Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

ПАТ "Рівнегаз" звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з газопостачання в сумі 1082 грн. 66 коп. У своїй позовній заяві вказує, що 09 листопада 2009 року між відкритим акціонерним товариством "Рівнегаз" (правонаступником якого є ПАТ "Рівнегаз") та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з газопостачання № 6000615 (далі - Договір). Відповідно п.п. 17, 29 "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, споживач зобов'язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за надані послуги з газопостачання. У разі несплати даних послуг, газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання, однак припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку оплатити заборгованість за фактично отримані послуги. Також зазначає, що на адресу відповідача було відправлено письмове попередження про наявність заборгованості за спожитий природний газ з пропозицією добровільно сплатити дану заборгованість. Одночасно з вказаним попередженням відповідачу було повідомлено, що у разі невиконання вимог чинного законодавства, подача газу йому буде припинена, а справа передана в суд для примусового стягнення боргу. Представники ВАТ "Рівнегаз" неодноразово прибували до помешкання боржника для відключення від системи газопостачання, про що було складено відповідні акти, однак відповідач до газових приладів їх не допустила. Також, для вирішення питання в досудовому порядку, боржнику була направлена претензія про оплату боргу за спожитий природний газ, однак незважаючи на неодноразові попередження та вжиті заходи, борг відповідачем не погашено. Усе вище вказане призвело до того, що станом на 13.08.2010 року, перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 1082 грн. 66 коп. Добровільно відповідач сплатити заборгованість відмовляється, отже позивач вимушений був звернутись з позовом до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача на користь ПАТ "Рівнегаз" вказану заборгованість за надані послуги з газопостачання та судові витрати по справі. Відповідач в судові засідання не з'являлась, про час та місце розгляду справи повідомлялась заздалегідь та у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу позову не надала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 09 листопада 2009 року, між відповідачем з однієї сторони, та ВАТ "Рівнегаз" (правонаступником якого є ПАТ "Рівнегаз"), з другої сторони, було укладено Договір про надання послуг з газопостачання № 6000615. Відповідно до п. 3.2.4 п. З даного Договору, відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Однак, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач порушив виконання умов Договору, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість на суму 1082 грн. 66 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як вбачається зі змісту ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved