Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Кіровоград-Авто» звернулось до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Позов мотивовано тим, що наказом від 09 лютого 2009 року № 13-К відповідача з директора філії «Мала-Виска СТО» переведено на посаду директора філії «Гайворон-Авто» з повною матеріальною відповідальністю про, що був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. [PERSON] був звільнений з посади директора філії «Гайворон-Авто» за одноразове грубе порушення трудових обов'язків з 29.04.2010 року на підставі п.1 ст.41 КЗпП України. При інвентаризації було виявлено нестачу запасних частин до автомобілей. Крім цього, 30 березня 2010 року відповідачем був здійснений перегон з м. Гайворон до м. Кіровоград автомобіля СХ^, номер кузова [NUMBER], червоний (транзитний), який перебував на балансі філії ПАТ «Кіровоград-Авто» «Гайворон -Авто», з метою продажу. Автомобіль був пошкоджений, витрати для відновлення пошкодженого автомобіля складають 1 324,00 грн. Заявою від 15 квітня 2010 відповідач визнавши свою вину та відповідно до п. 5 ст. 130 КЗпП України добровільно (частково) просив стягнути 50% з заробітної плати за квітень місяць - 106,00 грн., тому сума матеріальної шкоди складає 1218,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні просить суд стягнути на користь позивача ПАТ «Кіровоград-Авто^ завдану матеріальну шкоду в розмірі 9267 грн. 35 коп. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково на суму 1218,00 грн., згоден відшкодувати зазначену суму, оскільки дійсно винен в пошкодженні автомобіля. В решті позовні вимоги не визнає, пояснив, що недостача виникла по запчастинах, до яких він не має відношення. Матеріально-відповідальною особою по запчастинах являвся менеджер по торгівлі, зазначені запчастини у свій підзвіт він не брав, до складу в якому зберігались запчастини від доступу не мав. Даючи оцінку поясненням сторін, письмовим матеріалам справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки в судовому засіданні знайшли свого ствердження наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до наказу від 09 лютого 2009 року № 13-К відповідача [PERSON] з директора філії «Мала-Виска СТО» переведено на посаду директора філії «Гайворон-Авто» з повною матеріальною відповідальністю про, що був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 09.02.2009 року. [PERSON] був звільнений з посади директора філії «Гайворон-Авто» за одноразове грубе порушення трудових обов'язків з 29.04.2010 року на підставі п.1 ст.41 КЗпП України. При інвентаризації товаро-матеріальних цінностей ПАТ «Кіровоград-Авто» було виявлено нестачу запасних частин на загальну суму 12467,76 грн. (Атк З АС-0000001), та надлишок по запасним частинам на загальну суму 4851,78 грн. (Акт №ОИ-0000001). Крім цього, ЗО березня 2010 року відповідачем був здійснений перегон з м. Гайворон до м. Кіровоград автомобіля С\С), номер кузова [NUMBER], червоний (транзитний), який перебував на балансі філії ПАТ «Кіровоград-Авто» «Гайворон -Авто», з метою продажу. Автомобіль був пошкоджений по вині відповідача, витрати для відновлення пошкодженого автомобіля складають 1 324,00 грн. Залишкова сума матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням автомобіля складає 1218,00 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. В решті позовних вимог повинно бути відмовлено з наступних міркувань. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно із ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, спричиненої по їх вині підприємству в разі, коли між працівником та підприємством в відповідності до ст. 135-1 КЗпП України укладений письмовий договір про прийняття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення схоронності майна та других цінностей, переданих йому для охорони або для других цілей. Згідно статтей 135 та 136 КЗпП України коли розмір шкоди, завданої працівником перевищує середню заробітну плату працівника, її покриття провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду. Згідно ч.І ст.З, ст.4 ЦГЖ України суд захищає порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси фізичних або юридичних осіб, які звернулися за таким захистом. Даних про спричинення ПАТ «Кіровоград-Авто» матеріальної шкоди винними діями відповідача суду не надано. І в ході судового розгляду такі дані не здобуті. Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що достатньою умовою настання повної матеріальної відповідальності відповідача є лише договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, оскільки на вимогу суду позивачем не надано акт прийому-передача товаро-матеріальних цінностей. Покази відповідача, що він взагалі не мав доступу до складу в якому зберігались запчастини до автомобіля і була призначена відповідальна особа нічим не спростовані. Тому, сам факт виявленої недостачі не може бути поставлений у вину відповідача і бути достатньою підставою для настання повної матеріальної відповідальності. Крім цього, відмовляючи в задоволенні позову суд приймає до уваги, що з боку адміністрації ПАТ «Кіровоград-Авто» не вжиті дієві міри, щодо встановлення винних осіб, які допустили недостачу товаро-матеріальних цінностей, відповідного звернення в правоохоронні органи не надсилалось. Тому за результатами розгляду зазначеної цивільної справи суд вважає за доцільним направити прокурору Гайворонського району окрему ухвалу для організації перевірки даних обставин та виявлення причетних осіб до недостачі товаро-матеріальних цінностей і прийняття рішення відповідно до вимог, передбачених ст.97 КПК України.

Outcome: partial