Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-20 00:00:00

04.07.2008 року [PERSON], [INFO] звернулася до Дзержинського районного суду м.Харькова з позовною заявою до [PERSON] Н,В. про розірвання договору довічного утримання і вказує , що їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 10.01.1994 року належить двокімнатна ізольована квартира , житловою площею 30,3 кв.м., загальною площею 43,1 кв.м. яка розташована за адресою : м.Харків вул..Дерев*янко [ADDRESS]. З відповідачкою [PERSON] познайомилася, коли здавала їй одну кімнату в піднайом. У зв*язку з тим , що близьких родичів позивачка не мала , з урахуванням її років ( 72 роки) стану здоров*я,хворіла, перенесла інфаркт , вона прийняла пропозицію відповідачки і 27.06.2003 року уклали договір довічного утримання. Після укладення договору відповідачка часткового виконувала зобов*язання. Вона працювала в м.Харкові перекладачем в Шлюбному агентстві. В 2005 році вона виграла Грінкарту і в кінці жовтня поїхала проживати разом з чоловіком до Америки. На цей час вона проживає в Канаді і знаходиться на цей час вагітною, про що вона сповістила позивачку по телефону в червні 2008 року. З часу виїзду відповідачки , вона приїздила в м. Харків літом 2007 р, заходила до неї, інтересувалася життям та рекомендувала , що у разі потреби вона зверталася до її подруги, або дзвонити в м.Єнакієво до її бабусі. Три рази на рік відповідачка дзвонить поздоровляє зі святами, більш не інтересується . Один раз за півроку вона висилає гроші: 24.04.2006 року 200 доларів США , 10.10.2006 року 400 доларів США , 7.05.2007 року 200 доларів США , 5.12.2007 року 500 доларів США , 5.05.2008 року -320 Євро. Ці гроші відповідачка пересилає для того , щоб позивачка сплачувала за житло та комунальні послуги , які нараховуються на відповідачку, після реєстрації в квартирі. Вона ж , як учасник бойових дій 2-ї мирової війни , користується пільгами і сплачує за себе тільки 25%. Після від*їзду відповідачки , позивачка залишилась одна , відчуває певні труднощі, котрих з часом становиться все більш. Стан здоров*я погіршується , їй самій важко здійснювати догляд за собою. Взимку вона без сторонньої підтримки не виходить. З початку 2007 р стала теряти зор, була зроблена операція. Декілька місяців нічого не бачила, не мала можливості піти на вулицю купити продукти харчування, ліки , сходити до лікаря та таке інше. За весь час за неї доглядала сусідка [PERSON] Окрім цього , 28.11.2007 р вона упала ,отримала закритий перелом руки. У зв*язку з тим , що відповідачка залишила її одну , вона вимушена була звернутися до сторонніх осіб. По справі було постановлено заочне рішення 3 грудня 2008 року , котрим позовні вимоги [PERSON] суд задовольнив. 13.08.2009 року відповідачка [PERSON] звернулась до суду з заявою про скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2009 року суд скасував вищевказане заочне рішення і призначив справу до розгляду в загальному порядку. 01.12.2009 року [PERSON] надала до суду позовну заяву з урахуванням заперечень відповідачки ( а.с. 108-109) В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та надав заперечення, в яких посилався на те , що позивачка не голодувала , повноцінно харчувалася і мала грошові кошти для цього. Вона проходила лікування і була забезпечена ліками та медичною допомогою. Безпосередньо [PERSON] підтвердила , що мати та сестра [PERSON] щотижня приїзджали до неї. Твердження позивача , що вони приїздили тільки скупитися на ринку є нелогічні , оскільки мати та сестра відповідачки проживали на той час в [INFO] , де мали власну квартиру і житлом були забезпечені , також там достатньо магазинів та рінків для можливості задоволення своїх потреб у певних товарах. Твердження позивачки , що вона не в змозі пересуватися спростовується неодноразовою присутністю її в судовому засіданні. Відповідачка надсилала позивачці грошові кошти для забезпечення своїх обов*язків за договором. В договорі довічного утримання не зазначено , які конкретно дії по утриманню позивача повинна здійснювати відповідачка , а зазначено про її обов*язок забезпечити належне утримання , що і було виконано у спосіб який не заперечувався сторонами. Вимоги позивачки є безпідставними. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилася , так як і на цей час знаходиться за межами України. 3-я особа Приватний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що вона посвідчувала укладений між сторонами договір довічного утримання. Між сторонами були довірливі відносини. Що стосується п.8 Договору про забезпечення медичною допомогою , то під цим розумується , що не конкретно відповідачка повинна вчинити лікарську допомогу, а забезпечити її цією допомогою , тобто спеціалістами, викликати лікаря. Все , що вказано в п.8 обговорювалось між сторонами , ніяких заперечень не було. Про всі зміни в договорі довічного утримання повинно бути нотаріально посвідчено. [PERSON]В, виїжджаючи за межі України , повинна була зробити зміни в договорі довічного утримання. Представник КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з*явився , про час та дату слухання справи повідомлений належним чином. Суд , вислухавши пояснення позивачки, її представника , представника відповідачки , приватного нотаріуса , дослідивши матеріали справи , допитав свідків вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання ( догляду) одна сторона ( відчужував) передає другій стороні ( набувачу) у власність житловий будинок , квартиру або їх частину , інше нерухоме майно або рухоме майно , яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов*язується забезпечувати відчужувача утриманням та ( або) доглядом довічно. Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання ( догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи . на користь якої він був укладений , у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов*язків , незалежно від його вини; на вимогу набувача. Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання ( догляду) у зв*язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов*язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно , яке було ним передане , і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати , зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача , не підлягають поверненню. Судом установлено Позивачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 10.01.1994 року належала двокімнатна ізольована квартира , житловою площею 30,3 кв.м., загальною площею 43,1 кв.м. яка розташована за адресою : м.Харків вул..Дерев*янко [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] знімала одну кімнату у позивачці, так вони і познайомилися У зв*язку з тим , що близьких родичів позивачка не мала , з урахуванням її років ( на той час 72 роки, а зараз 84 роки ) стану здоров*я,хворіла, перенесла інфаркт , вона прийняла пропозицію відповідачки і 27.06.2003 року позивачка і відповідачка уклали договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. Згідно п.8 Договору вбачається : за згодою сторін обов*язок набувача майна з надання відчужувану довічного забезпечення визначається у вигляді: забезпечення їх житлом шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній квартирі, забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням , забезпечення догляду та необхідної допомоги, надання побутових послуг , забезпечення медичною допомогою. ( а.с. 6). Після укладення договору відповідачка часткового виконувала зобов*язання. Вона працювала в м.Харкові перекладачем в Шлюбному агентстві. В 2005 році вона виграла Грінкарту і в кінці жовтня поїхала проживати разом з чоловіком до Америки. На той час вона проживає в Канаді і була вагітною, про що вона сповістила позивачку по телефону в червні 2008 року. З часу виїзду відповідачки , вона приїздила в м. Харків літом 2007 р, заходила до неї, інтересувалася життям та рекомендувала , що у разі потреби вона зверталася до її подруги, або дзвонити в м.Єнакієво до її бабусі. Три рази на рік відповідачка дзвонить поздоровляє зі святами, більш не інтересується . Один раз за півроку вона висилає гроші: 24.04.2006 року 200 доларів США , 10.10.2006 року 400 доларів США , 7.05.2007 року 200 доларів США , 5.12.2007 року 500 доларів США , 5.05.2008 року -320 Євро. Ці гроші відповідачка пересилає для того , щоб позивачка сплачувала за житло та комунальні послуги , які нараховуються на відповідачку, після реєстрації в квартирі. Вона ж , як учасник бойових дій 2-ї мирової війни , користується пільгами і сплачує за себе тільки 25%. Після від*їзду відповідачки , позивачка залишилась одна , відчуває певні труднощі, котрих з часом становиться все більш. Стан здоров*я погіршується , їй самій важко здійснювати догляд за собою. Взимку вона без сторонньої підтримки не виходить. З початку 2007 р стала теряти зір, була зроблена операція. Декілька місяців нічого не бачила, не мала можливості піти на вулицю купити продукти харчування, ліки , сходити до лікаря та таке інше. За весь час за неї доглядала сусідка [PERSON] Окрім цього , 28.11.2007 р вона упала ,отримала закритий перелом руки, рука була у гіпсі. З весни 2008 року загострився ревмотоідний поліартрит і позивачка стала погана пере двигатися , без сторонній допомоги вийти на вулицю не може. У зв*язку з тим , що відповідачка залишила її одну , вона вимушена була звернутися до сторонніх осіб. Відповідачка порушила умови укладеного договору і не виконує їх ,що спонукало позивачку звернутися з цим позовом до суду. Місце проживання відповідачки в Канаді і зв*язок з неї позивачці не відомо. Відповідно до ст 10 , 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб , в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Фактично , з жовтня 2005 року відповідачка повністю припинила виконувати , взяті на себе зобов*язання , котрі передбачені п.8 Договору довічного утримання. Відповідачка залишила позивачку одну і вона вимушена була звернутися за допомогою до сторонніх осіб. Твердження представника відповідача , що приїздили мати [PERSON]та сестра [PERSON]до відповідачки ,котрі допитані у якості свідків, та допомагали позивачці , не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони приїздили на вихідні по своїх справах і не кожної неділі, мати відповідачки хвора людина.. А окрім того , з ними позивачка не укладала договору довічного утримання і ніяких змін відносно того , що вони повинні виконувати умови договору не робилось. Також сестра підтвердила , що [PERSON]В не має наміру повертатися до України.. Відповідачка залишила позивачку в безпорадному стані і вона вимушена була прибігти до сторонньої допомоги. В судовому засіданні представник відповідача повідомляв , що [PERSON] направляла н адресу позивачки 2000 доларів США , але підтвердження цього факту не знайшло і спростовується листом Приватбанку, про не отримування вказаної суми грошей. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили що вони допомагають [PERSON] Окрім цього , свідок [PERSON] підтвердила , що вона весь час допомагає позивачці, опікується нею, бо [PERSON] одна і не може забезпечити себе всім необхідним для проживання, своєчасно забезпечує ліками, викликає лікарів, ходить до магазинів.. На підставі викладеного , суд вважає , що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved