Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

[PERSON] в серпні 2010 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі (далі - УПФУ). Посилається на те, що він є дитиною війни відповідно до статті 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (далі - Закону). Згідно статті 6 Закону з 01.01.2006 року йому щомісячно повинна нараховуватись та виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач всупереч статті 124 Конституції України в 2009 році не здійснював нарахувань щомісячної соціальної допомоги. Однак, рішеннями Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та №10-рп/2008 від 22.05.2008 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Законів України „Про Державний бюджет України на 2007 рік та „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими була зупинена дія положень статті 6 Закону, на підставі якої кожному позивачу повинно бути нараховано та виплачено щомісячну соціальну допомогу. Просять стягнути з відповідача на його користь недоплачені суми щомісячної державної соціально допомоги за 2009 рік у розмірі 1370,80 грн. Сторони у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої присутності. Дослідивши письмові докази по справі, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови вимоги, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Позивач відповідно до статті 1 Закону є дитиною війни та перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення „Про Пенсійний фонд України та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійні страхування рішення про призначення і перерахунок пенсії приймається районними управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, яким по даній справі є відповідач. Згідно статті 6 Закону (в редакції Закону від 18.11.2004 року №2195-1У, який набрав чинності 01.01.2006 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальн допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючи прав і свобод. Статтею 3 частиною 2 Закону України „Про соціальний захист дітей війни державні гарантії дітяі війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовим актами. Відповідно до статті 28 частини 1 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійн страхування від 09.07.2003 року №1058-1У мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно статті 65 частини 1 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.12.2005 року №3235-1У прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2006 рік затверджений у наступному розмірі: з 01.01.2006 року - 350 грн.; з 01.04.2006 року - 359 грн.; з 01.10.200 року - 366 грн. Однак, Законом України від 19.01.2006 року № 3367-ІУ, який набрав чинності з 02.04.2006 року було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5, запроваджуються з 01.01.200 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України питань бюджету. На 2007 рік дію статті 6 Закону зупинено з урахуванням статті 111 Закону України від 19.12.2006 року № 489-У згідно із Законом України від 19.12.2006 року № 489-У. Статтею 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, в іншій частині положення статті 6 Закону залишено без змін. Відповідно до статті 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІ1 учасникам війни, не нагородженим орденами та медалями колишнього СРСР, пенсія підвищується на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно статті 62 частини 1 Закону України„Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12. 2006 року №489-У прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік затверджений у наступному розмірі: з 01.01.2007 року - 380 грн.; з 01.04.2006 року - 406 грн.; з 01.10.2006 року - 411 грн. Відповідно до статті 62 частини 3 зазначеного Закону для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 01.04.2007 року та з 01.10.2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 %. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 року зупинення дії статті 6 Закону визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Законом України від 28.12.2007 року № 107-УІ (пункт 2 статті 41) в статтю 6 Закону було внесено зміни, якими змінено розмір підвищення та встановлено, що дане підвищення виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни і становить 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до статті 58 Закону України від 28.12.2007 року № 107-УІ прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить: з 01.01.2008 року - 470 грн.; з 01.04.2008 року 481 грн.; з 01.07.2008 року - 482 грн.; з 01.10.2008 року - 498 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 2 статті 41 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року № 1646 -УІ прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено з 01.11.2009 року - 573 грн.. Протягом 2009 року позивачу нараховано та виплачено підвищення до пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих громадян по 49,8 грн. щомісячно. Рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі „Кечко проти України" (заява № 63134/00) встановлено, в межах свободи дій держави визначити, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинним (пункт 23 Рішення). Виходячи із встановлених судом обставин, суд вважає, що звернення позивача, до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів є правомірними. Разом з тим, враховуючи, що у даному випадку застосуванню підлягають законодавчі акти, які носять публічно-правовий характер, способом захисту порушених прав позивачів є визнання незаконними дій органу державної влади та зобовязання провести нарахування та виплату належних сум, а не ухвалень - рішення про стягнення конкретних сум, тому позовні вимог підлягають частковому задоволенню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України відповідно до задоволених позовних вимог витрати за інформаційн:- технічне забезпечення розгляду у розмірі 37 грн. справи слід стягнути з відповідача, а судовий збір у розмір 3,40 грн. компенсується за рахунок держави. На підставі ст.ст. 6 п.1, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 1,3, 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" ви 18.11.2004 року №2195-1У, ст.28 ч.1 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-1У, ст.,71 Закону України «Про Державний бюджет України НА 2009 рік» від 26.12.2008 року № 835-УІ, ст.. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року № 1646 -УІ, ст. 16 Цивільного кодексу та

Outcome: approved