Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (далі УПФУ в Балаклійському районі Харківської області), в якому просив зобов'язати провести перерахунок, виплатити, як дитині війни, підвищення до пенсії в законодавчо установлених розмірах за 2007-2009 роки. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що дійсно, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-IV дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або ;щомісячного грошового утримання чи соціальної державної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з однім із законів . Таким чином, відповідач діяв лише в межах чинного законодавства: позивач отримує підвищення до пенсії як учасник війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та не має правових підстав для нарахування підвищення згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач народився 01 травня 1932 року . Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Даний факт підтверджується копією посвідчення позивача з проставленим в ньому штампом «Дитини війни». Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи&nbsp;державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Але, частина 2 статті 6 цього Закону встановлює, що ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної&nbsp;допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів . З матеріалів справи вбачається, що позивачу виплачується підвищення до пенсії як учаснику війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гаранті їх соціального захисту». А тому, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не має права на підвищення, що виплачується дітям війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги дітям війни. В ідповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed