Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Одеська товарна біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що був укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що 25 травня 1996 року на Одеській товарній біржі між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] був укладений договір № 14462 купівлі- продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був зареєстрований на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 14462 від 23.05.1996 року, а також зареєстрований 31.05.1996 року в КП «ОМБТІ та РОН» під № 97 стр. 36 кн. 176пр. Позивачі також вказують, що [PERSON] помер 22 жовтня 2002 року (актовий запис № 9382 від 24 жовтня 2002 року, зроблений відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси), у зв'язку з чим позивачі звернулись до третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Листом № 3758/02-14 від 16 серпня 2010р. третя Одеська державна нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на необхідність надати належним чином оформлений правовстановлювальний документ на квартиру [ADDRESS], що вимусило позивачів звернутися до суду з позовом про визнання договору № 14462 від 23.05.1996 року дійсним. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та пояснила суду що співвідповідач [PERSON] помер 26 квітня 2002 року, надала суду копію свідоцтва про його смерть. Представник Одеської товарної біржі у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 25 травня 1996 року на Одеській товарній біржі між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] був укладений договір № 14462 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був зареєстрований на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 14462 від 23.05.1996 року, а також зареєстрований 31.05.1996 року в КП «ОМБТІ та РОН» під № 97 стр. 36 кн. 176пр. На запит суду КП «ОМБТІ та РОН» листом № 201624 від 30.09.2010р. повідомило, що станом на 29.09.2010р. квартира [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до пункту 5 спірного договору (продавцями) [PERSON] та [PERSON] до підписання договору отримані гроші у розмірі 1 202 448 000,00 (один мільярд двісті два мільйони чотириста сорок вісім тисяч) крб. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлювальних документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобов'язання за договором № 14462 від 23.05.1996 року купівлі-продажу квартири його сторонами виконані у повному обсязі - покупцям була передана у власність квартира [ADDRESS], а продавцям передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами та по суті не заперечується відповідачем [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved