Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Яготинському районі Київської області про стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, посилаючись на те, що відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року вона є дитиною війни. Посилаючись на порушення відповідачем положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни зазначила, що щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2006- 2007 роках така допомога їй не виплачувалася, а в 2008 та 2009 році виплачувалася не в повному обсязі. Враховуючи, що вона є особою похилого віку, пенсіонер, має проблеми зі здоровям, тому не могла вчасно дізнатися про порушення своїх прав. Просила поновити строк для звернення до суду з позовом; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як Дитині війни за період з 01 січня 2006 року із розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування. В судове засідання позивачка не зявилася, у позові просила розглядати справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. В своїх запереченнях зазначив, що позивачка станом на 25.08.2010 року із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вище вказаного Закону не звертався, тому в звязку з тим, що права позивача порушені не були просив відмовити в задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Так, в судовому засіданні з копії заяви позивачки, з листа Управління пенсійного фонду України у Яготинському районі, з копії паспорта позивачки, з копії пенсійного посвідчення, із заперечень Управління Пенсійного фонду України у Яготинському районі Київської області встановлено, що позивачка є дитиною війни. Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розглянувши позовні вимоги щодо стягнення та перерахування недоплаченої допомоги за 2007 рік, на думку суду слід врахувати, що п.12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік зупинено дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням ст. 111 цього Закону. Разом з тим, пункт 12 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким зупинено дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України. Тому, вимоги позивачки про стягнення відповідних недоплачених сум за 2007 рік є обґрунтованими, а саме за періоди вступу рішення Конституційного суду в дію та відповідно заявлених вимог, тобто з 20.08.2007 року по 31.12.2007 року. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення пункту 41 Розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було змінено статтю 6 Закону України від 18.11.2004 року № 2195. В подальшому змін в законодавчі акти України щодо змін зазначеної статті 6 Закону від 18.11.2004 року № 2195 не вносилися та відповідна вказана норма статті дії і на теперішній час. Все наведене вище дає суду підстави вважати, що вимоги позивачки про недоплати соціальної допомоги за 2008 та 2009 рік також є обґрунтованими. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачка на протязі усього періоду з часу нарахування вказаної допомоги жодного разу не зверталася за її перерахунком до відповідача, отже їй не було відмовлено у нарахуванні чи перерахунку вказаної соціальної допомоги у встановленому законом розмірі та відповідно її право не було порушено. Вказане підтверджується також відсутністю у матеріалах справи довідки про нараховану та отриману допомогу. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо: 2) спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації за них;. Отже, враховуючи, що відповідача не відмовляв позивачу у нарахуванні та перерахунку вказаної допомоги то між сторонами не виникло спору, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed