Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

позивач кредитна спілка «КредитСоюЗ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилаються на те, що кредитна спілка уклала з [PERSON] договір кредиту № ГР-659 від 16.11.2007р. про надання кредиту в розмірі 2800,00 грн., строком на 12 місяців, який зобовязувався повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки, відповідно до передбаченого договором графіка. Відповідач своїх зобовязань по договору кредиту не виконав, частково погасивши: відсотки в розмірі 116,99грн., додаткові відсотки 135,01грн., сплати коштів по основній сумі кредиту не було. В порушення графіку погашення позики вказаного в п.8.5 договору, подальших оплат по основній сумі кредиту і по відсотках за його користування не було. Вказані дії призвели до порушення ст. 1054 ЦК України та умов договору кредиту. Станом на 27 травня 2010 року відповідач має непогашену суму кредиту 2800,00грн., а з урахуванням індексу інфляції за час прострочення, із 16.04.2008р. по 22.04.2010р. індекс інфляції дорівнює 130,7%, і заборгованість становить 3659,60грн., крім того, відповідач заборгував кредитній спілці 2998,44грн. - відсотки за користування грошима (п. 3.1 договору кредиту); додаткові відсотки 2737,40грн. (п. 3.2 договору кредиту), всього заборгованість складає 9395,44грн.. У звязку з цим, для захисту своїх прав, позивач змушений звернутися до суду, і просить стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «КредитСоюЗ» борг за договором кредиту в розмірі 9395,44грн. та відшкодувати судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 93,95грн. та 120,00грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності доводи позову підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити, вказавши, що до цього часу зі сторони відповідача не було жодних кроків до погашення заборгованості по кредиту. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчить оголошення в газеті «Нова доба», №83, четвер, 14.10.2010 року (так, як за адресою: м. Городище, вул. Павлова, 34а (за місцем проживання) чи вул. Павлова, 54 (за місцем реєстрації) поштові рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися, із відміткою, що за даною адресою, адресат не проживає), причини своєї неявки суду не повідомив, як і не надходило до суду заяв про слухання справи за його відсутності, чи про перенесення слухання справи на іншу дату. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах позовних вимог, вислухавши представника позивача [PERSON], вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Відповідно до загальних положень цивільнопроцесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріальноправову вимогу. Предметом вимоги КС «КредитСоюЗ» є стягнення боргу відповідно до договору кредиту за № ГР-659 від 16.11.2007р.. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 16.11.2007 року між кредитною спілкою «Кредит СоюЗ», яка є юридичною особою (а.с. 11-13) та [PERSON], відповідач по справі, був укладений договір кредиту №ГР - 659 про надання кредиту в розмірі 2800,00грн. (а.с. 5), за яким останньому було надано кредит, з строком дії договору 12 місяців, до 16.11.2008 року, договір припиняє свою дію після його розірвання та після завершення строку на який він укладений, з урахуванням п.2.2. у випадку наявності непогашеного залишку кредиту після закінчення зазначеного в п.2.1 цього договору строку, умови договору щодо нарахування процентів і обовязку сплати позичальником процентів за користування кредитом продовжують діяти до фактичного погашення процентів і кредиту. Бажання отримати кошти в кредит відповідачем виражені у заяві анкеті від 16.11.2007р. (а.с. 6), і цього ж дня позичальник отримав кошти в розмірі 2800,00грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 7), сплативши вступний внесок в розмірі 17,00грн. (а.с. 8). Про членство [PERSON] свідчить наказ №726 правління КС «Кредит-Союз» (а.с. 15). На відповідача заведено особову картку позичальника, де відображено рух коштів по кредиту (а.с. 9). Відповідно до договору кредиту кредитна спілка «КредитСоюЗ» виконала свої зобовязання з надання кредиту [PERSON], проте, останній не виконує взятих на себе зобовязань за договором кредиту, і станом, на час звернення до суду, тобто на 27.05.2010р. по кредитному договору № ГР - 659 від 16.11.2007р., утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку ціни позову (а. с . 4) та умов договору становить 9395,44грн. з них: кредиту 3659,60грн. (з урахування індекс інфляції (а. с . 10) ), відсотків по кредиту 2998,44грн., додаткових відсотків 2737,40грн. . Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 10561 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, при цьому, розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Ст. 625 ЦК України вказує, що, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення ст. 79 ст. 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати у розмірі 213,95грн., сплатив судовий збір (мито) в сумуі 93,95грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в сумі 120,00грн., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. На підставі наведеного

Outcome: approved