overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги з 01.01.2009 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». У 2010 році зміни до ст. 6 «Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносились, тому позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2009 року. Згідно з ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

16.12.2009 Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 10753 ірн, 15 коп. Позов, з посиланням на вимоги ст.ст. 553, 554,625,1054 ЦК України, мотивовано тим, що боржник [PERSON] не виконує зобовязання за укладеним кредитним договором, який забезпечено порукою [PERSON]Д В судове засідання представник позивача не з»явився, звернувся із заявою в якій просив слухання справи проводити у його відсутності. Позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи їх оповіщено у встановленому порядку. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд дійшов висновку, що відповідачі не зявилися в судове засідання без поважних причин, а тому розглядає позов за їх відсутністю, за наявними матеріалами, які достатньо свідчать про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають зобовязальному праву. 21.09.2006 між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 24- 984/06-ШД про надання останній кредиту в розмірі 15000 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до договору поруки від 21.09.2006 [PERSON]Д з метою забезпечення умов наведеного кредитного договору, поручився перед Банком нести відповідальність у випадку невиконання [PERSON] своїх зобовязань за наведеним договором. Відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання і допустили заборгованість перед позивачем за обґрунтованим розрахунком Банку, яка становить 10753,15 грн., у тому числі: заборгованість тілу кредиту - 3225 грн., по комісії за користування кредитом - 2226 грн., по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії - 5302, 15 грн. За правилами положень ст.ст. 526, 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) 'зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Ураховуючи матеріали справи в їх сукупності, загальні засади цивільного законодавства, а саме справедливість, добросовісність, розумність, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Свеської селищної ради звернувся до суду з заявою , в якій просить визнати недієздатною підопічну Свеського психоневрологічного інтернату , [PERSON] , встановити над нею опіку і призначити опікуном [PERSON] .Просять справу розглядати в їх відсутність. Представник Свеського психоневрологічного інтернату в судове засідання не з'явився , надав до суду заяву , в якій просить справу розглядати в його відсутність, вимоги підтримує і просить визнати недієздатною [PERSON] та призначити над нею опікуна [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає ,що заява підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] ,[INFO] з 25.01.2010 року знаходиться в Свеському психоневрологічному інтернаті по теперішній час , має хворобу у вигляді деменції . Згідно висновку судово-психіатричної експертизи ,яка була призначена судом, у [PERSON] виявлено інтелектуально - мнестичне зниження до ступеню деменції. [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує опіки. В силу ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Свеської селищної ради звернувся до суду з заявою , в якій просить визнати недієздатною підопічну Свеського психоневрологічного інтернату , [PERSON] , встановити над нею опіку і призначити опікуном [PERSON] . Просять справу розглядати в їх відсутність. Представник Свеського психоневрологічного інтернату в судове засідання не з'явився , надав до суду заяву , в якій просить справу розглядати в його відсутність, вимоги підтримує і просить визнати недієздатною [PERSON] та призначити над нею опікуна [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає ,що заява підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] ,29.11.1942 року народження з 15.123.2009 року знаходиться в Свеському психоневрологічному інтернаті по теперішній час , має хворобу у вигляді помірної розумової відсталості, визнана інвалідом з дитинства II групи б/с . Згідно висновку судово- психіатричної експертизи (а.с.20),яка була призначена судом, у [PERSON] виявлено помірну розумову відсталість (нерізко вираженої імбецильності). [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій ,керувати ними та потребує опіки. В силу ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб ЗО січня 1988 року в с. Залуква Галицького району [PERSON] - Франківської області. В шлюбі народилася дочка, яка вже доросла. Позивач просить розірвати шлюб. Посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, постійно виникають сімейні конфлікти. Відповідачка не дбає про сімю, випивала. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сім'ї. Сімейно-шлюбні стосунки вони припинили і проживають окремо вже три роки. Він прийшов до висновку, що надалі спільно проживати з відповідачкою не буде, миритись з нею не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Судові витрати повязані з оформленням розлучення просить покласти на нього. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його часті, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася вдруге з невідомих суду причин, хоч вчасно і належним чином була повідомлена судом про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши представлені докази та перевіривши матеріали справи суд вважає що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї н; створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, част: виникають сімейні конфлікти. Все це негативно впливає на сімейну атмосфер\ призвело до розпаду їхньої сімї. Сторони сімейно-шлюбні стосунки припинили проживають окремо вже три роки. Проживати й далі спільно з відповідачко1: позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливост немає. Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу елі; покласти на позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

09.09.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до І алицької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим що 23.08.2005 року померла її мати [PERSON], а батько [PERSON] помер 18.07.1987 року. Заповіт від імені матері не складався і не посвідчувався. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом. Після смерті матері спадковим майном позивача є 1/3 частина квартири,що знаходиться в [ADDRESS]. Бажає оформити свої права на спадкове майно після смерті матері,однак перешкодою для того є те,що вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причина цьому є те.шо перебувала на роботі в Ізраїлі де у зв»язку з хворобою перенесла операцію і тривалий час лікувалася. Просить визнати вимоги поважними та поновити їй строк для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини - три місяці. Представник позивача,згідно довіреності [PERSON] в судове засідання не з»явилася надіславши суду заяву в якій просить справу розгядати без її участі,позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув а надіслав суду листа в якому вказує, що не заперечує проти позовних вимог позивача і просить справу розглядати у його відсутності. За змістом ч.З ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON],(якої дівоче прізвище [PERSON]) зареєструвала шлюб з [PERSON] ( а.с.12). Згідно свідоцтва про її народження вона є дочкою [PERSON],яка померла 23.08.2005 р. ( а.с7), 3 копії свідоцтва про про право власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] є власником 1/3 частини квартири. ( а.с.9-10). У зв"язку з тим, що позивач після смерті [PERSON] перебувала за межами України на роботі,що підтверджується копією заграничного паспорта, часто хворіла суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини і тому йому слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини три місяці. На підставі наведеного, ст.ст. 1235,1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, вказуючи на те, що йому на підставі свідоцтва на право спадщини за законом належить домоволодіння за адресою: м. Маріуполь, вул. Грачева, 33. Земельна ділянка за вказаною адресою надавалася у користування його покійному батьку [PERSON] на підставі договору на право забудови від 15.12.1938 року. На вказаній земельній ділянці ним самочинно побудовано: нежитлову прибудову «Б1-1», гараж «Г-1». Прохав визнати за ним право власності на вказані самочинно збудовані споруди. Позивач у письмовій заяві підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [PERSON] ст. 376 ч.5 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. [PERSON] 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як вбачається з свідоцтва на право спадщини за законом [PERSON] належить домоволодіння за адресою: м. Маріуполь, вул. Грачева, 33. [PERSON] з листом Маріупольського БТІ земельна ділянка за вказаною адресою була надана у користування [PERSON] на підставі договору на право забудови від 15.12.1938 року. [PERSON] з висновком спеціаліста від 16.09.2010 року технічний стан самочинно зведених споруд забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 30% на кожну дитину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до 23.03.2013 року, тобто до дня повноліття старшого сина та стягнути на її користь 150 гривень витрат за отримання правової допомоги. Позивач в судовому засіданні відмовилася від заявлених позовних вимог, пояснивши, що [PERSON] не є батьком дітей. Відповідач до судового засідання не зявився, надав письмове клопотання справу слухати у його відсутність, позовні вимоги заявлені до нього не визнав в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги з 01.01.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту - Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне, грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». У 2010 році зміни до ст. 6 «Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносились, тому позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2010 року. Згідно з ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1V, визначено, що суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", та зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги з 01.01.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд. дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту - Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, якає громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». У 2010 році зміни до ст. 6 «Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносились, тому позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2010 року. Згідно з ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь для утримання двох дітей, в розмірі 1/3 із всіх видів заробітку, оскільки від зареєстрованого шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач допомоги не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на стягненняня аліментів погоджується. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 1998 року від якого, згідно пред"явлених копій свідоцтв про народження мають двоє неповнолітніх дітей. Відповідач коштів на утримання дітей не надає, не займається їх вихованням. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі з 05.02.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей синів Данила, [INFO] та Артема, [INFO]. Починаючи з листопада 2007 року сімейні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні їх дітей. Суттєву допомогу по утриманню дітей їй надають її батьки, батьки та сестра відповідача. Домовленості про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти стягнення аліментів на дітей в розмірі 1/3 частини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що позивачка з відповідачем перебуває в шлюбі з 05.02.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей синів Данила, [INFO] та Артема, [INFO]. Домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів не досягнуто Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вказаний позивачкою розмір аліментів 1/3 частина доходів, на думку суду, - є відповідним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved