overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з даним позовом до відповідача і зазначає , що їй на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Іванової-Кадомцевої, 65 в смт Петропавлівка Дніпропетровської обл. На даний час вона має намір продати належний їй будинок. Але за час проживання на території домоволодіння нею було самовільно збудовано господарські споруди, а саме : сарай літ. «б1», лінійними розмірами 2.50х3.20 м. Вона вважала, що якщо їй належить домоволодіння, то вона може на свій розсуд будувати та перелаштовувати його, і що для цього потрібно мати дозвіл відповідних інстанцій вона не знала. Той факт, що збудований нею сарай не зареєстрований належним чином, створює їй певні незручності та перешкоди у користуванні належним їй майном. Саме з цієї причин вона змушена звернутись до суду. Відділом містобудування та архітектури їй було надано довідку про можливість узаконення самовільно збудованої споруди, так як нею не були порушені санітарні норми будівництва і вона вважає, що за таких обставин суд може визнати за нею право власності на самочинно збудоване майно. Просить суд визнати за нею право власності на самочинно збудоване майно, а саме: сарай літ. «б1», лінійними розмірами 2.50х3.20 м, що знаходиться на території домоволодіння № 65 по вул. Іванової-Кадомцевої в смт Петропавлівка Дніпропетровської обл. В судовому засіданні позивачка підтримала свою вимогу та просить її задовольнити . Представник відповідача в судове засідання не з'явився , у своїй заяві від 19.04.2010 року просить суд розглянути справу у його відсутність. Вислухавши доводи позивачку , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню . Судом встановлено, що позивачці належить на праві приватної власності будинок № 65 по вул. Іванової-Кадомцевої в смт Петропавлівка Дніпропетровської обл., про що свідчить технічний паспорт, виготовлений 17.07.2009 року. Згідно довідки з відділу містобудування та архітектури від 29.07.2009 року, позивачці надано дозвіл на узаконення самочинно збудованого нерухомого майна, а саме сараю літ. «б1», лінійними розмірами 2.50х3.20 м. Стаття 376 ч. 1 ЦК України передбачає , що житловий будинок , будівля , споруда та інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом , якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці , що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту , або з істотними порушеннями будівельних норм та правил .Разом з тим , на вимогу власника ( користувача ) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб . У даному конкретному випадку права інших осіб не порушуються і доказів до даного порушення судом не встановлено . По цим підставам суд дійшов висновку про те , що вимога позивачки є обґрунтованою та законною , а тому підлягає задоволенню . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

20.04.2010 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивачка просила розірвати шлюб сторін, оскільки подальше спільне життя із відповідачем неможливе і суперечить їх інтересам та інтересам дитини, дитину просила залишити на її вихованні. Спору про поділ спільно-придбаного майна не має. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - правовідносини сторін регулюються ст.ст.54, 104-105, 110-113 СК України; - з позовної заяви, яка сторонами не оспорюється, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб, сімейні стосунки у них не склалися, що призвело до фактичного розпаду сім'ї; і - подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини. Окрім того, що зазначені обставини сторонами не оспорюються, вони підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін (а.с.3), іншими матеріалами справи (а.с.4-6). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що сім'я сторін фактично розпалася, зберегти її немає ні можливості, ні бажання у сторін, а тому подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя та їхньої дитини. Вирішуючи питання про те, з ким із батьків повинна проживати їхня неповнолітня дитина, суд враховує думку сторін з цього приводу, вік дитини і приходить до висновку, що вона повинна проживати з матір'ю. Виходячи зі змісту положень ст.113, ч.3 ст.115 СК України, ч.8 ст.235 та ч.8 ст.8 ЦПК України, суд зазначає в рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розриваєтеся. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

25.06.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 29.05.2008 року між ПАТ "[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 010/6435/82/72391 про надання останній кредиту в сумі 13800 грн. строком на 24 місяці з 29.05.2008 року по 29.05.2010 року зі сплатою 26,9% річних за користування кредитними коштами. Протягом дії кредитного договору погашення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснювалась відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі. Станом на день подачі позову відповідач допустив заборгованість на загальну суму 8045,70 грн. В зв"язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов"язання та допустив заборгованість, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 8045,70 грн. та понесені ними судові витрати в сумі 200,46 грн. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що обставини, викладені в позовній заяві відповідають дійсності та підтверджені документальними доказами: кредитним договором № 010/6435/82/72391 від 29.05.2008 року, розрахунком заборгованості по кредитному договору, вимогою про дострокове виконання грошових зобов"язань за кредитним договором. (а.с. 4-18)\~ Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином \~ відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений \~строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей \~строк (термін). \~ Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання \~сторонами. \~ У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння \~відмова \~від зобовязання \~або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. \~ Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязанння має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 8045,70 грн. Аналізуючи надані суду докази, суд \~дійшов висновку, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивача, як сторони, чиї позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті \~судового збору в сумі \~80,46 грн. \~та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачів вказуючи на те, що між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № 236205-сгесІ від 27.06.2008року про надання строкового кредиту в розмірі 9 000 доларів США строком до 17.12.2009 р., зі сплатою за користування кредитом 24% річних. Кредитні кошти [PERSON] одержала, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відкритий ПАТ КБ „Приват Банк, згідно договору № 236205-сгесІ від 27.06.2008року. Позивач вказує, що відповідачка порушила умови кредитного договору, не належним чином виконувала взяте на себе грошове зобовязання, в звязку з чим у неї утворилась заборгованість перед банком станом на 01.07.10 р. в загальній сумі 8940,90 доларів США. Вказує, що при одержанні кредиту, у відповідачки був поручителем, згідно договору поруки [PERSON]. Зазначає, що оскільки боржник [PERSON] ухиляється від сплати боргу, то за порушення зобовязання нею, повинен відповідати поручитель, який несе солідарну відповідальність разом з боржником перед кредитором. Просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь банку 8940,90 доларів США боргу та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила сягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь банку 5248,23 долари США боргу та судові витрати. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без їх участі. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 27.06.2008 року згідно кредитного договору № 236205-сгесІ ПАТ КБ „Приват Банк надав [PERSON] кредит в сумі 9000 доларів США строком до 17.12.2009 р., зі сплатою за користування кредитом 24 % річних. Кредитні кошти [PERSON] одержала, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відкритий ПАТ КБ „Приват Банк, згідно договору № 236205-сгесІ від 27.06.2008 року. Встановлено, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, не належним чином виконувала взяте на себе грошове зобовязання, в звязку з чим у неї утворилась заборгованість веред банком станом на 15.09.10 р. в загальній сумі 5248,23 долари СІЛА. Поручителем при одержанні кредиту, згідно договору поруки являється [PERSON] Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку і у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, у тому обсязі, що й боржник. Виходячи з обставин справи, [PERSON] повинен нести відповідальність перед банком нарівні з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

28.04..2010 р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач є абонентом КП «ХТМ» проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконує, у зв*язку з чим у них утворилась заборгованість з 01.10.2002 р. по 31.03.10 р. в сумі 4110, 45 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надавав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] та згідно розрахунку має заборгованість за період з 01.10.2002 р. по 31.03.10 р. в сумі 4110, 45 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідач не виконує покладені на нього обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожите тепло, тому сума заборгованості у розмірі 4110, 45 грн. за період з 01.10.2002 р. по 31.03.10 р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню до державного бюджету судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2006 року в у виконкомі Крилосівської сільської ради Галицького району [PERSON] - Франківської області. В шлюбі дітей немає. Позивач просить розірвати шлюб. Посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, постійно виникають сімейні конфлікти. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї. На даний час сімейно- шлюбні стосунки вони припинили і проживають окремо. Він прийшов до висновку, що надалі спільно проживати з відповідачкою не буде, миритись з нею не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Судові витрати повязані з оформленням розлучення просить покласти на нього. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON]Б в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоч вчасно і належним чином була повідомлена судом про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, часто виникають сімейні конфлікти. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї. На даний час сторони сімейно-шлюбні стосунки припинили і проживають окремо. Проживати й далі спільно з відповідачкою позивач не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою і просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно - автогараж № 160 по вул. Шухевича в м. Бурштині Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 10637 грн.. який на день смерті належав [PERSON]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 08 лютого 2010 року помер [PERSON], з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах і який проживав в [INFO]. 20 листопада 2009 року приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу було посвідчено заповіт, яким [PERSON] гараж № 160 по вул. Шухевича в м. Бурштині заповів їй, [PERSON] Цей заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому. Вона (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом, спадщину вона прийняла, написавши до до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В даний час вона хотіла б оформити свої права на спадкове майно після смерті [PERSON] 1.1. Але перешкодою до цього є те, що із-за відсутності необхідних документів автогараж в Івано-Франківському ОБТІ не зареєстровано. Позивачка подала суду письмову заяву про те, що позов вона підтримує повністю і справу просила розглянути у її відсутність. Представник відповідача - Бурштинської міської ради подав до суду письмовий відзив на позов із змісту якого вбачається, що Бурштинська міська рада щодо задоволення позову не заперечує, справу просив розглянути у відсутність представника. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що 08 лютого 2010 року помер [PERSON], з яким позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах і який проживав в [INFO]. Факт його смерті стверджується копією свідоцтва про смерть. З копії заповіту, посвідченого 20 листопада 2009 року приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу вбачається, що покійний [PERSON] гараж № 160 по вул. Шухевича в м. Бурштині заповів позивачці, [PERSON]. Цей заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому. Інвентаризаційна вартість автогаражу згідно технічного паспорта складає 10637 грн. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом, спадщину вона прийняла, написавши до до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В даний час позивачка хотіла б оформити свої права на спадкове майно після смерті [PERSON] 1.1. Але перешкодою до цього є те, що із-за відсутності необхідних документів автогараж в Івано-Франківському ОБТІ не зареєстровано, що підтверджується довідкою ОБТІ за № 199/17-11 віЮ.08.2010 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Бурштинська міська рада щодо задоволення позову і визнання за позивачкою права власності на автогараж не заперечує. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 317, 319, 392, 1233 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений з [PERSON], місце проживання неповнолітньої дитини визначити з нею. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23.01.1999 року. Мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На ґрунті неприязних відносин не підтримують сімейних стосунків. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] до суду не зявився, будь-яких заперечень проти позову не надав (а.с.10). За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу РАГС виконкому Комсомольської міської ради зроблено відповідний актовий запис за № 15. Подружжя має спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). На ґрунті неприязних відносин сторони припинили подружні відносини, спільне господарство ними не ведеться, проживають окремо. Збереження сім»ї та примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений з [PERSON], місце проживання неповнолітньої дитини визначити з нею. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2000 року. Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На ґрунті неприязних відносин не підтримують сімейних стосунків, подальше перебування у шлюбі та примирення неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини з позивачем не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу РАГС виконкому Комсомольської міської ради зроблено відповідний актовий запис за № 328. Подружжя має спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Наприкінці 2007 р. сторони припинили вести спільне господарство. Подружні відносини припинені. Збереження сім»ї та примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений з [PERSON] шлюб, місце проживання неповнолітньої дитини визначити з нею. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008 року. Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з березня 2009 року на ґрунті неприязних відносин не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини з позивачем не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу РАЦС Комсомольського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 29. Подружжя має спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Починаючи з березня 2009 року сторони припинили вести спільне господарство, подружні відносини припинені, проживають окремо. Збереження сім»ї та примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved