overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного проживання з відповідачем вона народила сина [PERSON] [INFO]. В свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком. Але сімейне життя не склалось, тому в даний час вони проживають окремо. Малолітня дитина [PERSON], [INFO] знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення на її утримання, до досягнення дитиною трьохрічного віку, аліментів в розмірі 400 гривень щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження, позивач 22 березня 2010 року народила сина [PERSON]. Таким чином, з викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, згідно до Ст. 91 ч. 2 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають права на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другою четвертої статті 84 Сімейного кодексу України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовільнити частково. На підставі Ст.ст. 88, 81 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. [PERSON] 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищеозначеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 14 жовтня 1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №37. Від шлюбу є дитина, яка на даний час є повнолітньою. Посилалася, що причиною розірвання шлюбу є те, що між ними не має взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Все призвело до того, що вони припинили шлюбно-сімейні відносини та на протязі трьох років проживають окремо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила розірвати шлюб з [PERSON] , на примирення не погодилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи через ЗМІ, газета Буковинське віче і суд вважає причину його неявки неповажною. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечує проти розгляду даної цивільної справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони 14 жовтня 1989 року зареєстрували шлюб у виконкомі Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №37, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Збереження сімї і шлюбу між сторонами стало неможливим. Вони проживають окремо на протязі трьох років, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України „суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Враховуючи те, що у сторін відсутнє бажання зберегти сім»ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім»ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.110,112,114, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, у якій зазначає, що вона, як дитина війни, має право на щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2007 - 2010 роках така допомога їй не нараховувалась і не виплачувалась, так як дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що надає йому таке право. Законами України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік» була призупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у цій частині визнано неконституційними. Оскільки відповідач перерахунку його пенсії не зробив, просить зобов'язати Управління нарахувати і виплатити їй як дитині війни надбавку до пенсії за період з 23 липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік, з 22 травня 2008 року по 312 грудня 2008 рік та з 01 січня 2009 року по 30 червня 2010 рік,в розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідачем подано до суду письмове заперечення на позовну заяву, в якому зазначено, що підвищення до пенсій відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України ,.Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до згаданих Законів, дане підвищення провадиться за їх вибором. Позивач, отримуючи підвищення до пенсії як учасник війни, права на таке підвищення як дитина війни немає. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити,. Позовні вимоги задоволенню не підлягають. Як вбачається з пенсійного посвідченням № 07946, виданого Добропільським відділом соціального забезпечення від 22.02.1993 року [PERSON] не є дитиною війни, є отримувачем пенсії в зв'язку з втратою годувальника. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Відповідно до п.2 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач належить до числа осіб, на яких поширюється чинність даного Закону. Враховуючи зазначені обставини, позивач права на підвищення до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», немає, -«скільки вона таке підвищення отримує на підставі Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сином, а також стягнути з відповідача аліменти з серпня 2004 року. Послалась на те, що відповідач [PERSON] є батьком дитини і допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме заперечував проти стягнення аліментів з серпня 2004 року. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] , який є її сином та сином [PERSON] (а.с.2). В судовому засіданні було встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебувають. [PERSON], проживає з матірю та знаходиться на її утриманні . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача аліментів з 2004 року задоволенню не підлягають, оскільки , відповідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 2.09.2006року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною проживали до червня 2009р. Цей шлюб у них перший. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], 10.02.2007р.н. Спільно нажитого майна немає. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям не має взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач у зал судового засідання не зявилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не зявився, але був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають жити однією родиною, відновлення родини неможливо. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

що [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі !4 частини його заробітку на утримання доньки Юлії, [INFO], та в такому ж розмірі на утримання сина [PERSON], [INFO], крім того, по 300 грн. щомісяця на утримання дочки [PERSON], в звязку з додатковими витратами, і посилається на те, що відповідач, як батько, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, у звязку з чим вона одноосібно не спроможна належним чином їх утримувати. Вказала на те, що донька Юлія хворіє на епілепсію та потребує лікування, що відповідно вимагає додаткових фінансових витрат. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти на дітей у заявленому позивачкою розмірі, а також по 300 грн. щомісячно на утримання доньки Юлії, в звязку з додатковими витратами. Заслухавши пояснення сторін, які дали згоду на вирішення спору в попередньому судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з ухваленням рішення в попередньому судовому засіданні на підставі ст. 130 ЦПК України. Як вбачається з пояснень сторін вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Юлію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на дітей у встановленому законом порядку. Вказаного відповідач не заперечував, згоден сплачувати аліменти. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких вимог закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що відповідач зобовязаний виконувати встановлений законом батьківський обовязок, а тому він повинен сплачувати аліменти на дітей в розмірі Уі частини від всіх видів його заробітку до досягнення ними повноліття. До задоволення підлягає і вимога позивачки про стягнення з відповідача 300 грн. щомісячно на утримання доньки Юлії, в звязку з додатковими витратами повязаними з лікуванням останньої, що у відповідності до ст. 185 СК України, є обовязком батьків. Так, в судовому засіданні встановлено, що дитина хворіє на епілепсію та перебуває на обліку в невропатолога. Означене відповідач не оспорив, не заперечує і щодо стягнення з нього вказаної суми щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 10 грудня 1988 року Мульчицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, актовий запис № 25. В обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що сторони не підтримують сімейно -шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала в повному обсязі і просить суд шлюб розірвати, оскільки в сім'ї постійно виникають сварки, сторони не підтримують сімейно - шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності відповідача, провести заочний розгляд. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І - ГЮ № 450973 від 10 грудня 1988 року. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, відносини між подружжям стали ворожі, сім"я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, відповідач будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з'явився, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказав, що з 16 вересня 1995 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю порозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені з червня 2010 року, у звязку з переїздом відповідача до іншої місцевості, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судове засідання не зявилася, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; заперечень проти позову не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16 вересня 1995 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м.\~Токмака Запорізької області, актовий запис № 235, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу І-ЖС № 278886. Від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 158249, що є в матеріалах справи. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

У звязку з великим обсягом роботи та браком у звязку з цим часу 03 вересня 2010 року неможливо скласти рішення по справі за позовом [PERSON] до ПП «Лідія» про стягнення заробітної плати, компенсації за затримку виплати заробітної плати та стягнення моральної шкоди в повному обсязі, а тому суд відкладає складання рішення в повному обсязі до 08 вересня 2010 року. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

29.07.2010 року в Немирівський районний суд з позовом звернулися [PERSON], [PERSON] до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. В своїй позовній заяві вони вказали, що є рідними сестрами. 27 травня 1999 року помер їхній батько [PERSON], а 13 червня 2009 року померла їхня мати [PERSON], які постійно проживали і були зареєстровані в [INFO]. [PERSON] та [PERSON], прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] і оформили спадщину за заповітом на частину спадкового майна, зокрема на земельні ділянки, які належали батькові, а також грошові заощадження, в рівних частках. Після смерті [PERSON], позивачі, як дочки покійної, є спадкоємцями першої черги за законом, а також за заповітом, складеним матір'ю 03 березня 1998 року, посвідченим секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Немирівського району, Р. № 20, згідно з яким мати все своє майно заповіла кожній із них в рівних частках. Вони прийняли спадщину після смерті матері, подавши в передбачений законом шестимісячний термін з дня відкриття спадщини в Немирівську державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті батьків, входить, крім іншого, по '/г частині житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області по вулиці Першотравневій, № 21 і належав кожному із них в рівних частках. Інших спадкоємців за законом або за заповітом немає. В даний час [PERSON], [PERSON] виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинку, на які мали право спадкодавці, але в зв'язку з тим, що за життя спадкодавці не одержали свідоцтва на право власності на належне їй майно, житлового будинку з господарчими будівлями, не було проведено первинної реєстрації права власності на нього то і оформити спадщину нотаріально у них можливості не має. В звязку з цим позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати за нимиправо власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримать та просять їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечу проти задоволення, просить суд розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі матеріали, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивачів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копіями паспортів (а.с.5,7), копіями свідоцтв про смерть батька та матері (а.с.9,10 ), копіями свідоцтв про народження та укладання шлюбу (. а. с. 11, 12 ), копією заповіту ( а. с. 13 ), копіями довідок [PERSON] сільської ради (а.с. 14,15,16), копією довідки для визнання права власності ( а. с. 17 ), копією технічного паспорту (а. с. 18-21 ). На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

11 серпня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] (а.с.2-3), просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця до закінчення нею навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечив (а.с.16-17). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO] (а.с.4) є донькою [PERSON] (а.с.З). Позивачка навчається на денному відділенні 2 курсу Одеської національної академії харчових технологій (а.с.З), закінчує навчання 01 вересня 2013 року (а.с.6-7) та потребує матеріальної допомоги на період навчання. Відповідач не в повній мірі надає позивачці матеріальної допомоги у період її навчання у навчальному закладі. Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються сімейним законодавством і дають підстави на повне задоволення позовних вимог. Судом прийнято до уваги, що згідно ст.199 СК України, якщо неповнолітній дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.З ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка чи син, а також самі донька чи син, які продовжують навчання. З огляду на вказане, у позивачки, є всі підстави для звернення до суду з даним позовом. Пунктом 2 статтею 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, у відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Враховуючи те, що матеріальне становище платника аліментів задовільний, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку на період її навчання, починаючи з 29 серпня і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

09 серпня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні визнав позов у повному обсязі, не заперечив проти його задоволення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, якій розірвали 07 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 63 (а.с.5). ¦> Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає разом з матір'ю. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає в недостатньому розмірі. Стан здоров'я й матеріальне становище дитини та відповідача задовільні. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими. Враховуючи, що у платника аліментів відсутні інші діти, непрацездатні батьки, дружина, що матеріальне становище платника аліментів та стан здоров'я дитини задовільні, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved