overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 145359 грн. 66 коп. боргу за договором кредитування, 8942 грн. 32 коп. заборгованості по нарахованим відсоткам, 232 грн. 88 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту 66 грн. 63 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, причини неявки в суд не сповістив. За письмовою згодою з представником позивача, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26.05.2008 року між сторонами укладено договір кредитування. Згідно умов договору відповідач отримав кредит на суму 20000 доларів США з оплатою за перші 30 днів 15 відсотків річних. В подальшому розмір відсоткової ставки перераховується. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем не виконано вимоги договору, залишок боргу за договором кредитування, в перерахунку долара США на національну валюту за курсом, встановленим НБУ, становить 145359 грн. 66 коп. боргу за договором кредитування, 8942 грн. 32 коп. заборгованості по нарахованим відсоткам, 232 грн. 88 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту 66 грн. 63 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків та судові витрати. Право нарахування пені за невиконання зобовязань передбачено пунктом 4.1 договору. Згідно п. 6.1.2 договору у випадку невиконання зобовязань, передбачено право вимагати дострокового повернення коштів. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.. На підставі ст.1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 530 грн. 19 коп. боргу по квартирній платі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки в суд не сповістив. За письмовою згодою з представником позивача суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що власником квартири №124 в буд.28, корп. 3 по вул. Волкова в м.Кіровограді є [PERSON] Згідно статті 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. В порушення вимог даних норм, та ст. 525, 526 ЦК України відповідач не сплачує кошти, борг складає за період з жовтня 2008 року по грудень 2009 року 530 грн. 19 коп. Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно технічне забезпечення та на користь держави судовий збір На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 444 грн. 81 коп. боргу по квартирній платі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки в суд не сповістив. За письмовою згодою з представником позивача суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що власником квартири №72 в буд.28, корп. 2 по вул. Волковав м.Кіровограді є [PERSON] Згідно статті 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. В порушення вимог даних норм, та ст. 525, 526 ЦК України відповідач не сплачує кошти, борг складає за період з жовтня 2008 року по грудень 2009 року 444 грн. 81 коп. Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно технічне забезпечення та на користь держави судовий збір На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до Козятинського міського споживчого товариства про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 26 лютого 2010 року між Козятинським міським споживчим товариством, в особі голови правління [PERSON] та нею було укладено договір купівлі-продажу. Відповідно до умов договору вона придбала у Козятинського МСТ частину магазину з підвалом та прибудовами, зазначеного на плані виготовленому Козятинським структурним підрозділом КП «ВООБТІ» літерою: «А», по вул. Київській, 65, в с. Комсомольське, Козятинського району, Вінницької області. У її власність передано частину магазину з підвалом, площею - 532, 9 кв.м, що складається з: літ. або № по плану: «І» - сходова клітка, площею - 11, 1 кв.м.; «ІІ» - підвал, площею - 135, 6 кв.м.; «1» - коридор, площею - 2, 3 кв.м.; «2» - торговий зал, площею - 127, 1 кв.м.; «3» - підсобне приміщення, площею - 13, 6 кв.м.; «4» - склад, площею - 60, 8 кв.м.; «5» - вхід в підвал, площею - 5, 3 кв.м.; «6» -склад, площею - 55, 0 кв.м. Цього ж числа, відповідно до умов договору за актом приймання передачі, вона прийняла частину магазину з підвалом та прибудовами. В ч. 2 ст. 220 ЦК України обумовлено, що якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від від нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. Між позивачем та відповідачем були врегульовані усі істотні умови договору, передбачені чинним законодавством для договорів купівлі-продажу обєктів нерухомості, оскільки в ньому було визначено предмет, ціна і порядок розрахунків за придбані обєкти нерухомості, права та обовязки сторін, порядок вирішення спорів. Разом з тим, вона повністю виконала взяті на себе зобовязання, оскільки в день укладання договору купівлі-продажу через банківську установу сплатила суму коштів визначену у договорі купівлі-продажу, що підтверджується відповідними квитанціями та на виконання п. 5 договору було складено акт приймання передачі частини магазину з підвалом та прибудовами. Вважає, що її майнові права порушенні і просить їх захистити судовим рішенням. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позов підтримав і підтвердив обставини вказані в ньому. Представник відповідача - Козятинського міського споживчого товариства [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і підтвердила обставини вказані в ньому. Заслухавши сторони, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, вказуючи на те, що 20.02.2010 року вона продала відповідачу одну голову великої рогатої худоби (бичка) живою вагою 508 кг по ціні 10 грн. 45 коп. за 1 кг. Угода оформлена приймальною квитанцією, де вказано, що сума до виплати становить 5841 грн. 69 коп. Відповідач не оплатив проданий нею товар. Просить стягнути із ТОВ „Бахмач-м'ясо" на її користь 5841,69 грн. боргу за проданий товар, суму вирахувану як 3 % річних - 87 грн. 60 коп. та судові витрати по справі. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримала позов та подала заяву про розгляд справи у її відсутність, погодилася на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно прийомної квитанції № 004282 від 20.02.2010 року [PERSON] продала молодняк ВРХ вагою 508 кг по ціні 10,454 грн. за 1 кг на загальну суму 5841,69 грн. Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Згідно ч.2 ст.536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Сторони при укладенні договору, не передбачили розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, а тому посилання позивача на застосування розміру процентів, встановлених ст..625 ЦК України, є правильним. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 59,29 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120 грн., витрат на правову допомогу в сумі 400 грн., а всього 579 (п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 29 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання її членом сімї покійною співмешканкою [PERSON], та визнання за нею права на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, в обґрунтування вимог вказали, що померла є бабусею позивача, з котрим вони мешкали у її квартирі на з 2007 року, доглядала за бабусею та поховала її. Відповідач - представник КП «ЖЄО №31» позов визнала частково, а саме не заперечували поти того, що позивач була членом сімї померлої [PERSON], заперечують проти визнання за позивачем права на житло. Відповідач - представник Криворізького міського управляння УМВС України і Дніпропетровської області комунального підприємства «ЖЕО №31» повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявку суду не повідомили, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. У судовому засіданні встановлено, позивач [PERSON] проживала у [INFO] разом з [PERSON] померлою 11 листопада 2009 року, яка є наймачем вказаного житла. [PERSON] вела спільне господарство зі своєю бабусею [PERSON] 2007 року, в них був спільний бюджет. Згідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, суд може визначити членом сімї наймача осіб, які поживали разом з ним, та вели з ним спільне господарство, та визнати за ними право на жиле приміщення. Свої доводи позивач підтвердив письмовими матеріалами справи, та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які кожен окремо підтвердили, що позивач мешкала однією сімєю із померлою, [PERSON] купувала харчі, ліки, одяг для бабусі, сплачувала розходи на поховання, наводила лад у квартирі, робила ремонт у житлі. Суд, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача, та визнати [PERSON] членом сімї померлої та одночасно необхідно визнати за позивачем право на спірне жиле приміщення, так як позовні вимоги знайшли своє доказове підтвердження в повному обсязі у ході розгляду даної цивільної справи, і вони є законними й обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою укладений 12.03.2005 року в Андрушівському райвідділі РАЦСу, оскільки одружуючись з відповідачкою мав намір сторити сімю на довгі роки життя. Однак його сподівання не справдились. Між ними почали виникати непорозуміння, сварки з дрібних побутових питань. Врешті - решт між ними виникла відчуженість та неприязнь. З дистопада 2008 року сторони припинили спільне проживання та подружні стосунки. Позивач вважає, що за таких обставин збереження їхнього шлюбу та примирення неможливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб з відповідачкою розірвати, пояснивши, що збереження сім'ї неможливе. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснивши, що погоджується з позивачем, також вважає, що збереження сімї неможливе. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Факти укладення шлюбу між сторонами та народження доньки підтверджуються свідоцтвами про укладення шлюбу та народження дитини /а.с. 5-6/. Із пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, шо вони дійсно з листопада 2008 року проживають окремо. їх рішення про припинення спільного проживання та подружніх стосунків обдумане та наміру відновлювати їх вони не мають. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов обгрунтований, подальше спільне проживання подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу суд покладає на обидві сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач, посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 08 квітня 2006 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, просить шлюб розірвати, так як спільне життя подружжя не склалось, з липня місяця 2007 року сторони однією сімєю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини, їхня сімя існує формально та збережена бути не може. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином своєю заявою просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. В попередньому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, на розірвання шлюбу згодна, наміру зберегти сімю не має, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у даній цивільній справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення відповідачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 08 квітня 2006 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя подружжя не склалось, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини. З липня місяця 2007 року сторони однією сімєю не проживають, досягти примирення та порозуміння не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сімя існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідачка виявила бажання після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини, просила суд стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення малолітньою [PERSON], [INFO], шестирічного віку. Посилаючись на те, що не проживають з відповідачем, з яким перебувають у зареєстрованому шлюбі, однією сімєю. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення не надходило. Вислухав позивача, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано у встановленому порядку 14 серпня 2004 року, про що Жовтневим відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції видано свідоцтво про одруження та здійснено актовий запис № 524 від 14.08.2004 року. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, відповідач з позивачем не проживає спільно. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Як встановлено судом на підставі медичного висновку № 49 від 21 жовтня 2005 року малолітня [PERSON], [INFO], страждає на захворювання за діагнозом ДЦП. У відповідності до ст. 84 Сімейного кодексу України на відповідача покладено обовязок утримувати дружину, яка беребуває у відпустці по догляду за дитиною. Частиною 3 статті 84 СК України визначено якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], який був зареєстрований 13 липня 2009 року у виконкомі Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №13. Витрати при розірванні шлюбу покласти на позивача. Шлюб у сторін перший. Позивач просить шлюб розірвати з тих підстав, що сімейне життя не склалося через те, що у них несумісні характери, постійно відбувалися чвари та непорозуміння внаслідок чого вони не можуть проживати спільно. Як наслідок між ними склалися неприязні відносини, сімя розпалася. Крім того позивач має намір створити нову сімю. Відповідачка [PERSON] належним чином була сповіщена про час та місце судового розгляду справи, проте в судове засідання не зявилася. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії 1-МИ № 046287, видане 13 липня 2009 року виконкомом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, копія паспорта [PERSON] серії КР № 356730, виданий 31 липня 1998 року Сокирянським РВ УМВС України у Чернівецькій області. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 липня 2009 року у виконкомі Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, про що зроблений актовий запис за №13. Спільно подружнім життям сторони проживали до жовтня 2009 року. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачем та відповідачкою склалися неприязні відносини. Шлюб у сторін перший. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивача. При цьому суд враховує матеріальний стан сторін та думку позивача з даного питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

У липні 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказав, що із 04.11.1995 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 1997 р. н. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти видатки за реєстрацію розлучення на позивача, оскільки сторони із січня 2009 р. не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних питань. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала повністю, примиритися не бажає. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, їй розяснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки із січня 2009 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 04.11.1995 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого у 1997 р. народилася дитина. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути витрати в справі, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, тільки з позивача, оскільки він наполягає на цьому. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105 ч. 1, 110-1, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved