Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.10.2006 року відповідно кредитного договору № 164/МК/2006- 840 [PERSON] було надано кредит в сумі 19\~500,00 доларів США, строком повернення 19.10.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 16 ,5 % на рік. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, був укладений договір іпотеки № МК 164/01 від 19.10.2006року, де предметом іпотеки виступало нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 53,4 кв.м. житловою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також було укладено договір застави товарів в обігу № МК 164/02 від 19.10.2006року, де предметом застави виступали згідно додатку до договору застави товари в обігу, жіночі блузки та спідниці в асортиментні, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Також з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, був укладений договір поруки від 19.10.2006року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до п. 3.3.1 - 3.3.4 кредитного договору відповідач повинен був щомісячно вносити черговий платіж. Але відповідачем не виконуються умови договору та станом на 06.07.2009рік виникла заборгованість в сумі 148\~594,34 грн.( сто сорок вісім тисяч п»ятсот дев»яносто чотири гривні тридцять чотири копійок), яка складається із заборгованості: заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом в сумі 2\~442, 73 грн., пеня за порушення строків платежів по кредиту в сумі 965,73 грн., пеня за порушення строків платежів по відсоткам в сумі 1\~414,00 грн., штраф за порушення строків повернення кредиту в сумі 1\~111,29 грн., заборгованість за кредитом в сумі 142\~660,56грн. У зв'язку з чим позивач просив суд стягнути солідарно на підставі п. 4.3.2., 4.3.3.,4.3.2. Кредитного договору з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 148\~594,34 грн., 1485, 94 грн. сплаченого судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу, та звернути стягнення на предмет застави на двокімнатну квартиру загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м.. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON], а також звернути стягнення на предмет застави на товари в обігу, а саме: жіночі блузи та спідниці в асортименті, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та які належать [PERSON]. [PERSON]К звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що дійсно 19.10.2006року між нею та банком був укладений кредитний договір, відповідно до якого вона отримала кредит в сумі 19\~500,00 доларів США терміном на 84 місяці, зі сплатою 16,5 % річних. В забезпечення зобов»язань по кредитному договору був укладений договір іпотеки, договір застави товарів в обігу, та договір поруки з [PERSON] Позивач вважає, що укладені договори є недійсними, оскільки при підписанні договору, позивач була запевнена працівниками банку, що договір відповідає всім вимогам законодавства та жодним чином не порушують її права, але пізніше з»ясувалось, що зазначений договір за своїм змістом не відповідає законодавству України. Так відповідно до ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір повинен містити порядок зміни і припинення дії договору, що не вбачається з кредитного договору від 19.10.2006 року № 164/МК/2006-840. Також в договорі не міститься жодних умов які б регулювали відповідальність банку за невиконання або неналежне виконання умов договору, не прописані право на заперечення на підняття відсоткової ставки та наслідки при яких позичальник відмовляється від підняття відсоткової ставки. Також банком порушені вимоги ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а саме: при видачі грошових коштів у іноземній валюті, банк повинен мати від Національного Банку України генеральну та індивідуальну ліцензію, тому використання іноземної валюти, як засобу платежу можливо при дотриманні суб»єктами господарських відносин імперативних вимог законодавства, щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії. Виконання грошових зобов»язань відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про національний банк України» повинні здійснюватись в національній валюті, гривні. У звязку з тим, що норми законодавства забороняють надання кредиту в іноземній валюті резиденту України для розрахунків з іншими резидентами України, та те що відповідачем не було отримано індивідуальної ліцензії для надання і одержання кредитів в іноземній валюті та використання іноземної валюти в Україні як засобу платежу, позивач вважає, що вони ж забороняють і отримувати такі кредити. За весь час користування кредитними коштами позивач постійно вносив платежі відповідно до графіку, тому вважає, що повинен повернути банкові 66055, 16 грн, що є залишком за тілом кредиту, з урахуванням сплачених по тілу та відсоткам платежів. Тому недійсність основного зобов»язання спричиняє недійсність правочину, щодо забезпечення, отже договір поруки, договір іпотеки та договір застави товарів в обігу слід визнавати недійсним оскільки вони є договорами, які забезпечують кредитний договір. У зв»язку з вище викладеним позивач просить визнати договори про надання кредиту від 19.10.2006року, іпотечний договір, договір застави та договір поруки від 19.10. 2006року недійсними. В судовому засіданні представник позивача за первиною позовною заявою та представник відповідач за обєднаною позовною заявою первинні позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити, проти задоволення позовної заяви, щодо визнання кредитного договору, договору іпотеки, застави та поруки заперечував, оскільки укладені договори з [PERSON], та зміст жодного з пунктів договорів ніяким чином не суперечать законодавству. Під час укладення даного договору [PERSON], самостійно обирала валюту в якій їй отримувати кредит. Оскільки відповідно до регламенту надання кредитів в рамках банківського продукту «Мікрокредит», кредити видавались як в іноземній валюті так і в гривні. Право вибору валюти кредитування залишалося за позичальником, [PERSON] діючи в своїх інтересах з метою отримання більш вигідної процентної ставки по кредиту обрала валютою кредитування долари США. Під час підписання вказаного договору та отримання кредиту збоку [PERSON] та її поручителя будь яких пропозицій про зміну пунктів договору не надходило. Відповідно до п.11.2.цього договору, вказаний договір набувє чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов»язань, тому банк не вимагає в односторонньому порядку розірвати кредитний договір, а лише стягнути солідарно з відповідачів кошти. Що стосується здійснення кредитних операцій в іноземній валюті, то відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Здійснення валютних операцій може мати місце на підставі генеральних чи індивідуальних ліцензій НБУ, як вбачається ст.5 Декрету КМ України індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Генеральні ліцензії надаються на здійснення валютних операцій, ще не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання, тому надання та одержання кредиту в іноземній валюті та сплати процентів за цим кредитом не потребує наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти як засобу платежу на території України жодною з сторін цього договору, отже банк та інші фінансові установи, які встановленому порядку отримали генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, мають достатні юридичні підстави та законне право для надання резидентам України кредитів в іноземній валюті. Крім того, Закон України регламентує порядок надання кредитів окремою статтею. Представник відповідача по первинній позовній заяві та представник позивача за обєднаною позовною заявою первинні позовні вимоги не визнала, позовну заяву, щодо визнання кредитного договору, договору іпотеки, застави та поруки підтримала, просила задовольнити. По первинній позовній заяві суду пояснила, що дійсно 19.10.2006 року між банком та [PERSON]К було укладено кредитний договір, відповідно до якого надано кредит в сумі 19\~500,00 доларів США до 19.10.2012 року зі сплатою 16,5 % річних. Також 19.10.2006 року в якості забезпечення зобов»язань щодо погашення кредиту були укладені договір іпотеки, договір застави, та договір поруки. Вважають, що укладений кредитний договір є недійсним, оскільки банк не маючи індивідуальної ліцензії не мав права видавати кредит в іноземній валюті. Відповідач [PERSON] за первинною позовною заявою, та третя особа за обєднаним позовом в судове засідання не з»явилась, причину неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, в порядку ст. 74 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а в задоволенні обєднаного позову, має бути відмовлено з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 164/МК/2006-840 відповідно до п. 1.1 цього договору відповідачу було надано кредит в сумі 19\~500,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 19.10.2012року. Згідно договору відповідач зобовязався кожного місяця сплачувати нараховані проценти та суму основного боргу . В забезпечення виконання усіх грошових зобовязань в повному обсязі позичальника, був укладений договір іпотеки № МК 164/01 від 19.10.2006року, де предметом іпотеки виступало нерухоме майно: двокімнатна квартира загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також було укладено договір застави товарів в обігу, де предметом застави виступали жіночі блузки та спідниці в асортименті, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Крім того, з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, був укладений договір поруки від 19.10.2006року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст.. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.. 1054, 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась сплати належних йому процентів. Через невиконання взятих на себе зобовязань станом на 06.07.2009рік у відповідача існує заборгованість по сплаті відсотків та суми кредиту у розмірі 148\~594,34 гривень, яка складається із : заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, які були нараховані відповідно до п.1.3.кредитного договору в сумі 2\~442, 73 грн., пеня за порушення строків платежів по кредиту в сумі 965, 73 грн, яка нарахована відповідно до п.8.2 кредитного договору, пеня за порушення строків платежів по відсоткам в сумі 1\~414, 00 грн, що нарахована відповідно до п. 8.1. кредитного договору, штраф за порушення строків повернення кредиту, в сумі 1\~111, 29 грн., яка нарахована відповідно до п.8.3. кредитного договору, заборгованість за кредитом в сумі 142\~660, 56 грн. Відповідно до п.5.1.3.

Outcome: dismissed