overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин відсутності взаєморозуміння сторони часто сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. До 10 січня 2010 час сторони разом не проживають. В цьому звязку позивач просив шлюб розірвати. Позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не зявився. Подав заяву про слухання справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідачка судове засідання не зявилася. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення її явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 8 листопада 2008 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, намагання суду примирити подружжя успіху не мали, а тому зберегти сімю не вбачається можливим. Суд вважає необхідним при оформленні розірвання шлюбу витрати покласти на позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 30.07.1986 року у відділі РАЦС адміністрації м.Мурманська РСФСР, актовий запис за №2606. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Позивачка вказує, що сімейні відносини із відповідачем припинилися фактично що в 1987 році, і з того часу вони з відповідачем не бачилися і стосунків не підтримують. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.07.1986 року у відділі РАЦС адміністрації м.Мурманська РСФСР, актовий запис за №2606, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. /а.с.3/. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки сімейні відносини із відповідачем припинилися фактично що в 1987 році, і з того часу вони з відповідачем не бачилися і стосунків не підтримують, та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

02.08.2010року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня реєстрації позову до повноліття дитини. 07.09.2010року в судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., просить змінені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 14 серпня 2009 року народила дитину - доньку [PERSON], батьком якої вказаний відповідач. В даний час з відповідачем сумісно не проживає, донька мешкає разом з нею, та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, тому позивачу важко одній утримувати дитину. Відповідач змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на користь позивача, на утримання його неповнолітньої доньки, у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з дня реєстрації позову до повноліття дитини. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 135522, виданим 25.08.2009 року виконавчим комітетом Кабичівської сільської ради Марківського району Луганської області народилася [PERSON], батьком якої вказаний відповідач по справі. Згідно пояснень позивача та довідки № 626 від 28.07.2010 року, виданої виконкомом Новорозсошанської сільської ради, позивач зареєстрована за адресою: [INFO] разом з дитиною - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до'ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Вивчивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач визнає позов у повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 39609 грн. 34 коп. заборгованості по кредитному договору. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що між ПАТ «Універсал Банк» і відповідачем було укладено договір № CL 25992 кредитування від 18.03.2008 року на суму 26041 грн. 67 коп. на термін до 25.02.2012 року, зі сплатою 36% річних. Відповідно до п.п.5.1, 5.2, 5.3 договору, відповідач зобовязався повертати отриманий кредит щомісяця, згідно графіку його погашення та своєчасної сплати відсотків за його користування. Однак, в порушення своїх зобов»язань, відповідачем не сплачено плату за користування кредитом у встановленому порядку. Станом на 27.07.2010 року заборгованість відповідача перед ПАТ «Універсал Банк» становить 39609 грн. 34 коп. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду даної справи до суду не звертався. Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: 18.03.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON] було укладено договір № CL 25992 кредитування на суму 26041 грн. 67 коп. на термін до 25.02.2012 року, зі сплатою 36% річних (а.с.7-14). Станом на 27.07.2010 року заборгованість відповідача перед ПАТ «Універсал Банк» становить 39609 грн. 34 коп., з яких: 14862,37 грн. заборгованість по сумі кредиту, 9312,05 грн. прострочена заборгованість по сумі кредиту, 11165,45 грн. прострочена заборгованість по відсоткам та 4269,47 грн. прострочена заборгованість по підвищеним відсоткам (а.с.19). Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушив зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, то на підставі ст.ст. 526, 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, заборгованість стягнути з відповідача. Позивачем понесено та документально підтверджено сплату судових витрат (а.с.1), які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON] посилаючись на те, що між нею та чоловіком було відсутнє взаєморозуміння, виникали суперечки з різних питань. Від шлюбу подружжя мають доньку Софію, [INFO]. З 13 січня 2008 року позивачка і відповідач мешкають окремо один від одного, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем позивачка вважає не можливим. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2003 року. Від шлюбу подружжя мають доньку Софію, [INFO]. З 13 січня 2008 року подружжя шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Зберегти сімю сторони вважають неможливим. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за доцільне позов задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

19.08.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 жовтня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, у нього шлюб другий, у відповідачки третій. Від шлюбу дітей не мають. З 12 листопада шлюбні відносини між ними припинені з причини несхожості характерів, сумісне господарство не підтримується, примирення з метою збереження шлюбу не можливо, а тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позові наполягає. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі 09.10.2009 року зареєстрували шлюб у виконкомі Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №13 (а.с.7), від шлюбу дітей не мають. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 12 листопада 2009 року з причини несхожості характерів, спільне господарство не підтримується, спору майнового характеру на даний час немає. За цих обставин, суд вважає, що примирення між ними та збереження сімї неможливі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В звязку з тим, що відповідачка визнала позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в звязку з чим суд, на підставі ст.224 ЦПК України, при згоді позивача на заочний розгляд справи, розглянув справу у відсутності відповідача. Суд, заслухав пояснення позивача, дослідив докази і встановив наступне. Між позивачем та відповідачем 20.08.2008 року було зареєстровано шлюб. Під час шлюбних відносин, а саме 27.11.2008 року, у них народилась дочка [PERSON], яка на даний час знаходиться на утриманні позивача і разом з нею проживає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Суд вважає, що за тих обставин, які встановлені в судовому засіданні, позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача належить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітків та доходів, починаючи з 09.03.2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те. що їх шлюб був зареєстрований 06 лютого 1977 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 01 листопада 1998 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, оскільки між ними виникали сварки, що призвело втрати почуття кохання та поваги один до одного. На примирення вона не згодна. 8судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, підтвердила фактичні обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, фактичні обставини справи не оспорював. Суд. дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 06 лютого 1977 року, який зареєстровано Семенівською сільською радою Сумської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БП № 285874 (а.с.7). З листопада 1998 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, тому що між ними відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім»ю не можливо, оскільки сторони примирення не бажають та тривалий час проживають окремо. Спору про поділ майна, набутого в шлюбі не має. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально, сім"я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання стало неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Витрати, пов"язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, який мотивує тим, що з 06.05.1989 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: доньку Маргариту, [INFO], та сина Сергія, [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. Сімейні відносини з відповідачем припинені з 2002 р., проживають в різних містах, спільне господарство не ведеться, сімю вважає зберегти неможливо, тому просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06.05.1989 року (а.с. 9). Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на сімейне життя. Сімейні відносини між сторонами припинені з 2002 р., спільне господарство не ведеться. Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно ст.ст. 105, 110 СК України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 листопада 1992 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського РВК м. Одеси, про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено запис за №1292. Даний шлюб у позивача з відповідачем перший. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01 грудня.2003 року народження . Позивач просить розірвати шлюб по тим підставам, що спільне життя з відповідачем не склалося. Постійні сварки, конфлікти, призводили до неодноразового припинення сімейних відносин. У родині відсутнє взаємопорозуміння. Сторони втратили друг до друга почуття любові й поваги, перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини не підтримуються з листопада 2009 року. Спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. Неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01 грудня.2003 року народження після розірвання шлюбу залишаться проживати з [PERSON]. У судове засідання зявився позивач. Позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з явилася, з позивними вимогами згодна, проти позову не заперечує. Заслухавши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та існуючі у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 листопада 1992 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено запис за №1292. Даний шлюб у позивача з відповідачем перший. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01 грудня.2003 року народження . Позивач просить розірвати шлюб по тим підставам, що спільне життя з відповідачем не склалося. Постійні сварки, конфлікти, призводили до неодноразового припинення сімейних відносин. У родині відсутнє взаємопорозуміння. Сторони втратили друг до друга почуття любові й поваги, перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини не підтримуються з листопада 2009 року. Спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. Майнового спору не має. Неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01 грудня.2003 року народження після розірвання шлюбу залишаться проживати з [PERSON]. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб між жінкою та чоловіком ґрунтується на їх доброї волі. Відсутність бажання одного із подружжя припинити шлюбні відносини є підставою для припинення таких відносин за умов неможливості одну зі сторін змушувати перебування в сімейних стосунках з іншою. Підстав для відмови в розірвання шлюбу передбачених ч. 2, ст. 110 Сімейного Кодексу України судом встановлено не було.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

КП РМР «Теплотранссервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 2487 грн. 55 коп. В позовній заяві зазначалось, що на підставі укладеного між КП РМР «Теплотранссервіс» та відповідачем договору № 046934, комунальне підприємство «Теплотранссервіс» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно з даним договором розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. У порушення положень ст. 68 Житлового Кодексу та внаслідок невиконання договірних зобов'язань відповідачем, станом на 01.05.2010 року допущена заборгованість на вищевказану суму. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача на користь КП РМР «Теплотранссервіс» заборгованість в сумі 2487 грн. 55 коп. та судові витрати в сумі 30 грн. Відповідач у судове засідання в черговий раз не з'явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку. Причин своєї неявки суду не повідомила, заперечень з приводу заявленого позову не надала. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлених заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а докази в заперечення позовних вимог відсутні. Судом встановлено, що відповідач, проживаючи в [INFO], фактично отримувала теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення. В порушення положень ст. 68 ЖК України і взятих на себе зобовязань, відповідач в добровільному порядку не оплачує отримуваних послуг. Згідно ст.ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості відповідача станом на 01.05.2010року складає 2487 грн. 55 коп., що підтверджується достовірними доказами. За таких обставин суд вважає, що підлягає до примусового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за використану теплову енергію. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу. На підставі викладеного,

Outcome: approved