overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

У вересні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 22 грудня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через різні погляди на сімейне життя, втрату взаєморозуміння, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 грудня 2007 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1046, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через різні погляди на сімейне життя, втрату взаєморозуміння, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом. Змінювати прізвище на дошлюбне позивачка наміру не має. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] міської ради про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-МК № 023709, виданого25.02.1998 року [PERSON] міською радою на імя [PERSON], та скасування державної реєстрації вказаного акту в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1564 від 25.02.1998 року. В судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду свого представника, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач [PERSON] міська рада свого представника до суду не направила, надала до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не надала. Третя особа Управління держкомзему у м. Миколаєві свого представника до суду не направила, представила заяву про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень проти позову не надано. Третя особа [PERSON] до суду не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності не зявившихся осіб, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із Договору купівлі-продажу № 1499 від 14.12.1998 року [PERSON] придбала у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, які розташовані по вул. Ключевій, 4 в м. Миколаєві. Для обслуговування вказаного житлового будинку виділена земельна ділянка площею0,0401 га. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.02.2008 року вищевказаний договір купівлі-продажу визнаний дійсним. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2009 року за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0401 га по вул. Ключевій, 4 в м. Миколаєві. Як зазначає у позові позивачка, вона не має можливості оформити своє право власності на підставі рішення суду, оскільки у звязку з наявністю іншого Державного акту на імя [PERSON] їй відмовлено у видачі Державного акту на ту ж саму земельну ділянку. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, ч. 1 ст. 120 ЗК України, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому слід визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-МК № 023709, що виданий 25.02.1998 року [PERSON] міською радою на імя [PERSON] та скасувати запис за № 1564 від 25.02.1998 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до кредитної спілки «Флагман» (далі - «Спілка»), в якому просила про стягнення процентів та індексації суми боргу за договорами про залучення внеску (вкладу) в розмірі 40 759 грн. 61 коп., строк дії яких сплинув. В судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги і просила про стягнення процентів та індексації суми боргу за договорами про залучення внеску (вкладу) в розмірі 52498 грн. 66 коп. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі. За загоди позивача та відповідно ч. 4 ст. 196 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦАК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 жовтня 2009 року Центральний районний суд м. Миколаєва ухвалив заочне рішення за позовом [PERSON] до кредитної спілки «Флагман», яким позов задоволено. З кредитної спілки «Флагман» на користь [PERSON] стягнуто 130 000 грн. 00 коп. боргу за договорами по залученню внеску, проценти за користування вкладом в розмірі 6 339 грн. 98 коп., суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 1 780 грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 657 грн. 53 коп. та судові витрати в розмірі 1 552 грн. 00 коп. При примусовому виконанні даного рішення суду з кредитної спілки «Флагман» на користь [PERSON] стягнуто 15 592 грн. 27 коп. За такого, приписи ст. 625 ЦК України встановлюють, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних з неповернутої суми боргу в розмірі 123537 грн. 24 коп., що становить 9 848 грн. 45 коп. Стосовно вимог позивача щодо стягнення 24% річних за фактичне користування внесками, суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки строк дії договорів від 26.11.2007 року та від 29.01.2008 року закінчився, а тому за необхідне застосувати нормі ст. 625 ЦПК України, які встановлюють відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. 00 коп. сплачені позивачем при предявлені позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, та на користь держави судовий збір у сумі - 98 грн. 48 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином. Зважаючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, і немає потреби в особистих поясненнях учасників процесу які не зявились, суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність, в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 1998 року, від шлюбу мають сина Андрія, [INFO] В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача пророзірвання шлюбу, посилаючись на те, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав. Відповідач просила про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову визнала, вважала примирення неможливим. В заяві пояснила, що після розірвання шлюбу бажає щоб їй присвоїли прізвище [PERSON]. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 07.06.1986 року, від якого мають двох дітей: [PERSON], 09.04.1987 року року народження та [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу підлягає стягненню з позивача. Після розірвання шлюбу відповідачці присвоїти прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

31.08.2010року позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дитини. Позивач просила про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала та пояснила, що після розірвання шлюбу бажає щоб їй присвоїли прізвище [PERSON] . Відповідач просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнав, вважав примирення неможливим та не заперечував проти стягнення аліментів на утримання доньки. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 15.06.2005 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та.шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу підлягає стягненню з позивача. Після розірвання шлюбу позивачці присвоїти прізвище [PERSON]. Згідно довідки ТОВ «Прогрес-Центр» від 17.08.2010 року [PERSON] проживає з матірю за адресою: м. Миколаїв, вул. Плотнічна, 24 кв.З, та знаходиться на її утриманні. У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батько повинен утримувати дочку до її повноліття. Враховуючи вимоги ст. ст. 182-184 СК України, суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів, та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1А частини від всіх видів заробітку. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 51,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 1 852 грн. 73 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги частково зменшив. Пояснив, що ТзОВ „Рівнетеплоенерго надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка, однак свої зобовязання остання порушує, внаслідок чого станом на 27.10.2010 року згідно її особового рахунку №110710 утворилась заборгованість в сумі 1 752 грн. 73 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку відповідачка заборгованість не відшкодувала, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку, заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, ТзОВ «Рівнетеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка. Згідно з ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст.19 Закону України „Про теплопостачання, [PERSON] зобовязана щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань, станом на 27.10.2010 року утворилась заборгованість за використану нею теплову енергію в розмірі 1752 грн. 73 коп., що підтверджено довідкою про стан її особового рахунку № 110710. На час розгляду справи відповідачка будь-яких доказів на підтвердження факту сплати не подала, борг не погасила. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідачки зазначеної суми наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст. 19 Закону України „Про теплопостачання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 1851 грн. 61 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що ТзОВ „Рівнетеплоенерго надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідач, однак свої зобовязання останній порушує, внаслідок чого станом на 01.07.2010 року згідно його особового рахунку №114094 утворилась заборгованість в сумі 1 851 грн. 61 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку відповідач заборгованість не відшкодував, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був оповіщений в установленому порядку, заперечень проти позову не подав. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, ТзОВ «Рівнетеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідач. Згідно з ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст.19 Закону України „Про теплопостачання, [PERSON] зобовязаний щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань, станом на 01.07.2010 року утворилась заборгованість за використану ним теплову енергію в розмірі 1 851 грн. 61 коп., що підтверджено довідкою про стан його особового рахунку № 114094. На час розгляду справи відповідач будь-яких доказів на підтвердження факту сплати не подав, борг не погасив. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідача зазначеної суми наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст. 19 Закону України „Про теплопостачання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 1 856 грн. 77 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що ТзОВ „Рівнетеплоенерго надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],наймачем якого є відповідач, однак свої зобовязання останній порушує, внаслідок чого станом на 01.07.2010 року згідно його особового рахунку №114794 утворилась заборгованість в сумі 1 856 грн. 77 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку відповідач заборгованість не відшкодував, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був оповіщений в установленому порядку, заперечень проти позову не подав. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, ТзОВ «Рівнетеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],наймачем якого є відповідач. Згідно з ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст.19 Закону України „Про теплопостачання, [PERSON] зобовязаний щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань, станом на 01.07.2010 року утворилась заборгованість за використану ним теплову енергію в розмірі 1 856 грн. 77 коп., що підтверджено довідкою про стан його особового рахунку № 114794. На час розгляду справи відповідач будь-яких доказів на підтвердження факту сплати не подав, борг не погасив. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідача зазначеної суми наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст. 19 Закону України „Про теплопостачання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 1 853 грн. 64 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що ТзОВ „Рівнетеплоенерго надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],наймачем якого є відповідачка, однак свої зобовязання остання порушує, внаслідок чого станом на 01.07.2010 року згідно її особового рахунку №105046 утворилась заборгованість в сумі 1 853 грн. 64 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку відповідачка заборгованість не відшкодувала, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку, заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, ТзОВ «Рівнетеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],наймачем якого є відповідачка. Згідно з ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст.19 Закону України „Про теплопостачання, [PERSON] зобовязана щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань, станом на 01.07.2010 року утворилась заборгованість за використану нею теплову енергію в розмірі 1 853 грн. 64 коп., що підтверджено довідкою про стан її особового рахунку № 105046. На час розгляду справи відповідачка будь-яких доказів на підтвердження факту сплати не подала, борг не погасила. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідачки зазначеної суми наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст. 19 Закону України „Про теплопостачання,

Outcome: approved