Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

08.11.2004 року до суду із первинним позовом до кооперативу „ Пятихатський ( правильна назва [PERSON] виробничий кооператив « П»ятихатський») звернувся [PERSON], третя особа [PERSON] районна рада Кіровоградської області. У позовній заяві [PERSON] посилався на ті обставини, що його батько [PERSON] проживав у [INFO]. У 1934 році його було розкулачено та належне йому майно: будинок , скотину, сільськогосподарський інвентар передано до колгоспу „ Нова Нива. 04.02.1938 року за рішенням „трійки УНВКВС по Миколаївській області [PERSON] був розстріляний. На підставі „Положення про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям, затвердженого постановою КМУ № 48 від 24.06.1991 року, із змінами від 18.02.1993 року № 112 та від 24.09.1993 року № 801 [PERSON] районною радою Кіровоградської області 27.12.1994 року було прийнято рішення № 206-п26, яким позивачеві, як спадкоємцю першої черги репресованого належала до виплати грошова компенсація в розмірі 15 мінімальних заробітних плат на день виплати. У вищеназваному рішенні було вказано, що цю виплату він має право отримати в 6-ти місячний строк, але він є людиною хворою, в нього проблеми із памятю , отже у встановлений строк він забув отримати належну йому компенсацію. Позивач просив подовжити йому процесуальний строк на звернення до суду за судовим захистом та стягнути з кооперативу „ Пятихатський на його користь грошову компенсацію в сумі 3555 грн. ( 237 грн.х15 = 3555 грн.), судові витрати покласти на відповідача. У звязку із оскарженням відповідачем прийнятого [PERSON] райрадою рішення про виплату про виплату грошової компенсації за рахунок радгоспу „ Пятихатський, необхідністю встановлення факту родинних відносин між позивачем та його репресованим батьком, провадження по справі призупинялось до прийняття рішення по інших цивільних справах. 13.02.2007 року позивач по справі [PERSON] помер, зазначений факт підтверджений свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 141405 , виданим Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 20.04.2010 року було здійснено процесуальне правонаступництво та до участі у справі була залучена замість померлого позивача [PERSON] його дочка [PERSON]. В ході судового розгляду позивач [PERSON] доповнила первинний позов батька вимогами про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 грн. та неодноразово збільшувала суму стягнення, виходячи із зміни розміру мінімальної заробітної плати. В своїх остаточних вимогах, вона просила стягнути на її користь грошову компенсацію в сумі 13320 грн.( 888 грн.х15 міс.) та моральну шкоду в сумі 20000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та пояснила, що її батько [PERSON] внаслідок того, що його батька [PERSON] репресували та розстріляли у 1938 році, в дитинстві та юнацтві випробував моральні страждання , оскільки він вважався сином „ ворога народу, то не міг отримати належної освіти на престижної роботи, він був позбавлений моральної та матеріальної підтримки батька. Після того, як [PERSON] дізнався про те, що його батько [PERSON] був розстріляний у Миколаївській області, він поїхав на місце страти, де від людей взнав як це все відбувалося. Після поїздки він розхвилювався , його хвороба загострилась та він втратив память, внаслідок чого не міг своєчасно отримати грошову компенсацію. Про існування права на отримання грошової компенсації у батька вона дізналася тільки у 2004 році, коли розбирала з батьком його документи, після чого вони звернулися до суду. Просить задовольнити її позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] виробничого кооперативу „ Пятихатський [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивачем [PERSON] та його правонаступником [PERSON] на підставі вимог п.10 „Положення про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям не було подано свідоцтво про право на спадщину, без предявлення якого не можлива виплата призначеної за рішенням [PERSON] районної ради грошової компенсації. Крім того, позивачем пропущений строк її виплати, який встановлений у один рік після винесення рішення та не доведено право на його поновлення. Треті особи по справі [PERSON] та [PERSON] районна рада Кіровоградської області до суду не з»явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують. Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову повинно бути відмовлено за наступними підставами. Судом встановлено, що 27.12.1994 року згідно із заявою [PERSON] [PERSON] районною радою народних депутатів Кіровоградської області було прийнято рішення № 206-п-26, яким визнаний підтвердженим факт розкуркулення сімї [PERSON] та безпідставного вилучення в неї будівель та майна і відповідно до Закону України „ Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні та п.п. 14,18 Положення, затвердженого постановою КМУ № 48 від 24.06.1991 року, із змінами від 18.02.1993 року № 112 та від 24.09.1993 року № 801визначена грошова компенсація за будівлю та майно розкулаченого [PERSON], які не збереглися, в сумі 15 мінімальних заробітних плат на день виплати ( а.с. 7 ). Відповідно до п.п.3 та 4 вищеназваного рішення вся сума призначеної грошової компенсації підлягає виплаті за рахунок радгоспу „ Пятихатський, правонаступником якого є СВК « П»ятихатський» а.с.8, спадкоємцям першої черги [PERSON] при поданні ними свідоцтва про право на спадщину та спадкоємцю першої черги [PERSON] слід одержати грошову компенсацію в 6-ти місячний строк. Вищеназване рішення райради було оскаржено відповідачем СВК « П»ятихатський» до Петрівського районного суду Кіровоградської області, але судом 13.02.2006 року у задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12.04.2006 року вищеназване рішення районного суду залишено без змін ( а.с.53-54, 56). Згідно із п.16 „Положення про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям, затвердженого постановою КМУ № 48 від 24.06.1991 року, із змінами від 18.02.1993 року № 112 та від 24.09.1993 року № 801 юридичні та фізичні особи повертають реабілітованим майно або відшкодовують його вартість у встановлені комісією строки, але не пізніше одного року після прийняття рішення. Відповідно до п.10 вищеназваного положення спадкоємцям реабілітованих повертається майно або відшкодовується його вартість при поданні свідоцтв про право на спадщину. У постанові Верховної Ради України « Про тлумачення Закону України « Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» від 24.12.1993 року роз»яснюється порядок отримання таких свідоцтв. Так, у п.9 цієї постанови вказано, що майно ( або його компенсація) повертається спадкоємцям першої черги реабілітованого в разі подання свідоцтва про право на спадщину, яке відкривається з дня прийняття рішення районною Комісією з питань поновлення прав реабілітованих. Коло спадкоємців першої черги визначається на день винесення цього рішення. Свідоцтво про право на спадщину видається нотаріальними конторами достроково на підставі відповідного рішення Комісії з питань поновлення прав реабілітованих, яке має містити відомості про склад спадкового майна ( або суму його відшкодування у мінімальних заробітних платах), перелік документів, на підставі яких встановлена належність громадянина до кола спадкоємців першої черги, ат документів, згідно з якими встановлено факт смерті спадкодавця. Рішення [PERSON] райради Кіровоградської області було винесено 27.12.1994 року , між тим, у встановлені діючим законодавством України та самим рішенням строки позивачем [PERSON] не було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом і у своїх позовних вимогах він не ставив питання про подовження пропущеного строку на прийняття спадщини за законом відповідно до ст. 550 ЦК України ( в редакції 1963 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), а також не ставив питання про визнання за ним право на спадщину за законом на грошову компенсацію у разі наявності відмови нотаріуса видати таке свідоцтво. Таким чином, правові підстави стягнення з СВК « П»ятихатській» грошової компенсації, призначеної за рішенням [PERSON] районної ради Кіровоградської області від 27.12.1994 року, яку [PERSON] не отримав з власної вини, не виконавши необхідних дій щодо реалізації свого права згідно з вимогами закону, відсутні. Крім того, до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу з позовом [PERSON] звернувся тільки 08.11.2004 року, тобто практично через 10 років після винесення рішення [PERSON] райрадою Кіровоградської області. Відповідно до ст.69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Згідно із п.16 „Положення про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям, затвердженого постановою КМУ № 48 від 24.06.1991 року, із змінами від 18.02.1993 року № 112 та від 24.09.1993 року № 801 передбачено повернення майна чи виплата компенсації у річний термін, а якщо виходити із вимог ст.256- 257 ЦК України ( в редакції 2003 року, яка діяла на момент звернення позивача до суду), то загальний строк позовної давності, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу , встановлюється у три роки. Зазначені строки були пропущені позивачем. На підставі ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Згідно із ст.73 ЦПК України судом може бути за заявою сторони поновлений або продовжений строк, встановлений відповідно законом або судом, у разі пропущення його з поважних причин. У своїм позові [PERSON] просив суд подовжити процесуальний строк на звернення до суду за захистом порушеного права, посилаючись на те, що він страждає амнезією, підвищеним тиском, атеросклерозом, у зв»язку з чим, забув отримати належну йому компенсацію. В якості доказу на підтвердження вищевикладеного, надав суду довідку від 20.10.2004 року ,виданої Комунальним закладом « Міська поліклініка № 4», з якої убачається, що він знаходиться під наглядом участкового терапевту з діагнозом: « ИБС диф.кардиосклероз СИ 11 аст.Гипертоническая болезнь 3 ст. Церебросклероз ХДЭ 3 ст.Период. преходящие нарушения мозкового кровообращения. Старческая деменция» ( а.с. 13 ). Разом з тим, суд вважає, що вищеназвана довідка , видана у 2004 році та інші видане ще пізніше, не можуть слугувати належним доказом того, що позивач з поважних причин не звернувся у річний строк після винесення рішення райрадою за отриманням призначеної йому грошової компенсації, а також у трирічний строк до суду за захистом порушених прав, оскільки із медичної довідки не убачається, що саме у період з 27.12.1994 року по 27.12.1995 року та ще на протязі 3-х років після цього, він за станом здоров»я не мав можливості керувати своїми діями та реалізовувати належні йому права. Рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним не ухвалювалось, доказів про встановлення над ним опіки суду не надано. Крім того, суд не володіє медичними знаннями і із вищеназваної довідки не може зробити висновок про те , що [PERSON] дійсно за станом здоров»я не міг виконувати певні процесуальні дії, а про призначення судової психіатричної чи медичної експертизи ні позивач , ні його правонаступник не клопотали. Таким чином, суд вважає, що позивач [PERSON] та його правонаступник [PERSON] пропустили строк на звернення до суду за захистом порушеного права та підстав для його поновлення не убачає. У зв»язку із вищевикладеним у задоволенні позову повинно бути відмовлено у повному обсязі. Приймаючи до уваги ті обставини, що і покійний позивач [PERSON] і його правонаступник [PERSON] є пенсіонерами, тобто відносяться до категорії громадян, права та інтереси яких захищаються державою , суд вважає за можливе на підставі ст.82 ЦПК України звільнити позивачів від сплати судових витрат.

Outcome: dismissed