Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12 липня 2005 року о 19.00 год. на 27 км. автодороги Н.Каховка-Скадовськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів МАЗ д/н 066-37 під керуванням [PERSON] та автомобілем ВАЗ 21061 д.н. 340-11АВ під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 15.07.2005 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля ВАЗ 21061 д.н. 340-11АБ [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 13468 грн. [PERSON] та пасажирці автомобіля [PERSON] було заподіяно легкі тілесні ушкодження наслідком чого стало понесення [PERSON] додаткових витрат на лікування у сумі 205 грн. 37 коп. Розмір заподіяної матеріальної шкоди підтверджується актом товарознавчого дослідження №1-2104 від 23.07.2005 року. Вартість дослідження складає 550 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера № 23 на суму 450 грн. та № 24 на суму 100 грн. Завдана шкода особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON] не була відшкодована, а тому власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою для отримання відшкодування. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 статті 41 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Тобто відшкодування, передбачене п.п. «а» п. 41.1. статті 41 Закону проводиться лише у разі заподіяння шкоди забезпеченому транспортному засобу. Транспортний засіб особи, на користь якої МТСБУ здійснило відшкодування, ВАЗ 2106 н.з. 340-11АВ на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди являвся забезпеченим на підставі полісу № ВА 4119496, виданого АСК «Українська пожежно-страхова компанія» зі строком дії з 31.05.2005 року по 30.05.2006 року включно. Відповідач не мав на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо- транспортної пригоди. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 статті 41 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 07 квітня 2006 року здійснило потерпілій особі, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована регламентну виплату у розмірі 13084 грн. 04 коп. із яких 12328 грн. 67 коп. - матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля, 550 грн. - витрати, понесені в зв'язку з проведенням експертного дослідження, 205 грн. 37 коп. - витрати, пов'язані з на лікуванням. Таким чином МТСБУ виконало покладений на нього обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, після проведення виплати 07.04.2006 року на користь [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 17.04.2006 року МТСБУ звернулося до [PERSON] з письмовою пропозицією компенсувати понесені витрати, але відповіді не отримало. А тому, просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь МТСБУ кошти виплачені [PERSON], як страхове відшкодування в сумі 13084 грн. 04 коп. та стягнути з нього судові витрати в сумі 2160 грн. 84 коп., з яких 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 130 грн. 84 коп. - судовий збір, 2000 грн. - витрати на правову допомогу. Ухвалами суду до участі в справі якості співвідповідача залучено Приватне підприємство «Ефект», а в якості третьої особи - [PERSON] В ході розгляду справи представник позивача за довіреністю [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 500 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підприємство «Ефект» за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, а також стягнути з позивача на користь [PERSON] підприємства «Ефект» витрати пов'язані з правовою допомогою в розмірі 2000 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши, що в період коли сталася дорожньо-транспортна пригода він перебував у трудових відносинах з [PERSON] підприємством «Ефект» та здійснював перевозку вантажу, що стверджується дорожнім листом. Крім того пояснив, що по факту даної дорожньо-транспортної пригоди його не було притягнуто до адміністративної відповідальності і його вина не була встановлена судом, а тому просив відмовити в задоволенні позову як в частині страхового відшкодування так і в частині моральної шкоди. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явися, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] підприємства «Ефект» [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2005 року о 19.00 год. на 27 км. автодороги Н.Каховка-Скадовськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів МАЗ д/н 066-37 під керуванням [PERSON] та автомобілем ВАЗ 21061 д.н. 340-11АВ під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля ВАЗ 21061 д.н. 340-11АБ [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 13468 грн., яка складається із матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля в розмірі 12328 грн. 67 коп.; витрат, понесених в зв'язку з проведенням експертного дослідження в розмірі 550 грн.; витрат, пов'язаних з лікуванням в сумі 205 грн. 37 коп. 07.04.2006 року МТСБУ відшкодувала [PERSON] шкоду, нанесену в результаті дорожньо- транспортної пригоди. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов'язків . Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Всупереч вимогам вищезгаданої статті позивачем не було надано суду доказів, які б підтверджували вину відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 12.07.2005 року. З відповіді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2010 року вих. № 648 направленої МТСБУ вбачається, що протягом 2005-2006 років матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності гр. [PERSON] за ст. 124 КУпАП на розгляд до суду не надходили, хоча такі справи відповідно до вимог 276 КУпАП повинні розглядатися за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання правопорушника. А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення не була встановлена, а тому позивач - МТСБУ не мав на те законних підстав відшкодовувати [PERSON] шкоду, завдану йому в результаті дорожньо- транспортної пригоди і в даному випадку не має права відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування ні з відповідача [PERSON], а ні з [PERSON] підприємства «Ефект». Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, то вони не підлягають до задоволення, оскільки позивачем - МТСБУ не було доведено відмови відповідача [PERSON] співпрацювати на стадії збору документів для виплати страхового відшкодування потерпілій особі, а про відшкодування відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди та компенсації МТСБУ понесених в розмірі відшкодування виплат не могло йти мови, оскільки його не було визнано винним в дорожньо-транспортній пригоді. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд відмовляючи в задоволенні позову відмовляє і в стягненні з відповідачів судових витрат. Витрати [PERSON] підприємства «Ефект», понесені ним на правову допомогу, не підлягають стягненню з позивача, оскільки [PERSON] брав участь в судовому засіданні, як представник відповідача - [PERSON] підприємства «Ефект», відповідно до довіреності від 11.02.2010 року. Представник особи, який бере участь у справі, за дорученням має процесуальний статус саме представника цієї особи, що передбачено статтями 26, 42 ЦПК України і не може одночасно мати статус особи, яка надає правову допомогу. ЦПК України не відносить до судових витрат витрати за послуги представника в суді. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed