Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

9 червня 2008 року Балтська міська рада Одеської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] якому просить зобовязати іх звільнити житлове приміщенням саме житловий будинок в м. Балта Одеської області по провулку Коритнянському,30,доповнивши в послідуючих судових засіданнях також вимогою виселення їх з цього ж житлового будинку. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує слідуючими підставами: - поскільки [PERSON] проживав у вказаному житловому будинку разом із своєю сімєю,а саме дружиною та двома різнополими дітьми на житловій площі 20,2 м.кв. || тому згідно рішенням позивача від 28 травня 2004 року був взятий на квартирний облік по спискам виконкому Балтської міської ради,який забезпечений житлом нижче встановленого рівня, являється участником бойових дій в Афганістані,в чергу для першочергового отримання житла; п.20 рішення виконкому Балтської міської ради від 18 жовтня 2007 року,- відповідачу [PERSON],як особі яка потребує покращання житлових умов, разом із сімєю надана 3-х кімнатна квартира №30 в новозбудованному 5-ти поверховому будинку,розташованному по вул.Ломоносова,20-А,житловою площею 33,8 м.кв.загальною 56,7 м.кв.,*'; при умові заключення договору з Балтською міською радою про здачу в комунальну власність міської громади житла,яке вони займають для подальшого розподілу; відповідно до Наказу держком України по ЖКГ №24 від 1 червня 1995 року,яким затверджено Тимчасове положення про порядок передачі громадянами житла,що перебуває у їх приватній власності,органу,який здійснює поліпшення житлових умов4,- 29 жовтня 2007 року всі відповідачі надали до Балтської міської ради заяву про згоду на передачу в комунальну власність належного їм житла,та 29 жовтня 2007 року був підписаний відповідний договір,і рішенням №579-У від 2 листопада 2007 року, будинок по провул. Коритнянському №30 прийнятий в комунальну власність міської громади; сімї [PERSON] виданий ордер на вселенння в надану квартиру,вони вселилися та проживають в ній. Але після цього вказаний житловий будинок сімя не звільняє,що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаними вимогами. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не зявлялися,хоча були належним чином неодноразово повідомлені про що свідчать відмітки в викликах до суду(л.с. ). Крім того в міській пресі було опубліковано виклик до суду всіх відповідачів,що підтверджується наданим примірником газети Народна трибуна(л.с. ). В судовому засіданні відповідач [PERSON],- позовні вимоги не визнав,та в своїх поясненнях,а також в письмових поясненнях на позов ( л.с. ) вважає,що в даному випадку необхідно враховувати норму забезпечення 13,65 м.кв. на одну особу,а житлова площа наданої квартири та будинку становить разом (33,8+20,2=54 м.кв.),а на 4-х осіб сімї необхідно 54,6 м.кв. (13.65*4=54.6). Відповідач [PERSON] також позов не визнала з вищевказаної підстави [PERSON],та крім того додатково вказала,що 3\\5 вказаного житлового будинку належить їй на праві особистої власності,який вона придбала згідно нотаріально посвідченого договору клтіівлі-продажу від 24 вересня 1986 року (л.с. ) до реєстрації шлюбу з [PERSON],який не мав права виступати стороною при заключенні договору про передачу будинку в комунальну власність,а також вказаний договір нотаріально не посвідчений. Крім того [PERSON] звернулася до суду із позовом до Балтської міської ради та [PERSON]В.в якому просить визнати недійсним договір про безоплатну передачу житла органу,який здійснює покращання житлових умов, з підстав вищевказаних. Позов [PERSON],- її колишній чоловік [PERSON],- визнає,погоджуючись з її доводами,а Балтська міська рада не визнає,вказуючи,що розірвання шлюбу,яке відбулося 24 жовтня 2008 року,та звернення до суду з цим позовом має на меті одночасно користуватися наданим житлом,та володіти вищевказаним житловим будинком,а також що позов не визнає з підстав вищенаведених,крім того пояснила,що житло надавалося в межах не нижче середнього рівня забезпеченності по Одеській області,яка становить 8,5 м.кв. на особу,що затверджено спільною постановою №378 від 17 вересня 1991 року виконкомом Одеської областної ради та президії ради федерації профспілок Одеської області. Суд враховуючи вищенаведені пояснення сторін по вказаним озовам,проаналізувавши надані суду письмові докази,пояснення свідків.- приходить до засновку,що позов Балтської міської ради Одеської області до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звільнення житлового приміщення та виселення,- вллється обгрунтованим,та підлягаючим задоволенню,і навпаки позов [PERSON] до Балтської міської ради , [PERSON] про гзнання недійсним договору про безоплатну передачу житла органу що здійснює гліпшення житлових умов,- не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Суд в судовому засіданні встановив: відповідно до п.20 рішення виконкому Балтської міської ради від 18 жовтня 2007 року,- відповідачу [PERSON],як особі яка потребує покращання житлових умов, разом із сімєю надана 3-х кімнатна квартира №30 ; - квартира надавалась при умові заключення договору з Балтською міською радою про здачу в комунальну власність міської громади житла,яке вони займають,що підтверджується відповідною заявою (л.с. ); відповідно до Наказу держком України по ЖКГ №24 від 1 червня 1995 року,яким затверджено Тимчасове положення про порядок передачі громадянами житла.шо перебуває у їх приватній власності,органу,який здійснює поліпшення житлових умов,- 29 жовтня 2007 року всі відповідачі надали до Балтської міської ради заяву про згоду на передачу в комунальну власність належного їм житла,яка підписана всіма повнолітніми членами сімї,в т.ч. [PERSON],та переданий правоустановчий документ на будинок (л.с. ); 29 жовтня 2007 року був підписаний відповідний договір,стороною в якому відповідно виступав не власник будинку,а [PERSON],як пояснила представник Балтської міськради,- поскільки квартира виділялась [PERSON],разом з тим суд вважає що це не може бути підставою для визнання договору недійсним,поскільки волевиявлення власника будинку зафіксоване у відповідній заяві на згоду передачі в комунальну власність належного їй будинку,заява написана від неї особисто на імя міського голови,а підписана всіма повнолітніми членами сімї (л.с. ),що не заперечує [PERSON]; рішенням №579-У від 2 листопада 2007 року, будинок по провул. Коритнянському №30 прийнятий в комунальну власність міської громади. Суд вважає,що в даному випадку нотаріальне посвідчення договору про передачу в комунальну власність належного їм житла,- не обовязкове,поскільки даний випадок врегульваний Тимчасовим положенням про порядок передачі громадянами житла,що перебуває у їх приватній власності,органу,який здійснює поліпшення житлових умов,затвердженням Наказом держком України по ЖКГ №24 від 1 червня 1995 року. До посилання відповідачів на ст.ст. 47,48 ЖК України,а саме,що необхідно було враховувати разом житлову площу як наданої квартири,так і будинку,яка разом не виходить за межі норми жилої площі на одну особу,і таким чином необхідно залишити будинок [PERSON],- суд відноситься критично,поскільки в ч.І ст.48 ЖК України вказано,що жилі приміщення надаються громадянам в межох норми жилої площі,але не менше розміру,який визначається КМУ і Федерацією профспілок України,а в даному випадку це в межах не нижче середнього рівня забезпеченності по Одеській області,яка становить 8,5 м.кв. на особу,що затверджено спільною постановою №378 від 17 вересня 1991 року виконкомом Одеської областної ради та президії ради федерації профспілок Одеської області. Суд констатує,що згідно договору купівлі-продажу від 24 вересня 1986 року 3\\5 частини вказаного житлового будинку належало [PERSON] на праві особистої власності,в яких проживала сімя [PERSON],- тому звільнення та виселення їх можливо тільки із 3/5 частин цього будинку.

Outcome: dismissed