Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду яку вона понесла на додаткове медичне обстеження в сумі 481 грн., на прооперування та придбання ліків 3516 грн. 77 коп., на проїзд до лікувальних та медико-діагностичних закладів 302 грн. 09 коп., на посилене харчування 666 грн. 13 коп., 400 грн. різницю вартості велосипеда, а також 5000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що 25 січня 2007 року [PERSON] керуючи автомобілем здійснив на неї наїзд, внаслідок чого їй заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за що 24.04.2007 року відповідача вироком Полонського райсуду засуджено за ч.1 ст. 135, та ч.1 ст. 286 КК. В послідуючому рішенням названого суду від 31.07.2007 року з відповідача було стягнуто завдану їй шкоду. Однак після поставлення судового рішення вона продовжувала лікуватись, їй було зроблено дві операції, тому відповідач повинен відшкодувати ці витрати і моральну шкоду. Також зазначила, що [PERSON] не сплатив їй присуджених попереднім судом 350 грн. грошової компенсації за пошкоджений при дорожньо-транспортній пригоді велосипед, який вона купила за 750 грн., тому просила стягнути 400 грн. різниці вказаних сум коштів. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що він погоджується сплатити приблизно 800 грн. витрат які дійсно [PERSON] понесла на лікування, та такі підтверджуються документально. Не визнав вимогу про стягнення моральної шкоди, так як рішенням попереднього суду з нього вже стягнута така шкода. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що внаслідок скоєння відповідачем згаданих злочинів, позивачка отримала тілесні ушкодження, та несла витрати на лікування, які їй були відшкодовані рішенням суду від 31.07.2007 року. Однак після цього [PERSON] протягом 2008-22010 років продовжувала курс лікування амбулаторно та стаціонарно в Полонський центральній районній лікарні, Хмельницькій обласній лікарні, зокрема її було двічі прооперовано. Лікування позивачки у згадані періоди повязане з наслідками отриманих нею травм під час ДТП, вчиненого [PERSON], що стверджується висновком судово-медичної експертизи № 436 від 25.06.2010 року. Відповідно з ч.1 ст.1166, та ч.2 ст. 1187 ЦК України відповідач є відповідальним за завдану [PERSON] матеріальну шкоду. Визначаючи суму грошового відшкодування названої шкоди суд виходить із наступного. Згідно ст. 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається із медичних карток стаціонарного хворого, та відповіді головного лікаря Полонської ЦРЛ, після постановлення попереднім судом рішення (31.07.2007 року) [PERSON] знаходилась на лікуванні в такі періоди: з 19.02. по 03.03.2008 року; з 25.03. по 3.04.2008 року; з 12.05. по 23.05.2008 року; з 18.06. по 28.06.2008 року; з 17.11. по 1.12.2008 року; з 2.12. по 19.12.2008 року; з 24.02. по 7.03.2009 року; з 3.02 по 10.02. 2009 року; з 7.05. по 10.08.2009 року; та з 22.07. 2010 року. Згідно наданих позивачкою документів на придбання ліків у вказані періоди часу, тобто коли [PERSON] фактично лікувалось нею за підрахунками суду витрачено 1845 грн.03 коп. Крім цього позивачка несли витрати на поїздки до лікувальних закладів в м. Хмельницький, а також в м. Дніпропетровськ для вирішення витання щодо встановлення для неї групи інвалідності у звязку з отриманою при ДТП травмою. Ці витрати на думку суду також повинні підлягати відшкодуванню для [PERSON] з відповідача, і становлять 277 грн. 05 коп. Відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, через понесені нею фізичні і душевні страждання у зв'язку з ушкодженням здоровя, зокрема перенесенням двох медичних операцій. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, тривалості лікування, та інших обставин, які в даному конкретному випадку мають істотне значення, який має становити 3000 грн. Суд не знаходить підстав прийняти до уваги надані позивачкою про придбання нею ліків і медикаментів наступні документи: квитанцію про оплату 13.03.2009 року 400 грн. як добровільне пожертвування Хмельницькій міській лікарні; від 7.02.2008 року чеки ПМП «Ніка» на суми 56 грн. та 26 грн.; чеки від 30.01.2009 року на суму 86.90 грн.; від 1.10, 31.08, 24.09., 5.11. 2007 року на суми 32.44, грн., 66.88 грн., 28.80 грн., 8.80 грн., 27.50 грн., 10.50 грн., 6 грн.; накладні від 14.12., 27.10 2007 року на суми 308,55 грн., 25 грн.; чеки від 16.06., , 11.06., 13.06., 5.06. 15.05. 2008 року на суми 116,22 грн., 37.75 грн., 132.55 грн., 120,25 грн., 91.50 грн., 132 грн.; накладні від 29.01., 17.07. 2008 року на суми 122,50 грн., 70,45 грн. Як вбачається із медичних даних у вказані періоди часу [PERSON] не лікувалась, а тому викликає сумнів, що саме вона купувала ліки за названими чеками і накладними, та що ці ліки мають відношення до лікування травми отриманої позивачкою при ДТП. [PERSON] не надала достовірних доказів про те, що їй через хвороби було призначено покращене харчування. Не вбачається призначення такого харчування також із даних медичних карток стаціонарного хворого (позивачки), зокрема із листків лікарських призначень. Тому суд не знаходить підстав відшкодовувати для [PERSON] витрати понесені нею на придбання продуктів харчування згідно наданих нею накладних. Рішенням суду від 31.07.2007 року вирішено питання щодо відшкодування позивачці компенсації за пошкоджений при ДТП велосипед, який не являвся новим. [PERSON] заявила вимогу про стягнення з [PERSON] 400 грн., виходячи із вартості купленого нею нового велосипеда в сумі 750 грн. при цьому без врахування проценту зносу. Тому суд відмовляє позивачці у задоволенні такої її вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial