overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з даною заявою, в якій просила встановити той факт, що вона є племінницею [PERSON], яка померла 7 листопада 2009 року. Встановлення даного факту потрібне для оформлення спадкових прав. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала. Перша Миколаївська державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила, надала суду заяви про розгляд справи у його відсутність. Заперечень проти зави не має. Враховуючи, що для встановлення факту немає потреби особистих поясненнях учасників процесу, які не зявились, суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно свідоцтва про народження III ФП № 362399 [PERSON] народилась 10 вересня 1929 року в п. Єланець Єланецького району Миколаївської області. Її батьками є: матір - [PERSON], батько - [PERSON]. На підставі свідоцтва про одруження від 11 січня 1953 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], обом присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження ДК № 216840 [PERSON] народилась 01.10.1953 року, її батьками є: матір - [PERSON], батько - [PERSON]. Протягом життя [PERSON] тричі укладала шлюби у звязку з чим її прізвище змінювалось з початку на Бурковецьку, згодом на Щербіцьку, а з 06 липня 2007 року - на [PERSON]. 09 січня 2001 року мати заявниці [PERSON] померла. [PERSON] померла 07 листопада 2009 року. Обставини часткового збігу по-батькові матері заявниці та [PERSON], факт їх сумісного проживання та ведення господарства а також пояснення свідків [PERSON],[PERSON] та [PERSON] дають суду підстави вважати обґрунтованими доводи заявниці про те, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, а, відповідно заявниця є племінницею [PERSON] За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця. В об\-ґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної до\-помоги належним чином. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суду не відомо. В попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав. Враховуючи, що в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази, що є в справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідно\-сини. Сторони перебували у шлюбі з 19 листопада 2004 року від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення пов\-ноліття. Доводи відповідача проти позову є безпідставними, а тому не можуть вплинути на висновки су\-ду у справі. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачів, просила визнати дійсним укладений між сторонами 09 квітня 1996 року договір № 20 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що свої зобовязання за договором сторони виконали в повному обсязі. Представник позивачки у судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідачі та третя особа - Південна товарна біржа - в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду ; невідомі. Зважаючи на те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, і немає потреби в особистих поясненнях учасників процесу які не зявились, суд ухвалив і розглядати справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 квітня 1996 року на біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» в м. Миколаєві між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені j та від імені неповнолітньої дочки [PERSON], укладений договір № 20 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], раніше належної відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло № 169/3 від 02.04.1996 року, зареєстрованого в КП ММ БТІ від 05.04.1996 року за № 18992. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, позивачка передала відповідачам грошову суму - один мільярд сімдесят два мільйони карбованців, а відповідачі передали позивачці вказану квартиру у власність. В подальшому сторони, які виконали угоду, ухилились від її нотаріального посвідчення. До цього часу договір ніким не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української PCP за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов - задовольнити. В силу ст: 88 ЦПК України судові витрати сплачено при подачі позову. На підставі частини 2 статті 47 ЦК Української PCP, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачів, просила визнати дійсним укладений між сторонами 11 грудня 1995 року договір № 3224 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що свої зобовязання за договором сторони виконали в повному обсязі. Позивачка у судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, решта відповідачів та третя особа - Південна товарна біржа - надали суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позов визнають. Зважаючи на те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, і немає потреби в особистих поясненнях учасників процесу які не зявились, суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив насту пні факти та відповідні їм правовідносини. 11 грудня 1995 року на Південній товарній біржі в м. Миколаєві між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діяв від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] укладений договір № 3224 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], раніше належної відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1995 року, зареєстрованого в КП ММ БТІ від 28.04.1995 року. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, позивачка передала відповідачам грошову суму - сто мільйонів карбованців, а відповідачі передали позивачці вказану квартиру у власність. В подальшому сторони, які виконали угоду, ухилились від її нотаріального посвідчення. До цього часу договір ніким не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української PCP за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов - задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачено при подачі позову. На підставі частини 2 статті 47 ЦК Української PCP, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до Великомихайлівської селищної ради Одеської області про визнання права власності на самовільне будівництво. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що позивачу згідно договору купівлі-продажу серії ААА № 472888 від 19.10.1996 року належить квартира [ADDRESS]. Для покращення житлових умов позивач до квартири прибудувала кімнату площею 28м2 та гараж площею 32,5 м2 які не були належним чином оформлені, у зв язку з чим в даний час неможливо отримати свідоцтво про право власності. В теперішній час позивач не має можливості внести зміни в технічний паспорт на квартиру та зареєструвати добудови до квартири в Великомихайлівському бюро технічної інвентаризації, з причини відсутності дозволу на будівництво, проекту, відповідних погоджень, оскільки проведені ним добудови вважаються самочинним будівництвом. Тому, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на самочинно прибудоване приміщення, а саме: кімнату площею 28 м2 та гараж площею 32,5 м2 до квартири [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти позовних вимог. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходив зі слідкуючого: Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 376 Цивільного Кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може б)ти за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги мають бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON], який проживає в [INFO] на її користь аліменти на повнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 (третини) його заробітку щомісячно до закінчення коледжу або до досягнення 23 років. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] відповідач по справі, є батьком [PERSON]. До травня 2010 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Однак, син [PERSON] навчається у приватному вищому навчальному закладі І рівня акредитації «Рівненський економіко-гуманітарний та інженерний коледж», термін навчання до 06.07.2012 року, навчання платне 4000 грн в рік, стипендії не отримує, гуртожиток платний 170 грн. у місяць, а тому просить стягувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжується навчатися. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн. та судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, вона перебуває у шлюбі з відповідачем, але фактично сторони шлюбні сосунки не підтримують. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та посилаючись на ті самі підстави, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт наявності передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку(доходу)батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач повинен утримувати дитину, тому суд вважає можливим визначити 1/4 частину його заробітку, як аліменти на її утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований 22.04.2000 відділом РАГС виконкому Кіровської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №88. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON],[INFO] Шлюбні стосунки між сторонами припинені, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо з квітня 2010 року. Сімейне життя з відповідачкою не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сімя розпалася остаточно, примирення з відповідачкою не можливе, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Спір майнового характеру врегульований. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 22.04.2000 відділом РАГС виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №88. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та, посилаючись на ті самі підстави, просить їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, донька буде проживати з позивачем, спір майнового характеру врегульований. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими факти: припинення шлюбних відносин між сторонами, суперечності спільного життя та збереження шлюбу інтересам позивача та їх дитини. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, досягли домовленості щодо проживання дитини, що говорить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повнолітнього віку. Позов обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем шлюб був зареєстрований 21.07.2006 року.-Від шлюбу народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Зараз з відповідачем однією сім'єю не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання дитини. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем позов визнаний у повному обсязі, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод й інтересів інших осіб, у зв'язку з чим суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем позову і задовольнити вимоги позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

АТ «Банк «Фінанси та Кредит», звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №Ф1-07/4955-230 від 11 грудня 2007 року у сумі 56863,43 гривні. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №Ф1-07/4955-230 за яким він отримав кредит у сумі 48460 грн. зі строком повернення до 05 грудня 2012 року. Внаслідок неналежного виконання зобовязання за кредитним договором станом на 12 березня 2010 року у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 56863,43 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 11 грудня 2007 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Ф1-07/4955-230, за яким він отримав кредит у сумі 48460 грн. зі строком повернення до 05 грудня 2012 року. З моменту отримання кредиту відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачував частково, внаслідок чого станом на 12 березня 2010 року у відповідача утворилася заборгованість по кредиту у сумі 34443,75 грн. та по відсоткам у сумі 3702,36 грн. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф). Відповідно до п.6.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Сума нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків становить 3702,36 грн. Таким чином станом на 12 березня 2010 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 56863,43 грн. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 56863,43 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2010 р., якою частково задоволені позовні вимоги, посилаючись на порушення судом матеріального закону. У позові [PERSON] просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити як дитині війни соціальну допомогу до пенсії за період з 1 квітня 2006 по 31 грудня 2006 р., з 1 липня по 31 грудня 2007 р., з 1 травня по 31 грудня 2008 р. згідно ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Постановою суду відмова відповідача у здійсненні виплати допомоги визнана незаконною, його зобовязано здійснити перерахунок та виплату допомоги до пенсії з 09.07.2007 р. пo 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2009 р., в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». В решті вимог - відмовлено. Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача повинна бути частково задоволена, а постанова суду змінена в звязку із слідуючим. Матеріалами справи встановлено, що за ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - позивачка відноситься до категорії «діти війни». Статею 6 Закону передбачено її право, починаючи з січня 2006 р., на підвищення розміру пенсії, яку вона отримує за віком, на 30% мінімальної пенсії за віком. Всупереч вимог ст. 22 Конституції України та ст. З зазначеного спеціального Закону, згідно яких соціальні гарантії дітям війни не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, - дія ст.6 Закону державними органами незаконно призупинялась, а відповідач незаконно відмовляв у нарахуванні позивачці соціальної допомоги, в той час як з січня 2006 р. усі діти повинні були отримувати автоматично без письмових звернень надбавку до пенсій. З таких підстав районний суд вірно визнав дії відповідача неправомірними та зобовязав його здійснити перерахунок пенсії позивачці. Разом з тим, районний суд вийшов за межі позовних вимог та помилково зазначив кінцевий термін виплат 31.12.2009 р., оскільки, по-перше, вимога заявлялась позивачкою про виплату допомоги по 31.12.208 р., а не по 31.12.2009 р., а. по-друге, з 01.01.2009 р. позивачка на обліку у відповідача вже не перебуває за її власним бажанням та письмовою заявою (а.с. 19). За таких обставин зазначена у постанові дата - 31.12.2009 р. підлягає зміні на дату 31.12.2008. з ухваленням нового судового рішення згідно ст. 309 ЦПКУ. Доводи відповідача у скарзі про невідповідність висновків суду нормам матеріального та процесуального закону не можуть заслуговувати на увагу, оскільки протирічать Основному Закону - Конституції та спеціальному, про що зазначено вище.

Outcome: partial