Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем, який зареєстрований 30.06.2000 року, має доньку, [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до березня 2010 року. З цього часу сімя фактично розпалась через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, на сьогодні відповідач матеріально доньку не забезпечує, вихованням її не займається, проживає окремо, через що вона звернулась до суду і просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачки підтримала позовні вимоги і просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини заробітної плати /доходу/ відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач визнав позовні вимоги повністю, погодився на розірвання шлюбу та на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі перебували в шлюбі, який був зареєстрований у виконкомі Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області 30.06.2000 року, згідно свідоцтву про одруження серії 1-БП, № 033851,актовий запис №3. Відповідно до свідоцтва про народження дитини сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. З березня 2010 року сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між подружжям не досягнуто. Сімя розпалась остаточно. Суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам сторін та інтересам неповнолітньої доньки, тому шлюб необхідно розірвати. Як пояснила у судовому засіданні позивачка матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач надає, але не регулярно ,через що вона з дитиною перебуває у важкому матеріальному становищі ,тому звернулась з даним позовом до суду. Згідно СТ.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 постанови № З Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.» Але розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначено в ч.2ст.182 Сімейного Кодексу України - не меншим, ніж 30% для дитини відповідного віку. Відповідач працює на цукровому заводі смт Жовтневе, турбіністом, не має інших утриманців і погоджується виплачувати аліменти на утримання доньки. На підставі викладеного,

Outcome: approved