Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-23 00:00:00

В серпні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві зазначено, що 25 грудня 1999 р. позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який на теперішній час розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку не приймає участі у матеріальному утриманні сина. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка [PERSON] просила позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі % частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2010 р. і до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що син [PERSON] знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні останнього. При цьому зазначала, що [PERSON] є працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному в позовній заяві. Враховуючи наведене, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі У4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду-21 серпня 2010 р., і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, в розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], та позивачка [PERSON]., [INFO], з 25 грудня 1999 р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого виконкомом Прибужанівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області 14 жовтня 2002 р. (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано. Розлучення зареєстровано в органах реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що 08 вересня 2010 р. було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Згідно довідки виконавчого комітету Прибужанівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області за №905 від 09 серпня 2010 p., позивачка [PERSON] та її малолітня дитина зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що фактично малолітня дитина знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач у добровільному порядку взагалі не приймає участі у утриманні дитини (вказана обставина відповідачем в судовому засіданні не спростовувалось). Ч.З ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.З ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є працездатною особою, працює у Вознесенській виправній колонії №72 на посаді молодшого інспектора, має дохід, який у період з березня 2010 р. по серпень 2010 р. становить 7 501 (сім тисяч п'ятсот одна) грн. 17 коп., тобто має постійний заробіток, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні останній немає, тому відповідно до вищезазначеної норми, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком малолітній дитині [PERSON], [INFO], зобов'язаний до утримання дитини та має можливість сплачувати аліменти, тому суд вважає можливим визначити їх в розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. За правилами ст.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на утримання дитини, в якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що таким договір між сторонами не укладався, тому, при вищезгаданих обставинах з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання дитини на користь позивачки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення позову - 21 серпня 2010 р. і до досягнення ним повноліття. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved