Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

У травні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлово-комунального сервісу «Черьомушки» /далі КП ЖКС «Черьомушки»/, треті особи: [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфоксводоканал» /далі ТОВ «Інфоксводоканал»/, Комунальне підприємство «Теплопостачання» /далі КП «Теплопостачання»/, Товариство з обмеженою відповідальністю «Експорт-імпорт» /далі ТОВ «Експорт-імпорт»/, Комунальне підприємство «Одесатеплоенерго» /далі КП«Одесатеплоенерго»/, ліквідаційна комісія ЖЕО Малиновського району /далі ЛК ЖЕО Малиновського району/ про визнання основним квартиронаймачем, визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок та стягнення моральної шкоди. Зазначав, що він є власником ? квартири [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2005 р. /а.с.20 том І/. Власником другої частини вказаної квартири є його рідний син [PERSON]А, на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.1996року № 1226 /а.с. 9 том І/. За рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2005 року [PERSON] був вселений у квартиру [ADDRESS] та зобовязано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у користуванні вказаною квартирою. Крім того, рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 квітня 2008року був встановлений порядок користування вказаною квартирою та виділено в користування [PERSON] жилу кімнату площею 17,2 кв.м., а [PERSON] жилу кімнату площею 10,6 кв.м., підсобні приміщення залишені у загальному користуванні /а.с. 142-144, 145-149 том І/. Позивач вказує, що після визнання за ним права власності на ? частину квартири № 23, він надав копію рішення суду до КП ЖКС «Черьомушки», який обслуговує будинок № 56 по вул. Космонавтів у м. Одесі, в якому знаходиться вказана квартира. Незважаючи на те, що він є співвласником вказаної квартири тільки з 2006 року, а до того часу був лише в ній зареєстрований, відповідачем визначено його основним квартиронаймачем, що призвело до нарахування боргів по сплаті всіх комунальних послуг з 1998 року лише на його імя. Вважає що такі дії відповідача є неправомірними та просив суд зобовязати останього здійснити перерахунок нарахування боргів з часу як він став співвласником квартири, при цьому розрахунок здійснити з врахуванням 25% знижки за послуги, передбаченої законодавством для осіб зі статусом «дитина війни». Також просив визнати недійсним запис в довідці КП ЖКС «Черьомушки» про визначення його основним квартиронаймачем, так як вказаний запис призвів до нарахування на його імя боргів підприємствами: ТОВ «Інфоксводоканал», КП «Теплопостачання», ТОВ «Експорт-імпорт», КП «Одесатеплоенерго», ЛК ЖЕО Малиновського району. Позиваач зазначив, що отримання ним повідомлення від кожного з них про необхідність сплати боргів привело його до моральних страждань, переживань з приводу можливого відключення від постачання води, тепла, позбавлення житла, неможливості отримати субсидії. Посилаючись на ці обставини, просив суд стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 15000,00 гривень. Позивач під час розгляду справи неодноразово уточнював позовні вимоги, остаточно просив визнати дії КП ЖКС «Черьомушки» неправомірними, визнати недійсним запис у довідці КП ЖКС «Черьомушки» за 2006 рік про визначення його основним квартиронаймачем, просив зобовязати відповідача видавати довідки Ф-1 окремо на кожного співвласника та здійснювати нарахування оплати за користування комунальними послугами окремо на позивача, з врахуванням 25% знижки за послуги, передбаченої законодавством для осіб зі статусом «дитина війни» та окремо на [PERSON], а також просив суд стягнути на його користь на відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн., судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 30,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. При цьому зазначила, що ніяких претензій матеріального та морального характеру до третіх осіб, а саме: ТОВ «Інфоксводоканал», КП «Теплопостачання», ТОВ «Експорт-імпорт», КП «Одесатеплоенерго», ЛК ЖЕО Малиновського району не має, так як на даний час нарахування комунальних платежів кожним з них проводиться окремо на кожного співласника квартири [ADDRESS]. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала частково, в частині здійснення нарахування оплати за користування комунальними послугами окремо на позивача з врахуванням 25% знижки за послуги, передбаченої законодавством для осіб зі статусом «дитина війни» та окремо на [PERSON], в іншій частині позову просила відмовити /а.с.69-70 том ІІ/. Треті особи: [PERSON] та представник ТОВ «Експорт-імпорт» у судове засідання не зявилися про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, заяви відповідно до ст.36 ЦПК України про згоду на участь у справі, суду не подали /а.с. 21,27,54,74,78/. Представники третіх осіб: ТОВ «Інфоксводоканал», КП «Теплопостачання», ЛК ЖЕО Малиновського району в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи відповідача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами стосовно відмови відповідача з розподілу комунально-житлових витрат між співвласниками відносяться до договорних та регулюються Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року N 2866-III /далі Закон N 2866-III/, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004р. №1875-1У /далі - Закон №1875-1У/, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» від 08.10.1992 р. № 572, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005р. № 630. Що стосуються правовідносин, які виникли між сторонами відносно надання відповідачем довідки про склад сімї та реєстрації від 06.07.2006 року № 14929 з внесенням відомостій, які не відповідають дійсності, то дані відносини регулюються ст. 16 ЦК України. Судом встановлено, що будинок № 56 по вул. Космонавтів у м. Одесі знаходиться на балансі КП ЖКС «Черьомушки», яке забезпечує його експлуатацію та обслуговування. КП ЖКС «Черьомушки» є юридичною особою, має свій статут, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, предметом діяльністі якого є організаційне забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою житлового фонду, нежитлових споруд, їх інженерного обладнання та прилеглих територій, організація надання різного виду послуг, повязаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом житлового та нежитлового фонду /а.с.64-69 том І/. Тому суд вважає, що КП ЖКС «Черьомушки» є належним відповідачем у справі. Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2005 р. [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] /а.с.20 том І/. Друга частина вказаної квартири належить на праві власності [PERSON]А, згідно договору купівлі-продажу від 21.08.1996р. № 1226, який на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2005 року був вселений у квартиру [ADDRESS] та забовязано [PERSON] не перешкоджати останьому у користуванні вказаною квартирою. /а.с. 9, 23-24 том І/ Судом встановлено, що за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 17 квітня 2008року, яке набрало законної сили, між співвласниками був встановлений порядок користування квартири [ADDRESS] та виділено в користування [PERSON] жилу кімнату площею 17,2 кв.м., а [PERSON] жилу кімнату площею 10,6 кв.м., підсобні приміщення залишені узагальному користуванні /а.с. 142-144, 145-149 том І/. Суд вважає, що вищевказані документи підтверджують доводи позивача про те, що він разом з [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], та спростовують відомості вказані відповідачем у довідці про склад сімї та реєстрації від 06.07.2006 року № 14929, наданій позивачу в частині того, що [PERSON] є основним квартиронаймачем вказаної квартири і яка стала підставою для видачі Малиновським районим судом м. Одеси судового наказу про стягнення з останього на користь КП «Теплопостачанням Одеси» заборгованість за спожиту послугу опалення та горячого водопостачання /а.с.36, 37 том І/. Згідно ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 360, 361 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, а також нести відповідальність перед третіми особами та зобовязаннями, повязаними зі спільним майном. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що також на підставі довідки про склад сімї та реєстрації від 06.07.2006 року № 14929, наданою відповідачем, ЛК ЖЕО Малиновського району також зверталася до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по комунальним платежам /а.с.25,26,30 том І/. Із матеріалів справи також вбачається, що незваючи на всі неодноразові звернення [PERSON] до КП ЖКС «Черьомушки», останє відмовлялося від нарахування позивачу оплати за комунальні платежі, відповідно до його частки у праві власності на вищевказану квартиру та на протязі пяти років постійно вказувало та визнавало позивача як основного квартиронаймача, з нарухуванням на нього всієї суми оплати за комунальні послуги /а.с. 31-33, 34,56,71 том І/. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка участі співвласника квартири, власника кімнати (кімнат) у квартирі, де проживають два і більше власників жилих приміщень, співвласника нежилого приміщення на утримання і ремонт визначається відповідно до його частки як співвласника приміщення. Розподіл загальних рахунків між власниками приміщень в одній квартирі чи нежилому приміщенні здійснюється відповідно до законодавства та статуту з урахуванням розміру частки належного майна та кількості осіб, які проживають у квартирі, включаючи тих, які проживають тимчасово, а також з урахуванням особливостей використання нежилих приміщень. Згідно із ст. 29 Закону України №1875 -1У договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачено, що мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За відсутності поквартального (по кімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири житлового приміщення у гуртожитку, щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата за електроенергію при загальному лічильнику пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень-за численністю членів сімї, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку, та осіб, які проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку більше ніж місяць;за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та при будинкових територій-за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Згідно п.12 вказаних Правил балансоутримувач житлового будинку і гуртожитку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку і гуртожитку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоровю, шляхом відшкодування збитків. Пунктом 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, передбачено, що у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником. У разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством. З цих підстав суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання дій відповідача неправомірними, визнання недійсним запису в довідці КП ЖКС «Черьомушки» за 2006 рік про визначення його основним квартиронаймачем та зобовязання відповідача надавати довідки ф. №1 окремо на кожного співвласника та здійсювати нарахування оплати за користування комунальними послугами окремо на позивача, з врахуванням 25% знижки за послуги, передбаченої законодавством для осіб зі статусом «дитина війни», та окремо на [PERSON], є правомірними і підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що даними діями відповідач обмежував права позивача, як співвласника майна. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди за противоправні дії відповідача, стосовно його відмови у здійснені розподілу між співвласниками комунально-житлових витрат на утримання квартири [ADDRESS], пропорційно праву власності на вказану квартиру та зміни статусу позивача, з основного квартиронаймача на співвласника квартири, підлягають задоволеню частково. Згідно ст.ст. 273, 275 ЦК України юридичні особи, їх працівники, окремі фізичні особи, професійні обовязки яких стосуються особистих немайнових прав фізичної особи, зобовязані утримуватися відь дій, якими ці права можуть бути порушені. Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від противоправних посягань інших осіб, Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може буте відшкодування моральної шкоди. При визнанні розміру моральної шкоди суд виходить з того, що вартість усунення негативних наслідків має розумно відповідати межам порушеного права, за захистом якого спрямоване звернення позивача до суду. Матеріалами справи встановлено, що посадовими особами КП ЖКС «Черьомушки» при видачі довідок форми Ф -1 вносились відомості, які не відповідали дійсності, а саме вказувалось, що позивач є основним квартиронаймачем. На протязі пяти років ці відомості не змінювались, хоча позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням усунути ці порушення. Дані обставини були підтверджені поясненнями свідка [PERSON] у судовому засіданні, яка підтвердила той факт, що вона дійсно надавала та виписувала на імя позивача довідки форми Ф-1, в яких вказувала його основним квартиронаймачем, хоча знала про те, що він є власником ? частини квартири [ADDRESS]. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує те, що позивач є людиною похилого віку, страждає захворюванням серця /а.с.17 томІІ/ і неправомірними діями КП ЖКС «Черьомушки» дійсно йому були спричинені душевні страждання, яких він зазнав у звязку з противоправною поведінкою відповідача. Як співвласник квартири він фактично був позбавлений права на внесення достовірної інформації до довідки Ф-1 від 06.07.2006 року № 14929, від якої визначалося його право на оплату комунальних платежів пропорційно його праву власності на квартиру. Крім того, даними діями він був змушений захищати свої права у судових інстанціях. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач повинен відшкодувати позивачу спричинену моральну шкоду у розмірі 1000,00 гривень. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів, вказують на наявність підстав для задоволення позову, в частині незаконного визнання основним квартиронаймачем, визнання дій неправомірними, забовязання провести перерахунок, та часткового задоволення позову, в частині стягнення моральної шкоди. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] судовій збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень, які він поніс пи поданні позову.

Outcome: partial