Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки про розподіл сумісного майна подружжя грошових коштів у розмірі 28\~321,35 доларів США та 24\~000 гривень. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], в обґрунтування вимог вказаних в позовній заяві пояснив. 25 липня 2003року позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб. Позивач є моряком закордонного плавання та працює на іноземних суднах по контракту. За його заявою працедавці перераховували гроші, які він заробив на розрахункові рахунки відповідачки в другому відділенні філії ПУМБ м. Маріуполя. На рахунку в даному банку , під час шлюбу були накопичені гроші у розмірі 28\~312, 35 доларів США. Крім того, під час шлюбу відповідачка уклала договір поруки та внесення внеску №379/10-ф2 з кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія», було відкрито депозитний рахунок з сумою вкладу у розмірі 24\~000гривень. В звязку з тим, що данні грошові вклади у іноземній валюті та в національній валюті були придбані під час шлюбу, представник позивача з посиланням на ст.. 69,70,71 СК України вважає ,що вони підлягають розділу, як сумісне майно подружжя у рівних частках. Просив позов задовольнити у повному обсязі ухвалити рішення , яким розділити у рівних частках грошові кошти, які є сумісною власністю подружжя у розмірі 28\~321,35 доларів США та 24\~000 гривень. Також просив стягнути з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати. Відповідачка [PERSON] та її представники адвокати [PERSON],[PERSON] позов визнали частково. позов не визнав . Підтвердили факт придбання сумісно подружжям [PERSON] грошових коштів в іноземній валюті у розмірі 28\~321,35 доларів США . Відносно поділу коштів у розмірі 24\~000гривень , позов не визнали. Відповідачка та її представник [PERSON] суду пояснили, що дійсно дані кошти знаходились на рахунку у кредитній спілці «Азовська кредитна компанія», але 02 квітня 2010року відповідачка на прохання позивача- Мармута М.Г., договір з кредитною спілкою розірвала, гроші з рахунку були зняті і вона усю суму грошей у розмірі 24\~000 гривень віддала позивачу. Підтвердити факт передачі грошей позивачу вона нічім не може. Так, як гроші знаходяться у позивача, відповідачка та її представники вважають, що ця сума грошей не підлягає розподілу, так як вона на даний час не існує. Просили позов задовольнити частково. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 25 липня 2003року, рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 18.05.2010року даний шлюб було розірвано. Під час шлюбу було відкрито розрахунковий рахунок на імя [PERSON] та [PERSON] у відділені №2 філії Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» в м. Маріуполі. На рахунку під час шлюбу було було накопичено суму у розмірі 28\~321,35 доларів США.(а.с.49-54) Також , під час шлюбу 03.03.2010року між кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] було укладено договір №384/10-Ф2 про внесення членом кредитної спілки на депозитний рахунок суми - 24\~000гривень. 02.04.2010 року договір було розірвано за ініціативою члена кредитної спілки [PERSON] та відповідно до умов даного договору їй було сплачено внесок у розмірі 24\~000 гривень, без оплати відсотків (а.с.44) Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п.30- рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України. У випадках коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. П.22 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року , передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.. 372 ЦК України. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України - доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків , показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Ст.. 58 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування - ст. 59 ЦПК України) Таким чином, посилання відповідачки та її представників на той факт, що кошти у розмірі 24\~000гривень, не підлягають розподілу, суд не може прийняти до уваги, так як відповідачка не довела суду той обставини, що цих грошей в неї не має і ,що саме позивач їх привласнив собі. Відповідно до ст.69 СК України- дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ст..70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Задовольняючи позов у повному обсязі, суд на підставі ст.. 88 ЦПК України стягує з відповідачки, пропорційно задоволеним вимогам позивача, понесені ним судові витрати по оплаті державного мита у розмірі 116гривень та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у розмірі 60 гривень

Outcome: approved