Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

Позивач 19 травня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 жовтня 1994 року до 16 травня 1994 року. Від спільного подружнього життя з ним вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Тому, вона змушена була звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 600 гривень щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не зявилась. Про день, місце та час судового засідання сповіщений належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення. До суду надіслала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи провести за її відсутності. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, шо позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 22 жовтня 1994 року (а.с.4). 16 травня 2007 року шлюб між ними розірвано, про що у Ленінському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено запис за №282 (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає разом з матірю (а.с.7), і перебуває на її утриманні. Батько матеріальну допомогу на утримання сина надає не регулярно. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати щомісячно з відповідача в судовому порядку аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 600,00 грн., починаючи з 19 травня 2010 року і до повноліття дитини, тому що відповідач, будучи батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. Через те, що позивачка в силу ст.4 Декрету КМУ «Про держане мито» та п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то в силу ст.88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved