Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

У червні 2010 року Позивачка звернулась до суду з позовною заявою в якій просила суд постановити рішення, яким, в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку з надвірними будівлями за адресою Сумська область, смт.Краснопілля, вул.Шевченка, 38, зареєстрованого на імя [PERSON] та виділити їй цю частину в натурі; визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки в розмірі 0,2150 га надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за вище вказаною адресою, передану в приватну власність [PERSON] рішенням 9 сесії 24 скликання Краснопільської селищної ради від 07.05.2003 року і належну йому на підставі Державного акта та виділити їй цю частку в натурі, а також визнати за нею право власності на ? частину автомобіля [NUMBER] 1984 року випуску, зареєстрованого на імя відповідача і залишити його в користуванні [PERSON], зобовязавши його сплатити на її користь ? частину його вартості. 08 вересня 2010 року від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: Сумська область, смт.Краснопілля, вул.Шевченка, 38, зареєстрованого на імя [PERSON], а решту позовних вимог залиши без розгляду. Ухвалою від 22 жовтня 2010 року клопотання про залишення частини вимог без розгляду задоволено. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог у останньому заявленому обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. \~ Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-БП №261020, виданого 15 червня 1991 року відділом РАЦС Краснопільського райвиконкому Сумської області сторони зареєстрували шлюб (а.с.9). 22 січня 2010 року Відділом РАЦС Краснопільського районного управління юстиції Сумської області здійснено реєстрацію розірвання шлюбу між сторонами (а.с.10) про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів вчинено актовий запис за № 04. За час перебування у шлюбі сторонами набуто право власності на: житловий будинок літ. «А-ІІ», загальною площею 109,6 кв.м., житловою площею 55,2 кв.м., з надвірними будівлями: прибудова літ. «а-ІІ», погріб літ. «п/г», ганок літ. «кр», гараж літ. «Б», навіс літ. «В», погріб літ. «п/г1», огорожа №1-2, загальною вартістю 755\~199 (сімсот пятдесят пять тисяч сто девяносто девять) гривень, що знаходяться за адресою: Сумська область, смт.Краснопілля, вул.Шевченка, 38 (а.с.71) та розташовані на приватизованій земельній ділянці, наданій для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,2150 га.; автомобіль ВАЗ-2102, 1984 року випуску, кузов № ХТА210200Е0631826, реєстраційний № [NUMBER]. Встановлено судом і не заперечується сторонами, що право власності на все вищевказане майно зареєстроване за відповідачем, а набуття права власності відбувалось під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі (а.с.35, 52-60). Враховуючі вищевикладене, підстав вважати це майно роздільним майном одного із сторін судом не виявлено, тому у відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України стосовно спірного майна у сторін виникло право спільної сумісної власності. Згідно із ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). \~ Згідно із ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини ти чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи обставини справи, обсяг підтриманих позовних вимог, визнання відповідачем позову протилежної сторони, беручи до уваги, що такі дії сторін не суперечать закону та не зачіпають прав та законних інтересів інших осіб, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. При зверенні до суду Позивачем було сплачено судові витрати: судовий збір в сумі 521 грн.00 коп., та витрати на ІТЗ судового розгляду- 120 грн.00 коп. Оскільки між сторонами досягнуто згоди щодо розподілу судових витрат в рівних частках, а сплачена сума судового збору не відповідає вартості майна, стосовно якого було заявлено позов, суд вважає за необхідне додатково стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 269 грн.00 коп., а з [PERSON] в сумі 910 грн.00 коп.

Outcome: approved