Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області (надалі - УПФУ), про визнання дій УПФУ щодо відмови у нарахування та виплати йому пенсії відповідно до ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання проведення перерахунку щомісячної пенсії у розмірі встановленому зазначеним законом, а також стягнути на його користь різницю між сумою пенсії, яка повинна бути нарахована згідно з зазначеним законом та сумою пенсії, яку позивач отримував з моменту звернення до УПФУ про перерахунок пенсії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є інвалідом 2-ї групи, пов'язаної з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (70% втрати працездатності) і знаходиться на обліку в УПФУ м.Енергодар, відноситься до 1 категорії, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і у відповідності до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. 30.04.2010 року він звернувся з відповідною заявою до відповідача про перерахунок пенсії відповідно до зазначених норм закону, але 13.05.2010 року отримав відмову. Між тим позивач посилаючись на Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вважаючи, що має право на отримання основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. В судове засідання [PERSON] не зявився, надав заяву про слухання справи в його відсутність у присутності представника за довіреністю - [PERSON] ( а.с.23), позовні вимоги підтримав. Представника позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та, посилаючись на викладені в позові доводи та обгрунтування просить вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності - [PERSON]З (а.с. 28) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в їх задоволенні відмовити у повному обсязі надавши письмові заперечення в яких мотивацією відмови зазначає, що розмір пенсії за віком використовується тільки для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч.І ст.28 зазначеного Закону забороняється використовувати зазначений розмір пенсії для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а для призначення додаткової пенсії застосовується розрахункова величина мінімального розміру пенсії за віком для обчислення якої існує Постанова КМУ від 03.01.2002р. №1. Крім того УПФУ посилається на Закон України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», згідно якого встановлений мінімальний розмір пенсії інвалідам 2-ї групи Чорнобильської катастрофи в розмірі 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а щомісячна додаткова пенсія встановлена у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того просить суд застосувати позовну давність відповідно до ст. 257 ЦПК України. Суд, дослідував надані сторонами докази встановив, що позивач є інвалідом 2-ї групи, пов'язаної з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.5,14) і відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Судом встановлено, що позивач отримує пенсію на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої повинен розраховуватися виходячи з мінімальної пенсії за віком. Відповідачем для визначення розміру пенсії застосовано Постановку КМУ від 3.1.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» із змінами та доповненнями, внесеними Постановами КМУ від 13.7.2004 року № 894 та від 27.12.2005 року № 1293. Відповідно до ч.І ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 2-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.2 ст.54 зазначеного Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 2-ї групи, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивача, відповідач повинен керуватися Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який з огляду на пріоритетність нормативно-правових актів над підзаконними нормативно-правовими актами є приоритетним для застосування. Постанова КМУ, яка визначає порядок виплати пенсії, призводить до звужування змісту, обсягу існуючих прав і свобод, що є порушенням ст.22 Конституції України. Таким чином, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається в порядку, встановленому ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На підставі вищевикладеного. суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання неправомірними дій УПФ в м.Енергодар обгрунтовані та підлягають задоволенню. Однак, суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсій та виплатити різницю у певній сумі, оскільки в даному випадку, суд вийде за рамки своєї компетенції та повинен буде фактично здійснити перерахунок пенсії позивача, що є виключною функцією УПФУ і в даному випадку, відповідно до діючого законодавства є неприпустимим. Крім того представник відповідача наполягає на застосуванні позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся з заявою про порушення його права до відповідача 30.04.2010 року ( а.с. 6), у звязку з чим суд вважає за необхідне зобов'язати УПФ у м.Енергодар здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту порушення права позивача в межах трирічного строку - з 01 квітня 2007 року.

Outcome: partial