Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсій, виплата яких передбачена статтями 50, 54, 67 Закону України від 28 лютого 1991 року №79б-ХІІ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796-ХІІ). Позивач зазначив, що внаслідок захворювання, повязаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС він віднесений до II групи інвалідності, а положеннями статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, він отримує державну та додаткову .пенсії, передбачені статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ. Посилаючись ца те, що розміри призначених і виплачуваних йому пенсій не відповідають розмірам, установленим цим Законом, та на відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці привести їх у відповідність з останнім, просив визнати дії відповідача неправомірними і зобовязати його усунути зазначені порушення. Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області в судове засідання не прибув; в своїй заяві на імя суду просив справу слухати в його відсутності; позовну заяву не визнав з підстав викладених у письмовому запереченні. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: пунктом 1 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно Законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обовязки громадянина. Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у/редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком. Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Згідно з ч.З статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІУ) встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Судом встановлено що [PERSON] в 1986 році приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії серії А №430177 категорія 1 від 24.05.2004 року та вкладку до нього від 24.05.2004 року за №153387 із зазначенням учасника ЛНА на ЧАЕС. Згідно довідки Полтавської обласної МСЕК № 7-66 ГВ від 21.05.2004 року за № 0010856 йому встановлена друга група інвалідності, безстроково, у звязку з захворюваннями повязаними з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону № 796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього Закону. Відповідно до вимог ст. 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та .4 „Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №523 від 30.05.1997 року Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці повинно було виплачувати йому державну основну та додаткову пенсію в розмірах не нижче шести мінімальних пенсій та 50 процентів мінімальної пенсії за віком на момент виплати. Наведеними нормами також передбачено, що розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Особам, . віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, для інвалідів 2 групи у розмірах 75%. Згідно ч.5 ст. 54 вищевказаного Закону порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою КМУ №523 від 30.05.1997 року, який містить ті ж самі приписи, що і норми Закону. Відповідно до ст. 62 названого Закону його застосування проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення його є обовязковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Розрахунок пенсій позивачу за період з 29 червня 2010 року по час розгляду справи в суді Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці провело, виходячи з розміру 19 грн 91 коп, установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" (далі - постанова КМУ від 3 січня 2002 року № 1). Постанови Кабінету Міністрів України в яких збільшуються пенсії інвалідам Чорнобиля, не передбачають умови та порядок виплат пенсій інвалідам, тому посилання відповідача на вказані Постанови безпідставні. Крім того, Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має вищу юридичну силу. Оскільки ні Верховна Рада України ні Кабінет Міністрів України в подальшому будь яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 50 та ст.54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали, унаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати. В п.4 „Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи вказано, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, йіддо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. З урахуванням наведених положень суд приходить до висновку про те, що при нарахуванні пенсії слід виходити з вимог Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та п.4 „Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи і виплачувати пенсію у розмірах визначених ст. 50, 54, 67 вказаного Закону для інвалідів відповідних груп. Відповідно до ст.71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Згідно ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином відповідач з 19.06.2010 року повинен нарахувати та сплатити позивачу пенсії відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому суд, приходить до висновку про те, що дії відповідача в частині відмови [PERSON] в перерахунку йому основної та додаткової пенсії є неправомірними. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved