Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач посилається на те, що він проживає в с.м.т.Іванків Київської області. Відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, територія с.м.т. Іванків відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Він є постраждалою особою від наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 2, являється непрацюючим пенсіонером. Він, як постраждала особа категорії 2 звертався до відповідача із заявою про перерахунок йому додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до категорії 2, оскільки додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 2 відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна складати 30 % мінімальної пенсії за віком. Крім того він ставив питання перед відповідачем щодо перерахунку йому підвищення (доплати) до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, повинні підвищуватись в розмірі двох мінімальних заробітних плат.. Він звертався із заявою від 20.07.2010 року до відповідача у звязку з тим, що йому додаткова пенсія та підвищення (доплата) до пенсії виплачується в значно менших розмірах, ніж це передбачено ст.ст.51, 39 вказаного Закону ( відповідачем вказані виплати проводяться не у відповідності із Законом, а згідно Постанов Кабінету Міністрів України, що є неправомірним). Відповідачем йому було відмовлено в перерахунку листом № 2780/06 від 27.07.2010 року. Позивач вважає відмову відповідача у перерахуванні йому додаткової пенсії та доплати до пенсії відповідно до визначених в ст.ст.51, 39 Закону розмірів незаконною, просить суд : -визнати такі дії відповідача неправомірними; - зобовязати відповідача провести йому перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як потерпілому 2категор;ї, виходячи із розміру 30 % відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період із 06 серпня 2007 року по день прийняття судом рішення по справі, при цьому враховуючи те, що розмір мінімальної пенсії за віком встановлено ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, де мінімальна пенсія за віком прирівнюється до прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, визначеного законом; - зобовязати відповідача в подальшому проводити йому перерахунок та виплату додаткової пенсії відповідно до ст.51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням зміни розміру мінімальної пенсії за віком; - зобовязати відповідача зробити йому перерахунок та виплату доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 06 серпня 2007 року, виходячи із того, що щомісячна доплата до пенсії повинна складати дві мінімальні заробітні плати. В справі мається заява позивача від 06.08.2010 року, в якій він просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач направив до суду свої письмові заперечення щодо позову [PERSON]., в яких позов не визнається та мається прохання розглядати справу без участі їх представника. За даних обставин суд розглянув справу за відсутності позивача та представника відповідача, за наявними в справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач дійсно є постраждалим від Чорнобильської катастроф:- 2 категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Це підтверджується відповідним посвідченням, копія якого мається в справі. Позивач проживає в с.м.т. Іванків Київської області в зоні радіоактивного забруднення (зоні гарантованого добровільного відселення), являється непрацюючим пенсіонером. Він отримує нараховану відповідачем додаткову пенсію ( як потерпілий 2 категорії) , а також щомісячну доплату до пенсії як непрацюючий пенсіонер проживаючий в зоні гарантованого добровільного відселення. Згідно довідки відповідача, що мається в справі, розмір додаткової пенсії позивача складав від 5 грн. 97 коп. ( в серпні 2007 року) до 106 грн.З5 коп. (в липні 2010 року), а щомісячна доплата до пенсії ( за ст.39) в період 2007-2010 років виплачувалась в розмірі 10 грн.50 коп. Відповідно до ст. 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 2, повинна призначатися щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Суд вважає, що наявність такого передбаченого Законом права у позивача, як потерпілого 2 категорії, є визначальною для вирішення даного спору. Частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також: розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Вбачається, що позивач мав право на отримання додаткової пенсії у зазначених ним в позові розмірах. Так, розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи із прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який встановлювався законами і постійно збільшувався, складав від 406 грн. (на період серпня 2007 року) до 709 грн ( з 01.07.2010 року). Відповідно розмір додаткової пенсії ( 30% мінімальної пенсії за віком) повинен бути від 121грн.80 коп (в серпні 2007 року) до 212 грн.70 коп. ( в серпні 2010 року). Але відповідачем додаткова пенсія виплачувалась позивачу у значно менших розмірах (відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України). Посилання відповідача в письмових запереченнях на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ,щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком. А за чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Згідно ст.39 згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, повинні підвищуватись в розмірі двох мінімальних заробітних плат. Суд вважає, що наявність такого передбаченого Законом права у позивача як непрацюючого пенсіонера, проживаючого в зоні гарантованого добровільного відселення, є визначальною для вирішення даного спору Розмір мінімальної заробітної плати визначався Законами України « Про Державний бюджет» на відповідні роки та постійно збільшувався і становив від 440 грн. ( у серпні 2007 року) ... до 888 грн. (в серпні 2010 року). Відповідно позивачу щомісячна надбавка (підвищення) до пенсії повинна була виплачуватись в розмірі від 880 грн. ( в серпні 2007 року) ........до 1776 грн.( в липні, серпні 2010 року). Але як вбачається із довідки відповідача та письмових заперечень відповідача, позивачу надбавка( підвищення) до пенсії виплачувалась за період 2007-2010 років всього в розмірі 10 грн.50 коп. ( тобто у фіксованому розмірі згідно із постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року). Відповідно до «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах», затвердженого постановою правління ПФУ № 8-2 від 30.04.2002 року - п.2.1.,, основними завданнями управління є: ... 4) забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюють зарахування коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством: П.2.2. управління відповідно до покладених на нього завдань: 2) планує доходи та видатки Фонду в районі ( місті) у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду 6) призначає ( здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати, відповідно до чинного законодавства". Посилання відповідача на те, що головним розпорядником коштів на виплат, пенсії, додаткової пенсії, надбавки до пенсії позивачу ( як і іншим таким же громадянам) є МНС України не є підставою для невиплати у належних розмірах пенсії позивачу, оскільки Постановою КМ України № 987 від 20.06.2000 року „ Про затвердження Порядку використання коштів фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, прийнятою на виконання Закону України „Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, встановлено що ... п.3 - Головним розпорядником коштів фонду є МНС України. 4) МНС за місяць до початку бюджетного року подає Державному казначейству ... дані про ... територіальне розташування ( мережу) ... органів ... Пенсійного фонду..., які одержують кошти фонд\ і визначаються як одержувачі коштів з власною мережею і мають право Здійснювати розподіл коштів Фонду розпорядникам нижчого рівня ( далі - одержувачі з власною мережею) та одержувачам; п.5 Розпорядники нижчого рівня подають зведені кошториси і плани асигнувань територіальним органам Державного казначейства у порядку, встановленому Державним Казначейством; п.24 Видатки, повязані з ненаданням пільг щодо пенсійного забезпечення згідно із Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( пенсій на пільгових умовах за віком і стажем роботи, пенсій по інвалідності..., додаткової пенсії, ... підвищена пенсія і допомога) провадяться органами, які виплачують пенсію Кошти на пенсійне забезпечення громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, перераховуються Державним Казначейством централізовано Пенсійному фонду; п.26 Відповідальність за правильне призначення громадянам компенсацій і допомог та своєчасність їх виплати несуть керівники підприємств, установ і організацій згідно із законодавством; п.27 Підприємства, установи і організації, зазначені в ... п.24 цього Порядку, виплати компенсацій і доплат здійснюють за рахунок власних коштів з наступним відшкодування їх за рахунок коштів Фонду за поданими органам Державного Казначейства розрахунків витрат протягом 2 тижнів від дня проведення виплат. На загальну суму витрат організації виписують платіжне доручення для перерахування коштів на їх рахунок.; п.28 у разі, коли підприємство (установа, організація) здійснила виплати за рахунок власних коштів, то кошти із спеціального рахунку можуть бути перераховані підприємству, установі, організації на їх розрахунковий рахунок та основний бюджетний рахунок з метою відшкодування витрат. З викладеного вбачається, що додаткова пенсія позивачу та надбавка до пенсії нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд не має. Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі „Кечко проти України в п.23 зазначив „ суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. В п. 26 зазначено - Суд не приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань Із ст. 62 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення щодо порядку застосування Закону, і аж ніяк не може встановлювати конкретні розміри компенсацій, виплат чи змінювати той, що вже вказаний в Законі. А отже постанови КМ України (№ 831 та № 836 від 26.07.1996 року, № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.07.2008 року, № 936 від 20.09.2005 року) на які посилається у своїх запереченнях відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який за базу для обрахунку додаткової пенсії таким особам передбачає саме розмір мінімальної пенсії за віком, а за базу для виплати надбавки до пенсії непрацюючим пенсіонерам -- розмір мінімальної заробітної плати. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно заковами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6). Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата додаткової пенсії та доплати до пенсії у розмірах, які значно менші ніж ті, що встановлений ст. 50, 39 Закону, є неправомірною. Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина. її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22). За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод. Виходячи із вищезазначеного, суд вбачає, що маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved