Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

22.06.2010р. представник Херсонського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON]А про стягнення з нього витрат, пов'язаних з навчанням у розмірі 9993 грн 08 коп., та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог в частині витрат на комунальні послуги та енергоносії , понесених позивачем під час його навчання на денному відділенні в період з серпня 2008 року по березень 2009 року включно, посилався на те, що у цей період зазначені платежі позивачем на його утримання не здійснювались, оскільки він проживав на орендованій ним квартирі. У судових дебатах заявлений до нього позов визнав повністю та проти його задоволення не заперечував, просив суд про виплату сум, заявлених у позові частинами. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні, згідно наказу №135 о/с Херсонського юридичного інституту ХНУВС від 18.08.2007року, [PERSON] з 15 серпня 2007 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ і зарахований курсантом 1-го курсу Херсонського юридичного інституту ХНУВС. Відповідно до наказу Херсонського юридичного інституту ХНУВС від 03.04.2009 року №34 о/с [PERSON] було відраховано з інституту та згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів МВС за п.63 «ж» (за власним бажанням). Фактичні витрати, пов*язані з навчанням в Херсонському юридичному інституті ХНУВС [PERSON] склали 9993,08 грн.. (довідка від 03.04.2009 р..). Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у Херсонському юридичному інституті Харківського національного університету внутрішніх справ від 03.09.2007 року, яким відповідно розділу 3 передбачено підстави відшкодування фактичних витрат, проведених на підготовку фахівця у зазначеному навчальному закладі, підставою для відшкодування яких є дострокове розірвання договору у зв'язку із небажанням особи продовжувати навчання (п.3.1). Відповідно додатковій угоді № 1 від 04.04.2009 р. до договору про підготовку фахівця від 03.09.2007 р., укладеного між сторонами, відповідач [PERSON] зобов'язався суму фактичних витрат, понесених навчальним закладом на його навчання, - 9993 грн. 08 коп сплатити на протязі одного року шляхом погашення щомісячними платежами у розмірі не менше ніж 830 грн. Позивачем листом № 3/1367 від 13.01.2010 року було запропоновано Ку діну Д.А. добровільно виконати взяті ним на себе зобов'язання по відшкодування витрат на його навчання у сумі 9993 грн.08коп, по сплаті яких йому була надана відстрочка. [PERSON] добровільно фактичні витрати, пов'язані з утриманням в інституті, згідно вище зазначених угоди та договору, не відшкодовані, В судовому засіданні встановлено, що сума витрат відповідачем на момент розгляду справи в суді не відшкодована. Заперечуючи проти визначення суми витрат, понесених на оплату комунальних послуг та електроенергію позивачем, відповідач зазначені заперечення не обґрунтував та доказів неправомірності їх нарахування до суду не надав, проти того, що зазначені витрати складаються також із витрат на утримання приміщень, в яких проводиться навчання курсантів, не заперечував. Визнаючи пред'явлені до нього позовні вимоги в повному обсязі, відповідач просив суд про надання можливості сплатити суму фактичних витрат на його навчання, зазначену у позові, із розстроченням, проте зазначену вимогу суд задовольнити не може, оскільки зазначена вимога позивачем не заявлялася, а питання щодо відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, встановлення способу та порядку його виконання є процесуальним питанням, пов'язаним із виконанням судових рішень у цивільних справах. Ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.З ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved