Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості з виплат державної соціальної допомоги як дитині війни. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до ст. 1 Закону України №2195- IV від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни (даті за текстом - Закон). Згідно ст. 6 Закону з 01.01.2006 року, їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2006-2007 роках така допомога не виплачувалась, а протягом 2008-2009 років - не в повному обсязі - лише у розмірі 10% мінімальної пенсії за віком. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 - VI від 18.11.2004 року державної соціальної допомоги за період з 2007 - 2009 року у розмірі 3126,4 грн.; стягнути з відповідача судовий збір та виплати на ІТЗ. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Керівник УПФУ м. Енергодар надав заперечення, відповідно до яких позовні вимоги не визнати, просить суд розглянути справу у їх відсутність. Зазначає, що позивач є «учасником війни», з заявою про нарахування соціальної пільги, як «дитині війни» не звертався, то й підстав для нарахування пільги не має. Дослідив матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне Ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так рішенням суду від 30.07.2009 року позовні вимоги були задоволені. Рішення набрало чинності. Ухвалою Еергодарського суду від 09.08.2010 року рішення було скасоване за ново виявленими обставинами, з тих підстав, що не було предметом дослідження суду ті обставини, що позивачка є учасником війни, та отримує соціальну допомогу як учасник війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», «дітям війни» (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним Із законів. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено, оскільки позивачка є «учасником війни», отримує соціальну допомогу за її вибором, та законом не передбачено права на другу соціальну допомогу.

Outcome: dismissed