Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що з 1981 року вона була членом колгоспу «Радянська Україна» Оріхівського району Запорізької області, який в подальшому був переіменований у колективне сільськогосподарське підприємство «Україна». 19.04.1996 року КСП «Україна» було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЗП № 00393. На час реформування КСП «Україна» вона перебувала у членах цього господарства і вийшла з нього в 1999 році. Кожен член КСП «Україна» має право на земельну частку (пай) в розмірі 8,56 умовних кадастрових гектарів без виділу частки в натурі (на місцевості). У зв»язку з тим, що при звільненніз колгоспу у 1999 році вона не отримала сертифікат на право на земельну ділянку, а на теперішній час КСП «Україна» ліквідовано, 01.06.2010 року вона звернулася до землевпорядника Комишувахської селищної ради Оріхівського району, на території якої був колгосп «Україна», зпитанням про отримання земельного сертифікату, їй було повідомлено, що цим питанням займається [PERSON] райдержадміністрація. При зверненні до райдержадміністрації в відділі земельних ресурсів їй повідомили про відсутність підстав для видачі сертифікату через те, що її прізвища у списку на розпаювання колективних земель КСП «Україна» не має. В порушення вимог Указу про проведення паювання за нею не було закріплено земельної ділянки (паю) в умовних кадастрових гектарах, який визначається виходячи з грошової оцінки переданих в колективну власність сільськогосподарських угідь і ій не видано сертифікату на право на земельну ділянку (пай), в результаті чого на її ім»я не було оформлено відповідного сертифікату на право на земельну ділянку (пай). Невиділення їй, як члену колгоспу земельної частки (паю) порушує право на безоплатну передачу її частки у приватну власність. Через те, що її прізвище було помилково пропущено у списках на розпаювання земель КСП, прохає визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі 8,56 умовних кадастрових гектарів, без виділеня частки в натурі (на місцевості) на території Комишувахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області шляхом поновлення в списку, що доданий до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна» Оріхівського району Запорізької області та зобов»язати [PERSON] районну державну адміністрацію видати сертифікат на право на земельну частку (пай). Про те, що вона мала право на отримання земельної частки (паю) вона не знала, так яь була не обізнана в законах та дізналася про це випадково, так як була членом КСП «Україна» і багато років пропрацювала в ньому. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та прохає визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) у розмірі 8, 56 кадастрових гектарів, г також зобов'язати [PERSON] районну дежавну адміністрацію Запорізької області видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай). Представай к відповідача [PERSON] райдержадміністрації Запорізької області Не заперечує проти задоволення позову та прохає задовільнити позовні вимоги позивача. Третя особа: Комишувахська селищна рада Оріхівського району до суду направил: листа, в якому прохають розглянути справу у відсутність їхнього представник! підтримують позовні вимоги [PERSON] Заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матері а справи, судом було встановлено наступне. Згідно архівних довідок від 16.02.2010 року, виданих архівним відділом [PERSON] районної державної адміністрації Запорізької області, в книзі обліку трудовог стажу заробітку колгоспників колгоспу «Радянська Україна» смт.Комишуваха за 1981 - 1986 р значиться, що [PERSON] працювала телятницею; в книзі обліку стаж) заробітку колгоспників колгоспу «Україна», а з ЗО березня 1993 року колективно:, сільськогосподарського підприємства «Україна» за 1990 -1997 рік [PERSON] працював телятницею та дояркою; в книгах нарахування заробітної плати колективно: сільськогосподарського підприємства «Україна» Оріхівського району за 1998 - 1999 ріі значиться [PERSON] Згідно листа [PERSON] районної державної адміністрації від 01.07.2010 року, іг відповідно до рішення загальних зборів (зборів уповноважених) членів КСП «Україна Комишувахської селищної ради Оріхівського району, протокол № 1»а» від 10 лютого 19е: року, виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ЗП № 003 е. від 19 квітня 1996 року. Причина не внесення [PERSON] у список на право на земелью частку (пай) невідома. Згідно листа відділу Держкомзему у [PERSON] районі Запорізької області в:; 24.06.2010 року [PERSON] у книзі реєстрації сертифікатів на право ні земельну частку (пай), що видаються по КСП «Україна» відсутня. Позивач [PERSON] на момент розпаювання мала право на виділення їй земельно частки (паю), оскільки у відповідності до п. 2 Указу Президента України «Про порядої паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени КСП і в тохг числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому, відповідно до списку, що додається д< Державного акта на право колективної власності на землю. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Україна» отримало 1 квітня 1996 року. На момент отримання вказаного Державного акта позивач працювала : данному колективному сільськогосподарському підприємстві, та була членом КСП, але її не було включено до списку про право на земельну частку. У зв'язку із вказаним порушено право [PERSON] на земельну частку (пай) на момент розпаювання. Враховуючи, що розмір однієї земельної частки (паю) згідно сертифікатів станом на 19 квітня 1996 року по КСП «Україна» становив 8,56 умовних кадастрових гектарів, вона повинна була отримати земельну частку (пай) у такому розмірі. Згідно розяснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність». Відповідно до ч. З ст. 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. [PERSON] того, у відповідності до ст.261 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Так, представник позивача пояснив, що довіритель дізналася про порушення її права на земельну частку (пай) внаслідок юридичної необізнаності, лише в 2010 році, після чого і звернулася до суду. До того ж, згідно ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, і до винесення рішення ніким не заявлялася. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до частини 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж кодексу. Згідно з частиною 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене вище, розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачами позовної заяви не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved