Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-25 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 20.03.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит и розмірі 10 000 грн. зі сплатою 27 відсотків річних за користування кредитом строком на 36 місяців. З метою забезпечення виконання договірних зобовязань [PERSON], між банківською установою та [PERSON] і [PERSON] були укладені Договори поруки від 20.03.2008 року згідно якого останні зобовязувалися перед позивачем відповідати за належним виконанням [PERSON] зобовязань по поверненню кредиту та сплати відсотків за вказаним кредитним договором. Втім, відповідач [PERSON] умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків виконував неналежним чином, внаслідок чого перед банківською установою утворив заборгованість, сума якої, станом на 28.02.2010 року склала 3709,18 грн., яку він та його поручителі [PERSON] і [PERSON] погасити відмовляються, а тому прокурор просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь державної банківської .установи заборгованість на зазначену вище суму та судові витрати по справі. Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, свій позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Представник ВАТ «Державний ощадний банк України» будучи присутньою при судовому розгляді справи просила суд задовольнити позов вказуючи на достатність для цього підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, не направив до суду заяви про можливість слухати справу за його відсутності та про причину його неявки в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 20.03.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно якого, банк надав останньому кредит в сумі 10 000 грн. строком до 19.03.2011 року зі сплатою 27 % річних. За умовами п. 1.6 кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязаний був щомісячно, до 25 числа поточного місяця, частинами, по 277.78 грн., повернути кредитні кошти. В забезпечення отриманого кредиту між банківською установою з однієї сторони та відповідачами [PERSON] і [PERSON] з іншої сторони були укладені Договори поруки від 20.03.2008 року, відповідно до якого поручителі зобовязалися відповідати перед банком за виконання відповідачем зобовязань по поверненню кредиту та сплати відсотків по договору. Проте, щомісячне погашення кредиту відповідачем [PERSON] належним чином не проводилось, внаслідок чого, перед банківською установою у нього виникла заборгованість загальна сума якої, згідно розрахунку (а.с.32) станом на 28.02.2010 року склала 3709,18 грн., що включає в себе: 2 625,98 грн. - основного боргу; 561,75 грн. - відсотки за користування кредитом; 20 грн. - комісійної винагороди та 501,45 грн. - пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, що передбачено п. 5. Кредитного договору. Згідно вимог ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобовязаний виконати зобовязання належним, чином в установлений строк, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики встановленої договором. Приписами ст.ст. 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Крім того, у відповідності до умов договорів поруки від 20.03.2008 року, а також ст. ст. 543, 554 ЦК України у випадку не виконання зобовязань позичальником по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, забезпеченого порукою, позичальник та поручитель повинні відповідати перед кредитором як солідарні боржники, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі від усіх боржників разом. Таким чином, враховуючи викладене, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому заборгованість за кредитним договором від 20.03.2008 року підлягає стягненню в повному обсязі з відповідачів у солідарному порядку. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню судові витрати по справі, зокрема судовий збір у розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду судової справи в сумі 120 гривень.

Outcome: approved