Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5\~327 гривень 73 коп., судовий збір в розмірі 53 гривні 28 копійок і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень, зазначивши, що 15.04.2008 між ЗАТ «Хоум [PERSON]» в особі керівника відділення та [PERSON] було укладено договір №218514, відповідно до якого було відкрито картковий рахунок та надані гроші в сумі 3\~500 грн. строком на 10 років із відсотковою ставкою в розмірі 29%. Відповідачка використала кредитні кошти, однак уникає виконання свого зобовязання щодо їх повернення та сплати відсотків по кредиту. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідачка в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 19.01.2010 року між ВАТ «Хоум [PERSON]» в особі Голови правління [PERSON] та ТОВ «Агенція по управлінню заборгованості» в особі Генерального директора [PERSON] було укладено договір доручення № 1, згідно якого банк приймає на себе зобовязання від свого імені або від імені банку здійснювати дії по стягненню заборгованості з фізичних осіб - позичальників банку. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 15.04.2008 року між ЗАТ «Хоум [PERSON]» в особі керівника відділення та [PERSON] було укладено договір №218514. Згідно п.1 вказаного договору відповідач просить відкрити картковий рахунок та надати грошові кошти на умовах, в розмірі та в порядку, визначеному даним договором. Відповідно до р. 5 заяви-анкети/договору № 218514, кредит надається в сумі 3 500 (три тисячі пятсот) грн. 00 коп. строком на десять років із відсотковою ставкою в розмірі 29%. Відповідно до п. 8 договору № 218514 позичальник зобовязаний щомісячно, в строк не пізніше 25 (двадцять пятого) числа здійснювати щомісячний платіж в розмірі 5 (пяти) відсотків від встановленого кредитного ліміту. Щомісячний платіж містить в собі відсотки, нараховані за користування кредитом в попередньому календарному місяці, комісію, нараховану наприкінці попереднього календарного місяця, частину кредитного ліміту та іншу заборгованість згідно із договором та діючими тарифами. Відповідно до п. 10 договору № 218514 в разі, коли чотири рази підряд позичальником не будуть здійснені або будуть здійснені не в повному обсязі щомісячні платежі, банком може бути використане закріплене право припинити строк дії кредитного ліміту. Даним пунктом передбачено зобовязання позичальника в повному обсязі сплачувати заборгованість по кредитному ліміту. Пунктом 21 договору № 218514 закріплено право банку вимагати від позичальника дострокового повного погашення заборгованості. Відповідач використала кредитні кошти, після чого уникає свого зобовязання щодо їх повернення та сплати відсотків по кредиту. Відповідно договору № 218514, відповідач повинен був сплату заборгованості проводити шляхом внесення готівки або перерахування безготівкових грошових коштів на рахунок банку, чого на даний момент не зроблено Станом на 22.01.2010 року за неналежне виконання своїх договірних зобовязань перед ВАТ «Хоум [PERSON]» у [PERSON] існує заборгованість на загальну суму 5 327 грн. 73 коп., що підтверджується копією розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором. Аналізуючи забрані у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5\~327 гривень 73 коп., судовий збір в розмірі 53 гривні 28 копійок і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень, а всього 5\~501 гривня 01 копійка.

Outcome: approved