Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача у якому вказала, що вона є вдовою гірника, який загинув в наслідок групового нещасного випадку на шахті «Україна» 07.07.2002 року, при виконанні трудових обов'язків. 11.06.2009 року їй була призначена пенсія по втраті годувальника. З червня 2009 року по травень 2010 року вона отримала пенсію по втраті годувальника у розмірі 13752,00 грн. Позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок її пенсії, але їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника з тих підстав, що пенсія їй була сплачена у повному обсязі. Просила суд зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії по втраті годувальника з червня 2009 року відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі на одного недієздатного члена родини - 50% пенсії за віком померлого годувальника, з урахуванням раніше сплачених сум. , У судове засідання, позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність за участю її представника. Просила задовольнити позовні вимоги. Представник позивачки підтвердив позовні вимоги позивачки, наполягав на задоволенні позову в повному обсягу. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи - ВВДФССНВ та ПЗУ, в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Просить задовольнити позов. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши надані сторонами розрахунки і інші письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти, та відповідні їм відносини. В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2002 року в наслідок нещасного випадку на виробництві помер чоловік позивачки [PERSON]. Заробіток якого був для його дружини [PERSON] основним джерелом засобів існування. Судом встановлено, що згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27.05.2009 року по справі №2-0-98/2009 був встановлений факт втрати позивачкою джерела існування після загибелі в шахті її чоловіка [PERSON]. Рішення суду набрало чинності. В червні 2009 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про переведення її із одного виду пенсії на інший - в зв'язку із втратою годувальника, згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 11.06.2009 року Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області позивачці було призначено пенсію в зв'язку із втратою годувальника в загальній сумі 1146,00 грн., згідно положень Закону України „Про пенсійне забезпечення", з урахуванням доплати, Л встановлена частиною 1 ст. 7 Закону України „Про підвищення престижності шахтарської праці. Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове держави пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбул визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового держави пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норми загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 цього Закону передбачено, що умови, норм та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпеченню Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначені статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванню визначено що особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, в зв'язку : інвалідністю, в зв'язку із втратою годувальника) призначається один з цих видів пенсії за вибором. Абзацом 2 п.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійні страхування» визначено що дружина померлого, яка втратила джерела засобів існування має право на отримання пенсії в зв'язку із втратою годувальника. Згідно пункту 8. ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництв та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Згідно із абзацом 4 ст. 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, як спричинили втрату працездатності" пенсія у разі смерті годувальника призначається виплачується згідно із законодавством. Згідно діючого законодавства, а саме: абзацу 2 пункту 15 розділу XV „Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (е редакції Закону України № 3108-ІУ від 17.11.2005 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України „Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, серед іншого, призначається і пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Згідно частини 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Згідно частини 1 ст. 7 Закону України „Про підвищення престижності шахтарської праці" членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, до пенсії у зв'язку із втратою годувальника на кожного непрацездатного члена сім'ї встановлюється доплата в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, за рахунок коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 862 затверджений порядок встановлення членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Згідно п 2 цієї постанови право на встановлення доплати до пенсії мають члени сімей (зазначені у частині третій статті 6 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці") шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, яким призначено пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Враховуючи вищевикладене, суд при розгляді і вирішенні даного спору застосовує норми України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які були чинними станом на 11.06.2009 року під час призначення позивачці пенсії в зв'язку із втратою годувальника. Позиція представника відповідача в частині безпідставності вимог позивачки грунтується виключно на твердженні, що діючий Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачає такого виду пенсії, як пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. З огляду на вищевказані норми закону, а також те що предметом судового розгляду є правомірність призначення пенсії в зв'язку із втратою годувальника, суд вважає цю позицію представника відповідача помилковою та такою, що не грунтується на вимогах закону. Посилання представника відповідача на те, що при визначенні розміру пенсії позивачки він правильно застосував положення Закону України „Про пенсійне забезпечення", є безпідставним і суперечить вимогам абзацу 2 пункту 16 розділу XV „Прикінцеві положення" Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-ІУ від 17.11.2005 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Таким чином суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо визначення позивачці розміру пенсії в зв'язку із втратою годувальника на підставі Закону України „Про пенсійне забезпечення" є протиправними, оскільки не відповідають вищевказаним вимогам закону, а тому позовні вимоги позивачки про перерахунок пенсії грунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі пункту 34 статті 4 Декрету КМУ "Про державне мито" від 21.01.1993 року суд зважає з необхідно звільнити відповідача від сплати судового збору. На підставі ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та

Outcome: approved