Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

В липні 2010 року позивач [PERSON] звернулася до Новомиргород ського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що 15 вересня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Син сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не дивлячись на свій обов'язок не надає матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку. В зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, яке наступить 21 березня 2026 року. Крім того просить суд стягнути з відповідача аліменти на її власне утримання в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку, а саме до 21 березня 2011 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю і просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 зазначеного Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 15 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу за актовим записом № 03 від 15.09.2007 року, виданого виконавчим комітетом Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження за актовим записом № 01 від 17.04.2008 р., виданого виконавчим комітетом Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. В даний час син сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідками про склад сімї за № 420 від 22.06.2010 року та довідкою № 421 від 22.06.2010 року виданих виконкомом Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не дивлячись на свій обовязок участі у вихованні дитини в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на її утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі у якому просить позивач. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України ) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно пояснень відповідача він має змогу надавати аліменти в розмірі 200 грн. на утримання позивача до досягнення їхнім спільним сином трирічного віку. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 22 липня 2010 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня предявлення позову, а саме з 22 липня 2010 року. Крім того, відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст.ст.81, 88 ЦПК України, судовий збір у розмір 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved