механізатором в Іллічівському морському торговельному порту (код 01125672), розташованому за адресою Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Праці. 6 не приймає участь в вихованні та утримані дитини. Відповідно до ст. 182 СК України та враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, якій не має постійного доходу, а також думку одержувача аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмір ? від всіх видів його заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, щомісячно. Відповідно до ст. 367 ч.І п. 1 ЦПК України суд вважає не обхід допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

25 квітня 2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] Позивач посилаючись те. що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дитини між сторонами не має . Позивач наполягає на позовних вимогах. Відповідачка до суду повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, причини не явки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З пояснень сторін позов про розподіл майна та виховання дитини до суду не надавали. Майнового та спору про виховання дитини між сторонами не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

29.07.2010 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 21.11.1998 року, вказуючи, що від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час позивач з дружиною разом не проживає, дитина проживає з матір'ю. Спільне життя з дружиною не склалося, вона проживає з іншим чоловіком. Спільне господарство не ведеться, подальше проживання та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна не має. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та обставини на які посилається у позові. Суду пояснив, що з дружиною вони не проживають разом з травня 2009 року та спору, який випливає з сімейних правовідносин між ними не має. Просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.12), заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини не явки суд не сповістила, заперечень проти позову не надала, тому суд на підставі ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних, в заочному порядку. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1998 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження (а.с.4,5), сторони не проживають разом з травня 2009 року. Про спір, який випливає з сімейних правовідносин сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При зазначених обставинах сім'я не може бути збережена, існують підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що у 1998 році [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], приватизували [ADDRESS], отримавши цю квартиру у спільну сумісну власність. 13.05.2006 [PERSON] померла, після її смерті спадкоємцем за законом 1\\4 частини зазначеної квартири є позивач, який звернувся до нотаріальної контори отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва через не визначення часток співвласників у спільному майні. Просить суд встановити, що частки співвласників у приватизованій квартирі становлять по 1\\4 частині; визнати, що спадкове майно після смерті [PERSON] складає 1\\4 частина вказаної квартири; припинити право спільної сумісної власності. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та, посилаючись на ті самі підстави, просить їх задовольнити. Відповідачі, які належним чином судом були повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не зявилися, причину неявки суду не повідомили, але враховуючи матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу по суті без їх участі. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] була приватизована 17.11.1998 покійною нині [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло. Так як іншої домовленості між співвласниками у судовому засіданні не встановлено, суд вважає, що їх частки треба визначити рішенням суду рівними, а саме по 1\\4 частини квартири кожному.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], в добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та посилаючись на ті самі підстави, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт наявності передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку(доходу)батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач повинен утримувати дитину, тому суд вважає можливим визначити 1/4 частину його заробітку, як аліменти на її утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

У травні 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача і просить стягнути заборгованість за надання послуг з утримання будинків у розмірі 2811,12 грн, посилаючись на те, що відповідач за особовим рахунком №2675011 повинен сплачувати за надані послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, відповідно до укладеного договору про участь у витратах утримання будинку та прибудинкової території від 23.05.1996, відповідач зобовязався не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на особовий рахунок за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку відповідно до загальної площі квартири, на ремонт, а також за комунальні послуги та інші послуги, але свої зобовязання не виконує, тому станом на 01.02.2010 утворилася заборгованість, яку позивач і просить стягнути, оскільки добровільно відповідач її не оплатив. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні надав суду квитанцію про сплату заборгованості, тому просить суд у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором про надання послуг з утримання будинків у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за надані послуги, однак на час розгляду справи відповідачем сплачений борг за надані послуги, що підтверджується квитанцією, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed