Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 30 червня 2009 року приблизно о 17:10 год. відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись по вул. Комарова м. Павлограда, не прийняв мір по зниженню швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на позивача завдавши йому тілесні ушкодження. У зв'язку з тим, що зазначеними діями позивачу було завдано моральну шкоду, він просить суд стягнути на його користь в рахунок її відшкодування з [PERSON] - 47450 грн., та з ВАТ УСК «Дженералі Гарант» - 2550 гри. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав суду пояснення що відповідають змісту позовної заяви. Представник позивача суду пояснив, що позовні вимоги обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному розмірі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнив свої пояснення, позов не визнав оскільки позивач не визнає отримання від нього відшкодування шкоди у розмірі 1140 грн., вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнає частково, розмір відшкодування моральної шкоди вважає завищеним. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. 30\~червня 2009\~року приблизно\~о 17:10\~год.\~відповідач - [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись по вул. Комарова м. Павлограда, не прийняв заходів по зменшенню швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на позивача завдавши йому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. За зазначеними обставинами, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. відповідача було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.І ст.286 УК України (а.с.6-8). Внаслідок отримання тілесних ушкоджень, позивачу, згідно з довідкою МСЕК від 22 лютого 2010 року, було встановлено другу групу інвалідності (а.с.13). Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.05.2009 року (а.с.35) на час вчинення [PERSON] зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, між ним та відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Днералі Гарант», діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно страхового акту від 26 березня 2010 року ВАТ «Дженералі Гарант» сплатило позивачу 3871,21 грн. в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди (а.с.16), однак завдана позивачу моральна шкода відшкодована не була. Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ч.2\~ст.1187\~ЦК України,\~шкода завдана\~джерелом підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі володіє\~транспортним засобом,\~механізмом,\~іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п.1 ч.І ст.1188 ЦК України, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому зазначеним законом порядку оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП, життю, здоров'ю, майну третьої особи, також моральну шкоду потерпілому. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає : у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Суд вважає,\~що внаслідок\~злочинних дій\~відповідача [PERSON]\~позивачу було\~завдано моральну\~шкоду,\~яка полягає\~у фізичному\~болю та\~стражданнях яких\~він зазнав\~у зв'язку\~з каліцтвом\~(а.с.9).\~Тому виходячи\~з принципу\~розумності і\~справедливості,\~з урахуванням\~глибини моральних\~страждань,\~суд вважає,\~що на\~користь позивача\~в рахунок\~відшкодування моральної\~шкоди необхідно\~стягнути -\~17550\~(сімнадцять\~тисяч п'ятсот\~п'ятдесят)\~грн.\~,\~з яких\~з [PERSON]\~-\~15000\~(\~п'ятнадцять\~тисяч)\~гри.,\~та з [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» - 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. Суд вважає, що позивач не виконав вимоги ст.60 ЦПК України, відповідно до якої „кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень" та не надав суду доказів, які б в повному обсязі підтверджували завдання йому моральної шкоди у зазначеному у позові розмірі. Суд вважає, що відповідач [PERSON] також не виконав вимоги ст.60 ЦПК України, та не надав суду доказів, які б підтверджували передачу ним позивачу в рахунок відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 1140 грн. Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача - [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: partial