overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області з позовом про визнання права на земельну частку (пай). Мотивуючи свій позов тим, що з 1950 року по 1992 рік він працював в колгоспі Кірова, та був прийнятий в члени колгоспу, правонаступником даного колгоспу є КСЛ. На зборах про затвердження списків членів КСП [PERSON] помилково не включили. Позивач, як член даного господарства, належить земельна частка. На даний час позивач не може розпоряджатися належним йому майном через те, що його помилково не включили б списки членів КСП, що мають право на земельну частку та через відсутність всіх необхідних документів. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 2 Указу Президента України №720/95 від 8.08.1995 року „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям - право на земельну частку (пай) мають члени колективних сільськогосподарських підприємств. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З копій трудової книжки серії БТ-І№6509607 вбачається, що позивач дійсно з 1950 року по 1992 рік працював в колгоспі. Відповідно до довідки Звиняченської сільської ради №180 від 10.04.10 р. видно, що за даною сільською радою рахується землі запасу. Судом встановлено, що в [PERSON] було помилково не включено в списки на земельну частку. Суд визнає право власності позивача і на земельну частку та зобовязує Звиняченську сільську раду видати земельну частку з земель запасу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що згідно рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради депутатів трудящих № 743 від 01.10.1971р. пятиповерховий будинок-гуртожиток по вул. Толстого, 17 м. Черкаси приймається в експлуатацію і передається на баланс Черкаському хімкомбінату, правонаступником якого є ВАТ «Азот». [PERSON] звернувся до ВАТ «Азот» з заявою про реєстрацію та поселення в вищезазначений гуртожиток. ЖЕД ВАТ «Азот» був виданий ордер № 42/141 від 04.11.2002р. та виділена кімната № 8. [PERSON] зареєструвався, проте понад шість місяців не зявлявся для поселення, що підтверджується актом. А тому просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування даною кімнатою, а також стягнути понесені судові витрати. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч і був належним чином повідомлений про час, місце, дату слухання справи, причини неявки суду не повідомили. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням в разі відсутності її понад встановлені терміни. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності квартиронаймача право на жиле приміщення за ним зберігається протягом 6 місяців. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач зареєстрований, але не проживає в кімнаті № 8 гуртожитку будинку № 17 по вул. Толстого в м. Черкаси, без поважної причини більше шести місяців, його особистих речей в даному помешканні немає, плату за комунальні послуги не вносить, що підтверджується актами, що затверджені ЖЕД ВАТ «Азот», то вказані обставини справи дають суду підстави визнати відповідача такими, що втратив право користування даною кімнатою. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. 00 коп., а також державне мито в сумі 08 грн. 50 коп. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу у них народились діти: донька Даря, 01.10.2010 року та син [PERSON] 30.04.2008 року, які проживають разом з нею. На теперішній час вона не працює та проживає з дітьми сама. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. Вважає, що має право на утримання, оскільки відповідач матеріально забезпечений та аліментів на іншу дитину не сплачує. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 30.04.2011 року. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 30.04.2011 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що на теперішній час ніде не працює та не має можливості утримувати дружину, просив суд відмовити в задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого, згідно свідоцтва про народження, виданого 13.05.2008 р. міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 406, мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] Згідно довідки від 20.07.2010 року за № 03/13/359, [PERSON] перебувала на обліку в Херсонському міському центрі зайнятості, як безробітна, з 09.11.2007 року до 02.07.2008 року. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дружини, неповнолітня дитина проживає із позивачем, що підтверджується довідкою про склад сімї. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Так, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрована, але не мешкає з 2000 року [PERSON] Її реєстрація порушує право користування житлом, оскільки доводиться сплачувати комунальні послуги за всіх осіб зареєстрованих в квартирі. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зобовязати ВГІРФО Комсомольського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив усунути йому перешкоди у користуванні жилим приміщенням за адресою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації [PERSON], 16.06.1976р.н., зобовязати ВГІРФО Комсомольського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], 16.06.1976р.н. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення, розміщене у пресі. Про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 15.02.1995 року, посвідченого нотаріусом м.Херсона [PERSON] та зареєстрованого в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації в книгу № 51 за № 19938, [PERSON] на праві власності належить квартира № 30, по вул. Лавреньова, 24 в м. Херсоні. Відповідно до свідоцтва про зміну імені, виданого 14.10.2008 року відділом РАЦС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, [PERSON], [INFO] змінив імя на [PERSON], актовий запис № 54. Відповідно до витягу з домової книги на квартиру [ADDRESS], за даною адресою зареєстрована в тому числі: [PERSON] Факт не проживання відповідача за вказаною адресою з грудня 2000 року підтвердили в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] У суду немає підстав ставити під сумнів істинність показань свідків, даних про їх особисту зацікавленість у результатах розгляду справи не виявлено. Згідно ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із заявником. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 25 % від усіх видів його доходів, але не менше 500 грн. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 300,00грн., пояснивши, що він не працює та у звязку з цим не має доходів на утримання дитини. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, від якого, згідно свідоцтва про народження, виданого 10.07.2007р. Комсомольським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 364, мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], 11.06.2007р.н. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із заявником, що підтверджується довідкою про склад сімї. Відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатну дружину, батьків, дочки, сина на утриманні не має. Так, відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням майнового стану відповідача в розмірі 400,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він є наймачем, проживає та прописаний у кв. 93,к.2, буд. 94 по вул. Комкова у м. Херсоні. Крім нього за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] його син, який фактично за вказаною адресою не проживає з травня 1997 року, де мешкає на даний час невідомо. Відповідач участі у витратах на утримання квартири не несе. В звязку з викладеним, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням вказаної квартири. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням вказаної квартири. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, в порядку п. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 2 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири 93,к.2, буд. 94 по вул. Комкова у м. Херсоні, яка ним не приватизована. Відповідно довідки ТОВ «Україна» №2330 від 26.05.2010 року позивач та відповідач зареєстровані у кв.93,к.2, буд. 94 по вул. Комкова у м. Херсоні. З акту ТОВ «Україна» від 18.03.2010 року вбачається, що [PERSON],[INFO] прописаний в квартирі 93,к.2, буд. 94 по вул. Комкова у м. Херсоні, як член сім»ї [PERSON], але за вказаною адресою відповідач не проживає в квартирі з 1997 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що бачила як дружина та неповнолітній відповідач з 1997 року виїхали добровільно з квартири, та більше не намагався вселитися, речей в квартирі не залишали, перешкод у вселенні відповідачу ніхто не чинив. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.71 ЖК України, оскільки відповідач [PERSON] не проживає у спірному житловому приміщені понад встановлені строки, тобто з 1997 року, виїхав з приміщення добровільно, речей не залишив, перешкод у вселенні йому не чинили. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 02.08.2007 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В березні 2010 року вони з відповідачем стали жити окремо, це сталося тому, що між ними значно погіршилися стосунки, оскільки почалися сварки, суперечки що впливало на їх подальше сімейне життя, тому вони вирішили не травмувати дитину та жити окремо. Фактичні шлюбні стосунки вони не підтримують, у них окремі бюджети, кожен має окреме особисте життя. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.08.2007 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З березня 2010 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, кожен з них має окреме особисте життя. На думку суду, є недоцільним збереження такої сімї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про укладення шлюбу, що видане Відділом Щорського райвиконкому Чернігівської області 25 липня 1981 року серії I-ЕЛ № 413775 Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що її дівоче прізвище [PERSON], народилась 15 липня 1962 року, 25 липня 1981 року між нею та [PERSON] Вікторовичем- [INFO] Відділом Щорського райвиконкому Чернігівської області зареєстровано шлюб, але в свідоцтві про укладення шлюбу помилково в графі громадянка зазначено дівоче прізвище заявника на російській мові «Пивень» замість «Певень». 22 вересня 2009 року помер чоловік заявника, після його смерті відкрилась спадщина, тому виникла необхідність встановлення належності їй вищевказаного правовстановлюючого документу. Заявник в судове засідання не зявилась, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справ проводити в її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Суд оцінивши досліджені по справі докази, приходить до висновку, що заява не порушує законних прав, свобод та інтересів інших осіб і підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні на підставі свідоцтва про народження серії I-ЯК № 602565 від 06 квітня 1967 року, виданого Щорським райбюро ЗАГС Чернігівської області на імя [PERSON], що народилась [INFO], копії паспорта громадянина СРСР серії IV-ЖО № 506311 на імя [PERSON] - [INFO], встановлено, що 25 липня 1981 Відділом Щорського райвиконкому Чернігівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книгу реєстрації шлюбів внесений актовий запис № 65, після одруження прізвище дружини «Мордовська». 22 вересня 2005 року чоловік заявника [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 028483, що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, для прийняття спадщини після померлого чоловіка у заявника виникла необхідність встановлення факту належності їй вищевказаного свідоцтва про укладення шлюбу. Таким чином суд вважає, що вказаний факт є доведеним в судовому засіданні, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 08 липня 1989 року Сарилахським посСовєтом Осімяконського району Якутської АССР зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис №6 в книзі реєстрації шлюбів. Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні, пояснення надав аналогічні позовній заяві, наполягав не застосовувати заходів щодо примирення так як в нього вже є ніша сімя. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердила те, що подружжя проживає окремо та не підтримує подружніх відносин, не веде спільного господарства, збереження шлюбу неможливе, не заперечувала щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають, в зареєстрованому шлюбі перебувають вперше. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно, сторони більше півроку проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбних відносин не підтримують, шлюб існує формально, син залишаться проживати з матір?ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою посилаючись на те, що 24.01.2008 року помер її батько [PERSON] та згодом 22.10.2008 року померла її матір [PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина на трьох кімнатну квартиру, що розташована за адресою: м. Нова Каховка вул.Довженко, 19/48, яка належала їм на праві договору купівлі-продажу від 16.10.2003 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 7932. Проте, у зазначеному договорі купівлі-продажу прізвище батька було зазначено невірно та замість правильного «Горєлов», зазначено «Горєлов». В судовому засіданні заявниця заяву підтримала з підстав зазначених у ній та просила суд постановити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу від 16.10.2003 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 7932. Представники заінтересованих осіб - Новокаховської державної нотаріальної контори, Новокаховської міської ради, до суду не зявилися але надіслали листи в яких просили справу розглянути в свою відсутність.. Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданої суду ксерокопії свідоцтва про народження заявниці та про шлюб [PERSON] з [PERSON] вбачається, що правильне прізвище її батька - [PERSON], що також підтверджується свідоцтвами про смерть серії і-КГ № 064516, де прізвище її батька, який помер 24.01.2008 року, зазначено як «Горєлов». Зі свідоцтва про шлюб серії і-КГ № 342115 вбачається, що дошлюбне прізвище заявниці - [PERSON]. Проте, під час укладення договору купівлі-продажу 16.10.2003 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 7932 було допущено помилку при написанні прізвища покупця та невірно зазначено - «Горєлов Юрій Григорович» замість правильного «Горєлов Юрій Григорович», що в теперішній час є перешкодою в переоформлені заявницею документів про право власності на житло і має для неї юридичне значення. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 256, 259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 01 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 776. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились не сумісні характери, та різні погляди на життя, в результаті чого виникали різні непорозуміння та постійні нарікання з приводу матеріального забезпечення. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе тому просить шлюб між ними розірвати. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає. Спільне господарство ними не ведеться В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідачка позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 01 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 776 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони від надання строку для примирення відмовились. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved