overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення належності заповіту, вказуючи в заяві, що 02 травня 2007 року помер його батько [PERSON], після смерті останнього відкрилася спадщина. При оформленні документів на спадщину було встановлено, що в свідоцтві про народження заявника його прізвище зазначено як «Гродовчук» замість «Градовчук», чим допущено помилку і що стало підставою для звернення до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник та його представник підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Третьої Житомирської державної нотаріальної контори надіслав до суду лист про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували той факт, що заповіт підписаний їх батьком дійсно належить їх брату [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи, встановлено, що 02 травня 2007 року в с.Зарічани, Житомирського району помер [PERSON] (а.с.32). Згідно свідоцтва про одруження серії ЯТ №951919 виданого Житомирським міським бюро ЗАГС [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] і після шлюбу прізвище подружжя зазначено [PERSON] (а.с.10). В свідоцтві про народження серії ЯГ №840900 виданого сільським ЗАГС с.Зарічани Житомирського району 11 жовтня 1952 року - 19 вересня 1952 року народився [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Житомирського району №346 від 18 березня 2010 року [PERSON], [INFO] є уродженцем [INFO], батьками якого є [PERSON], [INFO] та [PERSON], 1928 р.н (а.с.17). Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини після померлого 02 травня 2007 року [PERSON], батька заявника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] та призначення опіки зазначивши, що вона є його рідною тіткою, страждає на психічне захворювання і потребує опіки. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, а також зазначив, що його рідна тітка [PERSON] страждає на психічну хворобу у звязку з чим не може самостійно приймати рішення і просив визнати [PERSON] недієздатною та призначити його опікуном над нею. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Ленінського району м. Харкова вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON] та можливість [PERSON] бути над нею опікуном. Суд вислухавши думку заявника та представника зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася 28 травня 1958р. в сел. Канаскино Каргасокського району Томської області, отримує пенсію, як інвалід 1-ї групи з дитинства, інвалідність встановлено безстроково. (а.с. 7, 13). Як вбачається з копій свідоцтв про народження, [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами (а.с.12-13), а заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON], тобто [PERSON] приходиться йому тіткою (а.с. 6, 11). Рішенням Березівського районного суду Красноярського краю РФ від 11.12.2001р., [PERSON] визнано недієздатною, та над нею встановлено опіку, 26.05.2009р. [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] придбано однокімнатну квартиру №83 в м. Харкові по вул. Соціалістичній, 68 і постановою адміністрації Березівського району Красноярського краю РФ №707 від 01.07.2009р. з [PERSON] знято виконання обовязків опікуна [PERSON] (а.с. 14,15,20). За актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 484 від 01.06.2010р. [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу в формі деменції, і на цей час за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними. За поданням органу опіки та піклування Ленінської районної в м. Харкові ради, призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] є доцільним. Відповідно із вимогами ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно зі ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Оскільки з висновку судово-медичної експертизи випливає, що [PERSON]С в силу психічного захворювання не здатна усвідомлювати своїх дії та не може керувати ними, є всі підстави для визнання її недієздатною. При визнанні особи недієздатною, на виконання вимог ст.60 ЦК України, враховуючи подання органу опіки та піклування, суд призначає опікуном недієздатної [PERSON] її племінника [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

14.07.2010року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу вказуючи, що вони з відповідачем більше року спільно не проживають, не підтримують шлюбних відносин через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, пояснила, що примирення не відбулося, збереження сімї не можливе так як вони з відповідачем не бажають відновлювати шлюбні відносини. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав телеграму, в якій вимоги позову визнає, просить шлюб розірвати. (а.с.16) Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін. Необхідно визначити, що при державній реєстрації розірвання шлюбу позивачка вибрала прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

14.07.2010року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу вказуючи, що вони з відповідачем протягом останніх двох місяців спільно не проживають та не підтримають шлюбних відносин через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, пояснила, що примирення не відбулося, збереження сім'ї не можливе так як вони з відповідачем не бажають відновлювати шлюбні відносини. Відповідач вимоги позову визнав, наполягав на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім'я сторін розпалась остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України як такий, що суперечить інтересам сторін. Необхідно визначити, що при державні реєстрації розірвання шлюбу позивачка вибрала прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

У березні 2010 року ВАТ „ММК ім. Ілліча звернулося до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою вказуючи, що 7.10.07р. водій автомобіля ЛАЗ-52527, робітник підприємства [PERSON], скоїв ДТП, внаслідок чого пішоходам [PERSON] та [PERSON] були причинені тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20.09.08р. [PERSON] був засуджений за ст.286 ч.З КК України до 1 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. Ухвалою колегії судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області вирок суду першої інстанції був залишений без змін. Цим же вироком з позивача, як власника транспортного засобу, була стягнута на користь потерпілих моральна шкода по 20000 грн. кожному. Згідно з наказом №619 від 28.05.09р. [PERSON] був звільнений з підприємства. Позивач сплатив потерпілим 40000 грн., які прохав стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 520 грн. Представник позивача [PERSON] позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач, який відбуває покарання у місцях позбавлення волі, не надіслав до суду свої заперечення проти позову, хоча копія позовної заяви з доданими документами була належним чином йому направлена, тому судом приймається заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ст. 134 п.З КЗпП України робітники несуть матеріальну відповідальність у повному обсязі шкоди, заподіяної підприємству під час виконання трудових обовязків, якщо шкода заподіяна діями робітника, які мають ознаки діянь, передбачених у кримінальному порядку. Як вбачається з вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20.08.2008 р. [PERSON] визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ст.286 ч.З КК України та йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. Також згідно з цим вироком з позивача на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] стягнуто по 20000 грн. моральної шкоди кожній. Ухвалою колегії судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області вирок суду першої інстанції був залишений без змін. Згідно х платіжними дорученнями №№509,510 від 11.01.2010р. та №№1823,1825 від 21.01.2010р. ВАТ „ММК ім. Ілліча виконав вирок суду та перерахував потерпілим по 20000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житло, де вказали, що вони є наймачами квартири [ADDRESS], проживають у ній та зареєстровані, квартира належить до державного житлового фонду і утримується на балансі Дніпропетровського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів. Вони вирішили приватизувати квартиру, подали усі необхідні документи до ДФ «НДІпроектрекострукція», який має право на підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир, Однак їм було відмовлено у приватизації житла, оскільки ДК «Укртрансгаз» не є уповноваженим здійснювати приватизацію державного житлового фонду та не має право відчужувати свої основні фонди, до яких належать і житлові будинки, чим порушено їх право на приватизацію житла. Просили суд визнати за ними по Уг частині право власності на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної копманії» Нафтогаз України» в особі Відділення «Дніпропетровське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів» Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити. Вказав, що квартира не перебуває на балансі його довірителя. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є наймачами квартири [ADDRESS], проживають у ній та зареєстровані, квартира належить до державного житлового фонду. В даний час зазначена квартира на утриманні і балансі у відповідача не перебуває, а тому відповідач не уповноважений провести приватизацію квартири та передати її у власність позивачам.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 березня 2001 року в Лебединському міському відділі РАЦС Сумської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 45, який 13 липня 2010 року розірвано, актовий запис № 66. Від спільного життя народилася дочка [PERSON], 09 лютого 2007 року, яка повністю знаходиться на її утриманні та вихованні, так як відповідач відмовляється надавати кошти на її утримання. Оскільки [PERSON] є батьком дитини вона вважає, що він зобовязаний приймати участь в її вихованні та утриманні, тому і просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. На підставі ст. ст.130 та 174 ЦПК України за згодою сторін , суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182 та 192 Сімейного Кодексу України. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення шлюбу (а. с.4), від якого народилася дочка [PERSON], 09 лютого 2007 року, що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5), яка на даний час проживає з матірю і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою Лебединської міської ради від 10.08.2010 року. Таким чином суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки вони обєктивно стверджені позивачкою та визнані відповідачем. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та беручи до уваги вимоги ст. ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Суд вважає необхідним в силу ст. 191 СК України стягувати аліменти з 13 серпня 2010 року, тобто від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави та судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, оскільки позивачка була звільнена від їх сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - 500 гривень щомісячно, починаючи з 4 серпня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що не працює, згоден платити 200 гривень, але в такому розмірі як просить позивач сплачувати аліменти не має можливості. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про шлюб між сторонами а.с.-5; - свідоцтвм про народження дитини а.с.- 6; довідкою Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області про склад сімї - а.с. 7. Правовідносини сторін регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до вимог ст. ст. 180, 182, 183, Сімейного кодексу України, батьки ^ зобовязані утримувати своїх дітей. Враховуючи той факт, що відповідач не працює, не має власної земельної ділянки, але й не хворіє, не є інвалідом та не має інших зобовязань по сплаті, не знаходиться на обліку у службі зайнятості, позов слід задовольнити частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути аліменти із відповідача на утримання їх дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. У судовому засіданні позивачка пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на утримання їх дочки до досягнення нею 18-річного віку, тобто до 16.06.2010 року. З 01.09.2009 року їх дочка [PERSON] навчається на денному відділені Тернопільського національного університету ім. В. Гнатюка. Позивачка щомісячно витрачає на потреби дочки 500 гривень, тобто значну суму грошей. Крім того оплата за навчання складає в середньому по 650 гривень щомісячно. Відповідач допомоги дочці не надає, а позивачка вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на весь час навчання аж до досягнення нею 23-річного віку при умові, що він може надавати матеріальну допомогу. Відповідач позов визнав частково та погоджується щодо стягнення з нього аліментів на утримання їх дочки в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення нею 23 річного віку. Суд вислухавши пояснення позивачки, та вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід частково задоволити з таких підстав: Згідно ст. 199 СК України Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що повнолітня дочка позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки до досягнення нею 23 річного віку є правомірними. Вік неповнолітньої [PERSON], окрім показів позивачки, стверджується також свідоцтвом про народження серії V-СГ № 403926 виданого 16.10.1992 року. Факт, що [PERSON] , навчається на першому курсі денного відділення Тернопільського національного університету ім. В. Гнатюка. стверджується договором про навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. В. Гнатюка від 07 серпня 2009 року. При визначенні розміру аліментів, судом враховано такі обставини, як стан здоров»я у [PERSON], а також позивачки та відповідача. Позивачка сама не має змоги утримувати дочку, а тому змушена ставити питання про стягнення з відповідача аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] \~про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування позову посилається на те, на підставі рішення Полонського райсуду від 15 серпня 2007 року з \~відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист знаходиться на виконанні в Полонському відділі ДВС, який і виконує рішення суду. Через те, що відповідач не працює, заробітку не має, аліментів майже не сплачує, тому на даний час має заборгованість із аліментів. \~Просить зменшити розмір аліментів з відповідача, щоб мати змогу отримувати допомогу від держави на утримання дитини. В судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримала. Відповідач проти позовних вимог не заперечив. Суд, заслухавши сторони, \~\~дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішенння Полонського районного суду від 15 серпня 2007 року з\~ відповідача на\~ користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Виконавчий лист у даний час знаходиться у відділі ДВС Полонського районного управління юстиції, відповідач має значну заборгованість по аліментах перед позивачкою, про що свідчить довідка відділу ДВС. Відповідно до ст. 184 ч.1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі,\~ а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

04 серпня 2010 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований з відповідачкою 26 липня 1997 року відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], однак подружнє життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя і різні характери. Впродовж тринадцяти років між ними часто виникали сварки, суперечки і непорозуміння, які призвели до того, що вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства. Оскільки шлюб носить формальний характер, він вирішив звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що вони з дружиною не підтримують подружніх відносин з січня 2010 року, спору про поділ майна між ними немає та збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що вони дійсно з січня 2010 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та подальше спільне життя з позивачем [PERSON] вона вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. З січня 2010 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.? Враховуючи матеріальне становище сторін, долю вини кожного в розпаді сімї, суд приходить до висновку, що витрати при реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС слід покласти на сторони.

Outcome: approved