Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і зазначає,що її дядьку [PERSON] належала частина будинку по вул. Пушкіна,23\\1 в м. Коростень. 11.7.2008 року [PERSON] помер. По його смерті відкрилась спадщина на вказану частину будинку, вона була єдиним спадкоємцем майна померлого, в установлений строк звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, з»ясувалось, що 4.7.2008 року вказану частину будинку померлий [PERSON] подарував відповідачці. Посилаючись на те, що померлий , під час укладення цієї угоди перебував в лікарні, відповідач, скориставшись його тяжким станом, схилила останнього до підписання вказаної угоди. Однак, на думку позивача, в момент підписання вказаної угоди [PERSON] не розумів значення своїх дій, самостійно цю угоду не міг підписати , в момент підписання угоди не усвідомлював значення своїх дій , не міг ними управляти, посилаючись на те,що укладення такої угоди дарування порушує її права,як спадкоємця, просила , відповідно до ст. 215 ч.1, 225 ЦК України визнати угоду дарування частини будинку по вул. Пушкіна,23\\1 в м. Коростень від 4.7.2008 року, укладену між [PERSON] і відповідачем - недісною, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. Свої вимоги в суді представник позивача підтримав. Представник відповідача , своїм правом на участь в розгляді даної справи не скористався. Судом проведено розгляд справи за правилами ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення , вивчивши справу, суд прийшов до наступного . Судом встановлено,що між сторонами виникли правовідносини ,які випливають з укладеного правочину дарування будинку і врегульовані гл. 16,55 ЦК України. З справи видно,що 11.7.2008 року в м. Коростень помер [PERSON] (л.с. 47 ) По його смерті відкрилась спадщина на 11\\20 частин будинку 23 по вул. Пушкінська в м. Коростень. 4.11.2008 року позивач, як племінниця померлого звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини по смерті [PERSON].(л.с. 4,8,56) Однак, з»ясувалось, що 4.7.2008 року вказану частину будинку померлий [PERSON] , ще за свого життя подарував відповідачці. (л.с. 22) Суд встановив,що померлий в вказаній частині будинку проживав один. З оглянутої і дослідженої судом медичної карти хворого [PERSON] встановлено ,що 1.7.2008 року , сусіди виявили його в хворобливому стані і біля 22 год . його було доставлено до Коростенської центральної лікарні, поміщено в неврологічне відділення, з діагнозом «енцефалопатія», наступного дня його переведено в наркологічне відділення, з діагнозом, « стан відміни алкоголю, з делірієм», лікарем було призначено та проведено відповідне лікування. 4.7.2008 року стан хворого був тяжким, рухи відсутні, дихання не порушено, мова млява, але свідомість збережена . 7.7.2008 року через погіршення стану здоров»я хворого його було переведено до реанімаційного відділення лікарні де 11.7.2008 року він і помер. 4.7.2008 року в приміщенні лікарні нотаріусом було посвідчено договір дарування [PERSON] 11\\20 част. будинку №23 по вул. Пушкінська в м. Коростень позивачці [PERSON], вказаний договір на прохання заповідача,через його хворобу, від його імені підписано [PERSON]В.(л.с. 34). Цей договір підписано в присутності нотаріуса, дієздатність та волевиявлення сторін перевірено. Допитана судом лікар - нарколог [PERSON] пояснила суду,що померлий лікувався в неї, стан його був середньої тяжкості, однак він був адекватним, розумів,що з ним сталось, де і чому він перебуває. За правилами ст. 225 ЦК України суд може визнати недійсним правочин, який дієздатна особа вчинила в момент, коли не усвідомлювала значення своїх дій і не могла ними керувати. За правилами ст. 60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь в справі. Відповідачка не надала суду переконливих доказів тому, що [PERSON] укладаючи 4.7. 2008 року договір дарування частини будинку відповідачці, перебував в такому стані,коли не усвідомлював значення своїх дій і не міг ними керувати. Та обставина,що померлий зловживав спиртними напоями, був доставлений в лікарню, де йому виставлено діагноз: енцефалопатія, забійні саднини голови , грудної клітки, стопи не можуть свідчити про такий стан хворого, який би унеможливлював його здатність розуміти значення своїх дій під час укладення угоди, такий висновок суду підтверджено і посадовою особою, уповноваженою на посвідчення правочинів - нотаріусом , який в договорі дарування вказує на дієздатність сторін угоди. Стан фізичної особи, в момент укладення угоди, може бути визначений висновком судово-медичної експертизи, якщо така особа буде оглянута експертами. Оскільки, експертизу стану здоров»я померлого [PERSON] можливо було провести лише за наявними документами, судом призначалась така експертиза на клопотання пр-ка відповідача , збирались необхідні матеріали, однак проведення її стало неможливим, через відсутність достатньої документації для висновку про стан здоров»я померлого. (л.с. 71) Інших доказів нездатності померлого [PERSON] розуміти значення своїх дій під час укладення угоди, які б могли слугувати підставою для визнання укладеної угоди недійсною,суд не встановив. Вимоги позивачки є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Вимоги позову про стягнення з відповідача судових витрат є похідними від основної, тому теж задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed