Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-22 00:00:00

у серпні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі кредитного договору від 13.11.2007р. між «Приватбанком» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 53\~000 грн. зі сплатою 15 % річних. Цього ж числа між банком та відповідачами 2, 3 було укладено договори поруки, відповідно до яких вони відповідають як солідарні божники. В забезпечення виконання зобовязань між банком та [PERSON] і [PERSON] 14.11.2007р. також укладено договір іпотеки, згідно якого банку в іпотеку було передано квартиру позивача № 5 по вул. Центральній, 12 в с. Щербані Полтавського району. Відповідачі зобовязання по договору не виконують, а тому станом на 07.04.2009р. утворилася заборгованість в розмірі 50\~749, 98 грн. Позивач сплатив борг на загальну суму 18\~301 грн., але відповідачі понесених ним затрат не відшкодували. Крім цього, позивач зазначає, що змушений був позичати кошти у батьків та інших осіб, у його матері у звязку з цим стався серцевий напад, що спричинило душевний розлад, порушені звичайні життєві звязки та сімейний стосунки, що відбилося на його фізичному та моральному стані. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідачів, солідарно, борг в розмірі 18301 грн., моральну шкоду в розмірі 5\~300 грн. та судові витрати. Відповідачі направили заперечення на позов в якому зазначають, що з позовними вимогами не погоджуються, хоча документальних доказів не мають. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, відповідачі в судове засідання не зявилися, направили заяви з проханням справу слухати без їх участі, не заперечують проти стягнення з них матеріальних збитків, в частині стягнення моральних збитків позов не визнають. Представник третьої особи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився без поважних причин. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 13.11.2007р. між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 53\~000 грн., зі сплатою 15% річних на поліпшення якості квартири [ADDRESS] ( а.с. 8-11 ). Цього ж числа між банком та [PERSON] і [PERSON] укладено договір поруки, за умова якого [PERSON] відповідає як солідарний боржник ( п. 1 Договору ) у випадку невиконання [PERSON] зобовязань за договором про іпотечний кредит ( а.с. 15-16 ). 14.11.2007р. між банком та позивачем [PERSON] укладено іпотечний договір за умовами якого він, з метою належного виконання зобовязання [PERSON], передав в іпотеку квартиру [ADDRESS] ( а.с. 12-14 ). Справа про звернення стягнення на предмет іпотеки перебувала на розгляді Полтавського районного суду і рішенням від 31.03.2010р. в задоволенні позову було відмовлено ( відомості про набрання рішенням законної сили відсутні ) ( а.с. 25-26 ). З матеріалів справи вбачається, що в період з 22.05.2009р. по 18.03.2010р. позивач сплатив на користь банку 18301 грн., в рахунок погашення заборгованості за договором в забезпечення виконання якого ним було передано в іпотеку свою квартиру ( а.с. 17-23 ). Разом з тим, в іпотечному договорі не врегульовані питання часткового виконання зобовязань за договором іпотекодавцем, не за рахунок предмета іпотеки, при цьому пунктом 8.6 визначено, що відносини, що виникають при укладанні та виконанні цього договору та ним не врегульовані регулюються чинним законодавством України. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обовязку боржника поручителем чи заставодавцем ( майновим поручителем ). Відповідно до ч.1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 1 ст. 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до пунктів 5.2.1 та 5.2.4 договору про іпотечний кредит, кредитор має право вимагати від позичальника належного виконання зобовязань по договору, а також дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, та інших платежів у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором та іпотечним договором. В судовому засіданні позивач не заперечував того факту, що будь-які угоди між ним та банком щодо внесення ним коштів на погашення кредиту замість [PERSON] не укладалися. Таким чином, право вимоги про належне виконання зобовязання за умовами договору про іпотечний кредит, належить виключно «Приватбанку», іншої умови, яка б передбачала таке право застоводавця, вказаний договір не містить. За вказаних обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що оскільки, виконавши частково зобовязання боржника [PERSON] за договором про іпотечний кредит, позивач, в установленому законом порядку не був замінений як кредитор у зобовязанні, письмовий договір при цьому між ним та банком не укладався і право вимоги за цим зобовязанням до нього не перейшло, що свідчить про відсутність правових підстав для відшкодування шкоди, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed