Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

Державне підприємство „Завод імені Малишева звернулося до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням койко-місцем в гуртожитку за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 122. В обґрунтування позовних вимог ДП „Завод імені Малишева посилається на те, що відповідач [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ДП „Завод імені Малишева, на підставі ордеру їй була надана житлова площа в гуртожитку за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 122. На даний час в спірній кімнаті зареєстровані відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO]. З лютого 2000 року відповідачка та її неповнолітній син в гуртожитку не проживають, почтова кореспонденція на їх імя не надходить, речей в кімнаті немає, сплату за комунальні послуги не здійснюють. У червні 2010 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до Державного підприємства „Завод імені Малишева про поновлення її та неповнолітнього сина [PERSON] порушеного права на проживання в кімнаті 185 гуртожитку ДП „Завод імені Малишева по пр-ту Московському, 122 в м. Харкові та надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що з 27 жовтня 1986 року вона перебувала в трудових відносинах з ДП „Завод імені Малишева та їй було надане житло - койко-місце в гуртожитку за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 122. У звязку з невиплатою заробітної плати 08 січня 2003 року вона розірвала трудовий договір з ДП „Завод імені Малишева. Іншого житла вона та її неповнолітній син не мають. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги основного позову, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Відповідач та її представник позов ДП „Завод імені Малишева не визнали, зустрічний позов підтримали. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Комінтернівської районної м. Харкові ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні як основного, так і зустрічного позовів з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] з 27 жовтня 1986 року по 08 січня 2003 року перебувала в трудових відносинах з ДП „Завод імені Малишева. Державним підприємством „Завод імені Малишева [PERSON] надано койко-місце в гуртожитку за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 122, що підтверджується ордером за №1599, виданим ДП „Завод імені Малишева 25 жовтня 1986 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO], зареєстровані в гуртожитку за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 122. Відповідно до довідки ДП „Завод імені Малишева [PERSON] не здійснює оплату за гуртожиток з березня 2003 року. На підтвердження свого позову ДП „Завод імені Малишева надано акти від 26.01.2004 року та від 07.04.2004 року про не проживання відповідача [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Разом з тим, надання представником позивача актів про не проживання не є достатньою підставою для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] та її неповнолітній син іншого житла не мають. Таким чином, суд прийшов до висновку, що ДП „Завод імені Малишева не надано достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, тому позов задоволенню не підлягає. Посилання відповідача [PERSON] та її представника на те, що у разі її виселення з займаного приміщення повинно бути надане інше житлове приміщення не мають правового значення по суті зустрічного позову, оскільки ДП „Завод Малишева з позовом про виселення [PERSON] не звертався.

Outcome: dismissed