Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із цим позовом стверджуючи, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» він відноситься до категорії громадян з правовим статусом «діти війни» і відповідно ст. 6 цього Закону має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що таке підвищення до пенсії з 2006 року по 2009 рік йому не виплачувалось, просить визнати дії відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області неправомірними та зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги з урахуванням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме: 30% мінімальної пенсії за віком за вищевказаний період. В судове засідання позивач не зявився, проте подав заяву в якій підтримав свій позов і просить його задовольнити, а справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав заперечення, відповідно до якого позов не визнав і пояснив, що при визначенні права на пенсію, Управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області керується Законом України «Про соціальний захист дітей України» від 18.11.2004 року. Згідно ст.б цього Закону «дітям війни» пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 7 фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення пенсій та підвищень, передбачених Законом України „ Про соціальний захист дітей війни здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 „Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", єдиного нормативно- правового акту, який регулює дані відносини. Відповідно до ч, 2 ст„95 Конституції України виключно Законом про Державний Бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно плі, 3, 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України, управління отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі про державний бюджет України чи рішення про місцевий бюджете Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що управління Пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом про Державний бюджет. Стаття 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни згідно з якою дітям війни виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни що діє, але як видно зі змісту даної норми Закону не передбачає яким саме органом (Пенсійним фондом України або іншим органом), за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення та виплата підвищення пенсії. Стаття 7 вищевказаного Закону трактує: „Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України ". Тобто Законом України „Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України , який затверджує Кабінет Міністрів України. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення „Про Пенсійний фонд України ", здійснює свої повноваження на підставі п. 15 Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Управління ГІФУ у Бер ш адському районі здійснює свої повноваження по ефективному використанню коштів Пенсійного фонду України. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибуткової частиною бюджету ГІФ джерел і відповідно до конкретних-напрямків витратної частини бюджету Пенсійного фонду України, бюджет ПФУ щорічно затверджується Кабінету Міністрів України. П.9 Положення „Про Пенсійний фонд України " визначає вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Дослідивши наявні у справі матеріали і давши їм належну юридичну оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований, але підлягає до задоволення частково із наступних підстав: Судом встановлені такі факти: Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» [PERSON] відноситься до категорії громадян з правовим статусом «діти війни» і відповідно ст. 6 цього Закону має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до пояснень [PERSON], викладених у позовній заяві та заперечення, наданого Управлінням Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області, позивачеві щомісячна державна соціальна допомога за період з 2006-2007 р.р. виплачена не в повному обсязі, з порушенням вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Враховуючи те, що позивачем подано позовну заяву 27.07.2010 року, то з математичного розрахунку видно, що право на оскарження неправомірних дій відповідача він має з 27.07.2007 року, а тому в іншій частині позову необхідно відмовити. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

Outcome: partial