Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

23 червня 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання мирової угоди та стягнення боргу. В заяві він зазначив, що ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 01 серпня 2005 року було затверджено Мирову угоду між позивачем - [PERSON] інститутом по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості 'Гіпрококс'" та відповідачкою - [PERSON] у справі про стягненя боргу за договором безвідсоткового займу, згідно якої [PERSON] зобов'язувалася виконувати умови Договору № 20/09-1 від 20 вересня 2004 року - здійснювати оплату безпроцентної позики та сплачувати щомісячно 200 гривень в рахунок погашення боргу в розмірі 10810 гривень за Договором № 20/09-1 від 20 вересня 2004 року, але своїх зобов'язань згідно умов Договору відповідачка не виконала. З часу укладення Мирової угоди [PERSON] сплатила суму 3300 гривень, а з березня 2010 року платежі взагалі припинила. Борг станом на 21 червня 2010 року по безпроцентній позиці за договором № 20/09-1 від 20 вересня 2004 року складає 7510 гривень, що і стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача по довіреності [PERSON] позов підтримала просить його задовольнити в повному обсязі, розірвати мирову угоду, затверджену ухвалою суду від 01 серпня 2005 року та стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором № 20/09-1 від 20 вересня 2004 року у розмірі 7510 гривень. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала не заперечує проти його задоволення, частково сплатила суму заборгованості у розмірі 210 гривень, що підтвердила копіями квитанцій про сплату. Дослідивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, що 20 вересня 2004 року між [PERSON] інститутом по проектуванню підприємств коксохімічно промисловості "Гіпрококс" та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір № 20/09-1, згідно якого [PERSON] зобов'язувалася виконувати умови Договору - здійснювати оплату безпроцентної позики та сплачувати щомісячно 200 гривень в рахунок погашення боргу в розмірі 10810 гривень. Відповідачка не дотримується умов договору, не сплачує щомісячні внески до каси підприємства, чим спричиняє шкоду підприємству. 01 серпня 2005 року ухвалою суду було затверджено Мирову угоду між позивачем [PERSON] інститутом по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості "Гіпрококс" та відповідачем [PERSON] у справі про стягнення боргу за договором безвідсоткового займу. Але відповідачка належним чином не виконує умови Договору № 20/09-1 від 20 вересня 2004 року та Мирової угоди, укладених між сторонами. З моменту укладення Мирової угоди [PERSON] сплатила 3300 гривень, а з березня 2010 року платежі взагалі припинила. Таким чином, станом на 21 червня 2010 року заборгованість [PERSON] по безпроцентній позиці за договором № 20/09-1 від 20 вересня 2004 року складає 7510 гривень. Це підтверджується слідуючими документами: копією Договору № 20/09-1 від 20 вересня 2004 року; копією Мирової угоди укладеної між [PERSON] інститутом по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості "Гіпрококс" та [PERSON]; копією ухвали суду від 01 серпня 2005 року про затвердження мирової угоди; копією довідки від 21 червня 2010 року № 11-Б/168, із якої видно, що [PERSON] Т.1. має заборгованість по безпроцентній позиці станом на 21 червня 2010 року в розмірі 7510 гривень. копіями квитанцій, із яких видно, що [PERSON] частково сплатила суму заборгованості у розмірі 210 гривень. При таких обставинах суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості у розмірі 7 300 гривень, оскільки зобов'язання відповідачка належним чином не виконувала, грошові кошти до даного часу не повернула. Крім цього з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по справі, а саме: судовий збір - в розмірі 75 гривень та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved