Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду вйзнатй дг відповідача неправомірними та стягнути на його користь з Управління праці та сцціальногс захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти в сумі 48287,40 гривень передбачені ст. ст. 37,39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період відповідно з 01.07.2007 року пс 01.06.2010 року, та 120 гривень судових витрат, мотивуючи це тим, що він має статус поітерпілогс від Чорнобильської катастрофи 4-категорії та працює в зоні гарантованого добровільногс відселення і проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Вважає, що проведенні виплат в твердих сумах, встановлених Постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року, а не 8 розміра; визначених ЗУ «Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідої Чорнобильської катастрофи» порушує його права. В судове засідання позивач не з явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу ; його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позовнії заяві. Представники відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду лист, в яком; просить розглядати справу у його відсутність, зазначивши також про невизнання] позовни: вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов; підлягаї . . з . задоволенню в межах строку звернення з позовом до суду та на підставі наданих довідок прі розмір виплат компенсаційних коштів. Судом встановлено, що позивач проживає в зоні посиленого радіоекофогічног« контролю, яким є м. Коростень, та працює в зоні гарантованого добровільного відселення отримує компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від кб.0ш99і року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали рнаслідо Чорнобильської катастрофи» ... , яким встановлені компенсації та доплати громадянам, щ< проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення. Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус...», громадянам, які працюють н територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованог добровільного відселення у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця, згідно зі сі 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали рнасдідо Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території' посиле/юг радіоекологічного контролю, проводиться доплата в розмірі ЗО % мінімальної заробітне і -І плати щомісяця. 'І........І Іі о. При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних; плату які . . І діяли у вказаних періодах, а саме: В зв'язку з викладеним, розмір недовиплачених позивачу коштів за прожйванця на території радіоекологічного контролю, передбачених ст. 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської кат< строфи», становить за мінусом одержаних коштів щомісяця, в розмірі 56 грн., - 6298,90 грн., зр період ь 01.07.2007 року по 01.06.2010 року, а за роботу у зоні гарантованого добровільного відселення, передбачених ст. 39 вищевказаного Закону, становить за мінусом одержаних коштів щомісяця, в розмірі 367,50 грн., - 41988,50 грн., за період з 01.07.2007 року по 01.06.2010 року, а всього 48287 гривень 40 коп. н Проте, належні позивачу виплати виплачуються в розмірі, передбаченому Постановою КМ України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, постраждалим від Чорнобильської катастрофи». Вирішуючи питання, положення якого нормативно-правового акту слід застссувати до спірних правовідносин, суд виходить з наступного: відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та ізакоцами України. про. < Згідно з положеннями ч.4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності нормативне акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосрвує^раврвий акт, який має вищу силу . Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів та підзаконними актами, суд прийшов до висновку, що при визначенні розміру допомог цозивачев, застосуванню підлягають норми ЗУ «Про статус....» Однак, згідно пп. 8 п. 28 розд. II ЗУ «Пре Державний бюджет України на 2008 рік», громадянам,що проживають на територіям радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у Ав'яз^у з обмеженням споживання продуктів, харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, Згідно пш 9 п. 28 розд. II цього Закону, громадянам, які працюють на територіях1 радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом1? МіністрівУкраїни. Таким чином, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову їбрид але по різному регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 75 Конституї Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція1''встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, тому числі залежно від! пре Дієта правового регулювання. Немає, також, і закону України, який би регулював питання ііодоланняколізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас, Конституційний^ Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних вцноецн не бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовим^ актами. Відповідно до ч. З ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного Суду ^країни є обов'язковими до виконання на всій території України. Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та ] рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеним Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» фактично змінено положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який діяв у часі раніше, пріоритетними, в даному випадку є положен ія Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік». Разом з тим, судом враховується, що положення п.п. 8, 9 пункту 28 розд.; II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 р.», яким фактично змінено на 2008 рік дію Закону «Про статус...», в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відцрвідно до мінімальної заробітної плати , і абз. 2,3,4 частини першої статей 37, 39 Закону України «Про статус...», рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними. Проте, зазначені положення втратили чинність з моменту |освадрння рішення Конституційним Судом України, а тому до вказаної дати відповідач правомірно здійснював виплати в розмірах, передбачених Законом України «Про Державину бюджет України на 2008 р». Суд погоджується з доводами позову про те, що вимоги Закону "Про [статус.відповідачем порушувались, позивач не отримував зазначених кошт в відповідних розмірах, тому вимоги позову, в частині прав позивача на отримання сум компенсацій в' розмірах, передбачених ст. ст. 37, 39 ЗУ «Про статус...» є обгрунтованими. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Наказом № 147 від 02.04.2004 року Міністерства праці та соціальної) політикиУкраїни -, за якими головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для видатків на соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи е Міністерство Праці та соціальної політики України, а на місцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення та Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені таким е відповідач. З огляду на зазначене, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial