overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку та доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку до її повноліття, щомісячно. У судовому засіданні позивач пояснила, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 12.08.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області актовий запис №79 Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача у звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надавати не бажає, хоча він є працездатною та здоровою людиною і може надавати таку допомогу так як працює фізичною особою підприємцем. Відповідач вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі проти їх задоволення не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 12.08.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області актовий запис №79 Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача у звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надавати не бажає, хоча він є працездатною та здоровою людиною і може надавати таку допомогу так, як працює фізичною особою підприємцем. Суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі так, як відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 СК України розмір стягнення, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність інших дітей та непрацездатних членів сімї, інші обставини по справі, у відповідності до вимог ч.3 ст. 181 СК України суд присуджує аліменти на утримання дитини у частці від доходу батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтовування своєї заяви посилається на те, що 9 березня 2005 року помер його дід [PERSON], який на час смерті проживав за адресою: [INFO]. На час смерті діда, заявник проживав разом з ним за вищевказаною адресою, а також з ними жила і його дружина [PERSON]. Після смерті діда залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 6,88 га, яка належала померлому на підставі Державного акту, серії ЛГ № 130609. 10 травня 2010 року померла матір заявника [PERSON]. Його матір при житті не встигла оформити спадок після смерті свого батька і його діда, а тому на підставі ст. 1266 ЦК України, заявник є спадкоємцем його померлого діда. Проте, заявник не може оформити спадок, оскільки не збереглося свідоцтво про народження його матері. Також заявнику не видають свідоцтво про смерть його діда, оскільки у нього немає документів, які б могли підтвердити, що померлий його дід. У судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав у повному обсязі та просив суд встановити факт того, що він є онуком [PERSON], який помер 9 березня 2005 року. У судовому засіданні зацікавлена особа [PERSON] вважала заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню. Заслухавши пояснення заявника, зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин є законними, обґрунтованими та такими які підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

01.10.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 1987 року в відділі РАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис №254, оскільки за час подружнього життя дружної родини не створили, втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, з 2003 року проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сімя існує лише формально, примирення неможливе, у позивача є інша сімя. В добровільному порядку відповідач відмовилась офіційно розірвати шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявився, проте надав письмову заяву про підтримку позовних вимоги в повному обсязі, просила шлюб з відповідачем розірвати та розглянути справу у її відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, однак в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, поважності причин неявки за матеріалами справи не убачається, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідач письмових пояснень або заперечень не надала. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 25.09.1987 року (а.с.6). Від шлюбу мають повнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). З 2003 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

03.09.2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 12.04.2005 року, вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач не зявилась, проте надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, поважності причин неявки за матеріалами справи не убачається, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, з письмової згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідач письмових пояснень або заперечень не надав. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Від шлюбу, зареєстрованого 12.04.2005 року (а.с.4), сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина мешкає разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України на засадах змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

ДП "Добропіллявугілля" відособлений підрозділ "Управління комунальних котелень" звернулося до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за центральне опалення за період з 1 листопада 2006 року по 1 серпня 2010 року у сумі 1663 гривні 27 копійок, так як відповідачі в добровільному порядку борг не сплачують. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав і просить стягнути борг тільки з нього, так як донька [PERSON] з ним не проживає. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії' особового рахунку, відповідачі проживають в [INFO]. За правилами ст.67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами щомісяця. Відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у сумі 51 гривня та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги за період з 01.01.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». У 2010 році зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносились, тому позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2010 року. Згідно з ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1\\/, визначено, що суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату соціальної допомоги за період з 01.03.2010 року. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи до суду не зявився, надавши заперечення проти позову та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задовольню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (надалі по тексту Закон) від 18 листопада 2004 року, який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років. За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». У 2010 році зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносились, тому позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2010 року. Згідно з ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1\\/, визначено, що суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач у жовтні 2010 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.12.2007 року, від якого мають дитину [PERSON], 11.07.2008 р. н., який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу не надає в добровільному порядку, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила наведені обставини, просила позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007 року (а.с.2), від якого мають дитину [PERSON], 11.07.2008 р. н. (а.с.3), який знаходиться на утриманні позивача (а.с.4). Відповідач перестав цікавитися вихованням та утриманням дитини. Відповідач, як батько малолітнього [PERSON], кошти на його утримання не надає, хоча спроможний надати матеріальну допомогу. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження, довідкою КП «Введенське» Подільської районної ради у м. Києві від 15.09.2010 року № 91 та іншими матеріалами справи. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько малолітнього [PERSON], ухиляється від виконання обовязків по його матеріальному утриманню, дитина знаходиться на повному утриманні позивача, то суд з врахуванням вимог ст. ст. 182, 184 СК України та внесених змін до ст. 182 СК України стягує з відповідача на користь позивача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON], 11.07.2008 р. н. повноліття. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 14 серпня 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Краснокутському відділі реєстрації актів громадського стану Харківської області, про що зроблений актовий запис № 46. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя. Шлюбно сімейні відносини припинені з травня 2010 року. Сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет. Майновий спір відсутній. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з позивачкою. Позивачка в судове засідання з'явилась та підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши надані письмові матеріали справи , оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про одруження серія 1-ВЛ № 069559 від 14 серпня 1999 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - Ганус) зареєструвала шлюб з [PERSON] у Краснокутському відділі реєстрації актів громадського стану Харківської області, про що зроблений актовий запис № 46 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 214024 від 13.07.2002 року [PERSON] народився 20.06.2002 року, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до ст.. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони з травня 2010 року не підтримують сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, майновий спір відсутній. Угода про місце проживання дитини між сторонами досягнута. Шлюб існує формально. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, через що вони втратили взаємне почуття любові та поваги, тому суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини, а тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

В звя"зку з тим, що виготовлення повного рішення у даній цивільній справі потребує значних затрат часу, суд вважає необхідним виготовлення повного рішення відкласти на п"ять днів. З врахуванням наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними постійно виникали сварки. Просить розірвати шлюб у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2008 року. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Крім того, позивачка пояснила суду, що з відповідачем по справі проживає окремо; вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення домашнього господарства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст.224 ЦПК України та за згодою позивачки, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.З ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1999 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №866 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Суд прийшов до висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, у звязку з тим, що сторони не проживають разом однією сімєю, що підтверджується поясненнями позивачки. В судовому засіданні встановлено, що сімя розпалася з причини несумісності характерів, через різні погляди на життя, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства між сторонами припинені з 2008 року і з цього часу більше не відновлювались. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою, про що сторони дійшли згоди. Майновий спір відсутній.

Outcome: approved