overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, що розташоване по вул. Клушина, № 3 гуртожиток кімната № 27 в м. Ізмаїлі Одеської області, та просять зняти його з реєстрації за вказаною кімнатою, мотивуючи тим, що 11.02.1995 р., вона вступила у шлюб з відповідачем, після чого він був зареєстрований за вказаною адресою, у 2002 р., шлюб між ними розірвано, на теперішній час він у кімнаті не проживає, майна та особистих речей не має, його місце проживання їм не відоме, будучи на реєстраційному обліку вищезазначеного приміщення, він чинить перешкоди у вільному користуванні їх житлом. В судовому засіданні позивачка, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить суд зняти з реєстраційного обліку відповідача, який в будинку не проживає. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, до суду повернувся конверт з поштовою поміткою «за закінченням терміну зберігання», про причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи СГ і РФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області до судового засідання не прибув, заяв чи клопотань по справі не надав. Вислухавши позивача, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], у 1993 році був виданий ордер на житлову площу у гуртожитку для мало сімейних на двох осіб, по вул. Клушина, 3, кімната, № 27. 11.05.1995 р., вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєструвався у цій кімнаті. 13.04.2007 р., шлюб між ними розрізано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 038044. З довідки від 08.04.2010 р., виданої КП «Житсеріс 2» м. Ізмаїл, вбачається, що у кімнаті проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, підтверджено що, за вказаною адресою зареєстрований з 05.04.1995 року: [PERSON], [INFO]. Відповідно акту перевірки паспортного режиму, [PERSON], не проживає у кімнаті на протязі тривалого часу. Перевіривши матеріали справи, оскільки позивачі у встановленому законом порядку не оформили право власності на вищевказане житлове приміщення, а згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а на теперішній час позивачі не являються власниками кімнати № 27 по вул. Клушина, 3 гуртожиток в м. Ізмаїлі, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила суду, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, оскільки перебуває у місцях позбавлення волі, про час та місце розгляду справи, був повідомлений через установу виконання покарання (ВК № 64 УДДУ ПВП в Полтавській області) клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2002 року. Через несумісність характерів втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

08.07.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 04.07.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 27. Від спільного шлюбу вони дітей не мають. З чоловіком гарної сімї не створили, втратили любов та повагу один до одного, між ними склались неприязні відносини, крім того вони припинили шлюбні відносини. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності також зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, у звязку з чим&nbsp;подальше спільне життя подружжя та збереження ними шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

13 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що зі [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], яка народилася 30 грудня 2004 року. Посилаючись на те, що донька знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає, просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки в розмірі 200 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], 30грудня [INFO] (свідоцтво про народження серії І ВЛ № 005034), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На час розгляду справи позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач офіційно не працевлаштований. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, відповідача, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

08 липня 2010 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, вказуючи на те, що вона з 13.10.2003 року по теперішній час працює сторожем у Шебелинському відділенні бурових робіт. 25 листопада 1981 року при заповненні трудової книжки було допущено помилку при написанні року народження заявниці, а саме замість «1955», було записано «1953». Помилку було допущено ще при видачі паспорту вперше, який не зберігся, оскільки після одруження підлягав зміні. У звязку із допущеною помилкою заявниця не має можливості оформити пенсію. Фактично, іншим способом виправити неточності трудової книжки, а саме рік народження заявниці, який невірно зазначений, неможливо. Заявниця у судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Управління пенсійного Фонду України в Балаклійському районі у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити виходячи з наступного: Згідно ч. 1 п. 6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, належності правовстановлюючих документів особі, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Рік народження заявниці в свідоцтві про народження та в паспорті записаний як «1955» /а.с. 5, 18/, а трудова книжка заведена на імя [PERSON], [INFO] /а.с.7-14/. Враховуючи зазначене та приймаючи до уваги відсутність протиріч в прізвищі, імені та побатькові досліджуваної особи, суд приходить до висновку про належність трудової книжки заявниці. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він постійно проживав на території України , в місті Харкові, до 08 липня 1990 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що народився 02.01.1973 року в с. Сакар Лебапського велаяту Туркменістану. В листопаді 1989 року він прибув на територію України, до міста Харкова зі своїми батьками , де проживав до 08 липня 1990 року. Потім виїхав до Туркменістану, а в 2007 році знову приїхав до міста Харкова, де проживає постійно до теперішнього часу. Встановити факт постійного проживання на території України він може тільки через суд, а тому звернувся з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи СГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 16 липня 1990 року, що стала територією України відповідно до ст..5 Закону України « Про правонаступництво України», має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Судом встановлено, що [PERSON] в період з листопада 1987 року по 08 липня 1990 року проживав в місті Харкові, а потім виїхав в Туркменістан. В теперішній час він також постійно проживає на території України в м. Харкові. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України до 08 липня 1990 року. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України з листопада 1987 року по 08 липня 1990 року знайшов підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачем зареєструвала шлюб 28 березня 2007 року, шлюб зареєстрований виконкомом Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до березня 2010 року. Підставою припинення шлюбних відносин позивачка вказує фізичне насилля та приниження людської гідності з боку відповідача , сім*я розпалася і зберегти її неможливо, на примирення позивачка не згодна. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 28 березня 2007 року, шлюб зареєстрований виконкомом Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин стало фізичне насилля та приниження людської гідності з боку відповідача , відсутність порозуміння, внаслідок чого сім*я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, позивачка на примирення не згодна, зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

26.07.2010 р. Очаківській міжрайонний прокурор звернувся до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18.08.2009 р. по 04.05.2010 р. відповідачці наказом Очаківського міськрайцентру зайнятості було надано статус безробітної 01.06.2010 р. Очаківським міськрайцентром зайнятості встановлено, що відповідачка з 14.08.2009 р. знаходиться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців. Даний факт [PERSON] приховала, надав центру занятості неправдиві відомості, в результаті цього їй незаконно перераховано 4290,34 грн. На підставі викладеного просять стягнути з відповідачки вказану суму на користь держави. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З 18.08.2009 р. по 04.05.2010 р. відповідачці наказом Очаківського міськрайцентру зайнятості було надано статус безробітної, та на підставі цього перераховано 4290,34 грн. Згідно акту № 146 від 07.06.2010 р. відповідачка знаходиться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб, як підприємець. Даний факт [PERSON] приховала, надав центру занятості неправдиві відомості, в результаті цього їй незаконно перераховано 4290,34 грн. Відповідно ст..36 Закону України Про загально обовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані вустановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Позивач 10.09.2010 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача про визнання права власності на майно , зазначаючи, що 10.02.1990 року померла [PERSON] .. Після її смерті відкрилась спадщина на: домоволодіння , яке розташоване за адресою: смт Марківка Марківського району Луганської області ,вул.Єременка,27 , належне їй згідно свідоцтва про право власності. За життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт на її імя . В звязку з тим, що в шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини , вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Тому просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння. Представник Марківської селищної ради [PERSON] позов визнала повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 10.02.1990 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на: домоволодіння , яке розташоване за адресою: смт Марківка Марківського району Луганської області ,вул.Єременка,27 , належне їй згідно свідоцтва про право власності. За життя спадкодавець [PERSON] заповіла домоволодіння позивачу .В звязку з тим, що в шестимісячний строк позивач не подала заяву про прийняття спадщини , вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

16.09.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовоною заявою до ВАТ "Південдизельмаш» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та стягнення витрат на правову допомогу. В позові зазначив, що з 21.03.1979 року він працював на підриємстві. Наказом № 154 від 27.05.2003 року він був звільнений за домовленістю сторін. При розрахунку йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 5265 грн., яку ц [PERSON] просить стягнути з ІАТ "Південдизельмаш». Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути лише заборгованість по заробітній платі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. [PERSON] дійсно при звільненні не виплатили заборгованість по заробітній платі у розмірі 5265 грн., що підтверджується довідкою відповідача. Він має право вимагати стягання вказаної заборгованості. Прохання позивача документально підтверджене і сторонами не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

12.05.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по утриманню житла в розмірі 2 687 грн. 60 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, до його початку надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не зявилися з постановленням у справі заочного рішення, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та не сплачує плату за утримання житла в ОЖБК м. Чернігова. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України він зобовязаний своєчасно сплачувати плату за утримання житла та обслуговування будинку. Таким чином в період з 01.02.2007 року по 31.12.2009 року утворилась заборгованість в розмірі 2 687 грн. 60 коп., що підтверджується розрахунком (а.с.3). Відповідно до ст. 322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику. Також підлягають стягненню з відповідача витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

30.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу в сумі 1640 грн. та 10,25% річних від суми боргу та судових витрат. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2009 року позивач надав відповідачу у борг гроші в сумі 200 доларів США, що підтверджується розпискою (а.с.5), згідно якої відповідачка зобов'язалась повернути боргу через місяць, тобто до 17.02.2009 року. Відповідач у вказаний строк борг не повернув. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст..1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається н рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути боргу в сумі 1640 грн., 168,10 грн. відсотків та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

27.05.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» про стягнення заборгованості по заробітній платі та польовому забезпеченні, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він працює на підприємстві відповідача з 01.11.2007 року, однак відповідачем заробітна плата вчасно не виплачується. Позивач судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача до суду не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, вказуючи і відзиві на позов, що заборгованість в сумі 5009,21 грн. сплачено. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач працює на підприємстві відповідача водієм (а. с. «2). Відповідно до довідки № 195 від 18.05.2010 року заборгованість по заробітній платі та польовому забезпеченню [PERSON] становить 7891грн. 71 коп..(а. с. 5). Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата працівнику виплачується регулярно. Відповідно до відомостей на виплату грошей № 77 та 70 [PERSON] було виплачено 5009 грн. 21 коп. Отже, за таких умов, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню на користь позивача підлягає заборгованість по польовому забезпеченню в сумі 2882 грн. 50 коп. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial