Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

23 квітня 2010 року позивачка звернулася до з позовом до [PERSON] та просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки -[PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у сторін народилася дочка : [PERSON], яка після народження постійно проживала разом зі сторонами за адресою:[ADDRESS]. Позивачка посилається, що батько - відповідач по справі дитиною не цікавиться, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню доньки, не приділяє їй належної уваги, не цікавиться станом здоров'я та розвитком дитини. Виходячи з інтересів дитини, а також у зв'язку з вирішенням різних питань, пов'язаних з долею дитини, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав, оскільки вихованням та утриманням дитини займається виключно мати. Позивачка зазначає, що жодних перешкод для належного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків ніхто і ніколи йому не чинив, останній умисно та усвідомлено ухиляється від їх виконання. Враховуючи вищенаведене позивачка просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи -Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та вважав за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи Органу опіки та піклування Солом'янською районної у м. Києві державної адміністрації, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що вони не забрали дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, іншим чином ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON], а матір'ю -[PERSON] (а.с.7). Встановлено, що батьки [PERSON] перебували до січня 2007 року у фактичних шлюбних відносинах. Встановлено, що з січні 2007 року позивачка та малолітня [PERSON] не проживають разом з відповідачем, оскільки останній вигнав їх з помешкання за адресою: [ADDRESS]. Встановлено, що протягом двох років відповідач іноді зустрічався з донькою. Проте, з квітня 2009 року жодного разу з дитиною не зустрічався та ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї доньки, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться духовним та фізичним розвитком дитини, не надає належної матеріальної допомоги, що підтверджується поясненнями позивачки в судовому засіданні, складеним висновком Органу опіки та піклування Солом'янської районної державної адміністрації у м.Києві. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS], що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 11 жовтня 2009 року (а.с.42). Згідно службової характеристики № 111 від 30 березня 2010 року та довідки про доходи [PERSON] вбачається, що позивачка з 18 жовтня 2010 року працює на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіккуріла», характеризується як відповідальний робітник, має високі моральні якості, спокійний та виважений характер, досягла значних успіхів у соціальній частині роботи, пов'язаної з проведенням різного роду заходів за участю дітей персоналу фірми, має стабільний дохід достатній для самостійного забезпечення родини (а.с.9-10). Згідно висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації № 10334/01 від 20 серпня 2010 року, було вирішено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищенаведене, суд вважає встановленим, що відповідач не виконує покладених на нього законом батьківських обов'язків щодо малолітньої доньки [PERSON], оскільки відповідач, як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріально доньку не забезпечує, долею дитини не цікавиться та не піклується. З огляду на викладене, оцінюючи наявні матеріали справи та пояснення сторін, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню державне мито у розмірі 8, 50 гривень та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 37, 00 гривень, а всього 45, 50 гривень.

Outcome: approved