overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], яка народилася 16 листопада 2001 року. Відповідач ухиляється від утримання дочки, хоча він працює та має достатньо можливостей надавати допомогу на утримання дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач визнав позов повністю. У разі визнання позивачем позову, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться у порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи видно, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] ( копія свідоцтва про народження а.с. 6 ). Згідно довідки виконавчого комітету Семиполківської сільської ради від 23.06.2010 року, дочка [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач працює та отримує заробітну плату, середній розмір якої складає 800 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 року ). За змістом ст.ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те. що відповідач. [PERSON] 30 січня 2008 року уклав з ними кредитний договір № 89\\08-А відповідно до якого взяв в кредит кошти у сумі 44 81 1 доларів США 88 центів строком користування до 29.01.2015 роке зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12.5% річних. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору з відповідачем [PERSON] 0.0 30 січня 2008 року був укладений договір поруки, відповідно до умов якого він взяв на себе зобов»язання відповідати у повному обсязі за своєчасне виконання умов кредитного договору позичальником. [PERSON] не виконує умови договору, у зв»язку з чим створилась заборгованість у сумі 222 361 гри. 50 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку а також витрати по справі. 18.12. 2008 року позивач збільшив позовні вимоги просив стягнути заборгованість у сумі 379 643 грн. 28 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що зазначені в позовних заявах. Відповідач . [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, просив їх задовольнити та стягнути тільки з нього суму заборгованості. Відповідач, [PERSON] 0.0 у судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] 30 січня 2008 року уклав з позивачем кредитний договір № 89/08-А від 30.01.2008 року , відповідно до умов якого взяв в кредит кошти у сумі 44 811 доларів США 88 центів строком користування до 29.01.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12.5 % річних. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору з відповідачем [PERSON] 0.0 та банком 30 січня 2008 роке був укладений договір поруки, відповідно до умов якого він взяв на себе зобов»язання відповідати у повному обсязі за своєчасне виконання умов кредитного договоре позичальником. Відповідач не виконує умови договору, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 379 64.3 гри. . яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарноме порядку, підлягають також стягненню витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

ВАТ КБ « Надра звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення з боржника заборгованість за кредитним договором № 5-23/10/2007/980-АП/95 від 23.10 2007 року в сумі 56386,64 грн. та розірвання зазначеного договору посилаючись на те ,що відповідач як позичальник не виконує взяті на себе зобов»язання за кредитним договором укладеним між сторонами . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та викладені в заяві обставини справи. Відповідач у судове засідання не зявився ,не повідомив про причину неявки та не подав заяву про відкладання розгляду справи , хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд , вислухавши представника позивача ,дослідивши докази по справі приходить до висновку ,що позов підлягає задоволенню . 23.10.2007 року між ВАТ КБ « Надра та відповідачем був укладений договір Автопакет№ 5-23/10/2007/980-АП/95 згідно якого останній отримав кошти в сумі 39525 грн із строком погашення до 23.10.2012 року. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується його підписом в заяві на видачу готівки Відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання, внаслідок чого утворилася вказана заборгованість,що підтверджується відповідними повідомленнями та попередженнями ,які направлялися відповідачу. Враховуючо вказані обставини позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі з відповідача на користь позивача слід сягнути судові витрати по справі та витрати на ініформаційно-технічне забезпечення по розгляду справи .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, у розмірі ? частини всіх видів доходів в місяць до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно а також кошти на своє утримання у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. В судовому засіданні позивачка на позові наполягла, а відповідач позив визнав. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі мають спільну дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та згідно пояснень позивачки остання знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, на що не заперечував відповідач. За вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів та коштів на своє утримання з відповідача є обґрунтованими та законними. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоровя сторін та їх дитини, і вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулався до суду із позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі з вимогами зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоплачену допомогу дітям війни з 2007 року по даний час. Позивач просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача позову не визнала та надала заперечення, згідно яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що Законами України про державний бюджет на відповідні роки виплата надбавки до пенсії у розмірі зазначеному позивачем не передбачена. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи визначив наступне: згідно ст.6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дію ст.6 Закону було призупинено. Однак рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. положення вказаної статті Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» визнано таким, що не відповідає Конституції України і положення втратило чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення, тобто з 9 липня 2007 року. За таких обставин суд вважає, що позивач має право на отримання пенсії підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 9 липня по 31 грудня 2007 р. Пунктом 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» ст.6 Закону була викладена в редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Проте Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. у справі N 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу 2 Закону України від 28.12.2007 р. «Про державний бюджет на 2008 рік, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними. Тобто, з 22 травня 2008 року і по даний час діючою є редакція ст.6 Закону, згідно якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Отже підлягають задоволенню позовні вимоги щодо підвищення пенсії за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по день розгляду справи судом, тобто по 06 вересня 2010року. Як вбачається із позовної заяви та долучених документів надбавку до пенсії в розмірі 10 % позивач отримав і дані виплати слід враховувати при здійсненні перерахунку. За таких обставин позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 56181.00 грн. витрат на утримання, догляд, лікування та поховання [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] успадкувала 1/2 частину майна [PERSON], що становить 1/4 ідеальну частку квартири [ADDRESS], в зв'язку з чим зобов'язана відшкодувати їй половину понесених нею витрат на утримання, догляд, лікування та поховання [PERSON], в розмірі 56181.00 грн. Під час судового розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представники відповідача під час судового розгляду справи заперечили проти задоволення позову, посилаючись на те, що розмір витрат на утримання, догляд, лікування та поховання [PERSON] явно завищений та на те, що [PERSON] успадкувала 1/4 ідеальну частку квартири [ADDRESS] не від свого брата [PERSON], а від своєї матері [PERSON] Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття ліадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статгі 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає ірийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийнятгя спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини істановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 153/07 вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON], який помер 16.11.2007 року, є його дружина [PERSON] та його мати [PERSON], які в установлені статтею 1270 ЦК України подали до нотаріальної сонтори заяви про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 167/08 вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 29.03.2008 року, в тому числі і частки квартири [ADDRESS], належної їй після смерті її сина [PERSON], є її дочка [PERSON], як в установлені статтею 1270 ЦК України подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. [PERSON] не є спадкоємцем [PERSON], так як успадкувала частку квартири [ADDRESS] від своєї мами [PERSON], а не від свого брата [PERSON], що в свою чергу свідчить про безпідставність вимог про стягнення з неї витрат на утримання, догляд, лікування та поховання [PERSON] та є підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, постилаючись на матеріальне становище відповідача, яке більш ніж у позивача та на стан здоровя дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини, але згоден на стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі ? частини усіх видів його заробітку щомісячно. Судом встановлено, що [PERSON] з 16.11.2002 р. перебували з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі; від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Стосунки між сторонами не склались, вони проживають окремо, дитина мешкає з матірю, знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно кошти на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини законні, але підлягають задоволенню частково у розмірі ? частини заробітку відповідача, оскільки позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, посилаючись на те, що відповідач має краще матеріальне становище та на стан здоровя дитини, але позивач не надала суду жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що дитина перебуває на диспансерному обліку у лікарні, а доводи позивача про матеріальне становище відповідача не відповідають обставинам справи. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача варто стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та державне мито у державний дохід у розмірі 51 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 20.08.1988 року виконавчим комітетом Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 32, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Крім того, фактично не проживають як сімя більше 2-х років. Також, позивач має намір зареєструвати шлюб з іншою жінкою. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач на судове засідання не зявилась, заявою від 01.06.2010 року (а.с. 10) повідомила суд, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна. Так, сторони зареєстрували шлюб 20.08.1988 року у виконавчому комітеті Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони, як сімя, не проживають більше 2-х років, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитини. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Сторони перебувають у повторному зареєстрованому шлюбі з 24.09,2005р., від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] звернулась до суду т позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в якому зазначає, що сімейні та шлюбні стосунки вони припинили у 2005р., з того часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, обидва утворили нові сім'ї. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що між сторонами виникали конфліктні ситуації, зумовлені різними характерами і різним ставленням до життєвих потреб. Спір про розподіл спільного майна між сторонами відсутній. Позивач у судове засідання не з'явилась, у своїй позовні заяві і просила справу розглядати у її відсутність (ар.с.2 звор.) Відповідач позов визнав, висловив думку про неможливість примирення, оскільки перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, має з нею спільну дитину. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, у тому числі свідоцтво про шлюб між сторонами (ар.с.4), враховуючи те, що сторони не мають неповнолітніх дітей, жоден з них не висловив бажання на збереження сім'ї, суд доходить до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем, це передбачено діючим законодавством і не порушить інтереси відповідача або інших осіб. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню державне мито за реєстрацію розірвання повторного шлюбу. Крім того, згідно квитанції про оплачу судового збору (ар.с. і) позивач при подачі позову сплатила 8гр.50коп., в той час, як за розірвання повторного шлюбу сплачується судовий збір у розмірі 17гр., тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню додатково судовий збір у сумі 8 гр. 5 Окоп.*

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Сторони уклали шлюб 10.10.1989 року у Білогородській сільській раді Києво Святошинського району, Київської області. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку Вікторію, [INFO]. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, так як вони мають різні погляди на життя, різні характери, втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони разом не проживають, тому подальше збереження сімї позивачка вважає не можливим. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду показала, що відповідач зловживає спиртними напоями, тому вона вдруге звернулась з позовом про розірвання шлюбу і наполягає, щоб шлюб розірвали. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Хомченко». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, суду пояснив, що сімейне життя в них не склалось. Із - за непорозумінь вони разом не проживають і не мають бажання проживати. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно. Позивачка і відповідач проживають окремо. Примирення між ними неможливе, а тому подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін. Дочку [PERSON], [INFO], для подальшого виховання залишити з позивачкою. Судовий збір по справі компенсується за рахунок держави, так як сторони звільнені від його сплати згідно ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, з тих підстав, що 13 січня 2001 року позивач з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Хотінською селищною радою Сумського району Сумської області за актовим записом № 1. Подружнє життя не склалося з тих підстав, що відповідач зловживає спиртними напоями, спільних інтересів та взаєморозуміння між ними не залишилося, почуття любові та поваги втрачені. Сім*я фактично розпалась. Тому позивач вважає, що збереження подружжя є неможливим. Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розлучення не заперечував, не погодився з сумою сплати аліментів, просив стягувати в меншому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 13 січня 2001 року позивач з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Хотінською селищною радою Сумського району Сумської області за актовим записом № 1.(а.с. 5). Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач (а.с.4). Подружнє життя не склалося. відповідач зловживає спиртними напоями, спільних інтересів та взаєморозуміння між сторонами не залишилося, почуття любові та поваги втрачені. Сім*я фактично розпалась. Тому позивач вважає, що збереження подружжя є неможливим. За таких обставин слід вважати, що сімя розпалась остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідач повинен утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому слід стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. З урахуванням стану здоров*я та матеріального становища сторін та дітей, а також розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який становить 921 гривня, з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти в розмірі по 276 гривень 30 копійок на кожну дитину щомісячно, відмовивши їй в останній частині позову за його необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: approved