Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

25 серпня 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом продажу належного відповідачу автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказав, що відповідно до кредитного договору №hat0AN00020008 від 05.12.2005 року відповідач отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 66506,41 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.12.2012 року. Позивач свої забовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач свої забовязання належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості в сумі 58762,08 гривень. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором сторони 05.12.2005 року уклали договір застави рухомого майна. За цим договором відповідач надав в заставу автомобіль марки «DAEWOO», моделі «NEXIA», рік випуску - 2005, тип транспортного засобу легковий седан-В, № кузова/шасі XWB3D31UD5А051994, реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності. На порушення вимог чинного законодавства та вимог кредитного договору відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» не передав. У судове засідання представник позивача не зявився, просив розглянути справу за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку у разі неявки відповідача, про що подав заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Беручи до уваги заяву представника позивача, перевіривши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 05.12.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №hat0AN00020008, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 66506,41 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.12.2012 року (а.с.8-10). [PERSON] у порушення норм чинного законодавства та умов договору свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала і станом на 05.08.2010 року утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 58762,08 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.7,8). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05.12.2005 року ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] уклали договір застави рухомого майна за № hat0AN00020008. За цим договором відповідач надав в заставу автомобіль марки «DAEWOO», моделі «NEXIA», рік випуску - 2005, тип транспортного засобу легковий седан-В, № кузова/шасі XWB3D31UD5А051994, реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності (а.с.10-12). Відповідно до ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За ч.1 ст.589 ЦК України, яка передбачає правові наслідки невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» вiд 02.10.1992 року №2654-XII за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частиною 1 ст.591 ЦК України передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 23 договору застави встановлено, що звернення стягнення на Предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з додержанням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів, перерахованих у цьому пункті, зокрема: шляхом продажу заставодержателем Предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця (а.с.12). Згідно п.4 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вiд 18.11.2003 року \~№1255-IV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, яка передбачає і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач має право звернення стягнення на предмет застави, з реалізацією предмета застави шляхом його продажу з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. На підставі ст.ст.256,530, ч.1 ст.572, ч.1 ст.589, ч.1 ст.590, ч.1 ст.591, ст.1054 Цивільного кодексу України, ст.19 Закону України «Про заставу» вiд 02.10.1992 року №2654-XII, ст.ст.25,26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 року \~№1255-IV,

Outcome: approved