Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 12.06.2004 року померла його мати [PERSON], спадкоємцем майна останньої, згідно заповіту від 01.04.2004 року являється він. Так, [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 1,97 га розташованої на території Новоселицької сільської ради згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серія ЧР № 0122573 від 25 грудня 1996 року. Спадкоємцем за заповітом від 01.04.2004 року залишився позивач. Крім нього спадкоємці згідно закону та заповіту відсутні. Після смерті спадкодавця, позивач, будучи спадкоємцем на майно останньої, прийняв спадщину, оскільки до дня смерті матері постійно проживав з нею, та здійснював за нею постійний догляд, і заяву про відмову від спадщини не подавав. Позивач звернувшись до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину та оформлення відповідного права власності на земельну ділянку, отримав відмову нотаріуса в усній формі. Відмова мотивована тим, що оскільки нотаріуси при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряють склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цієї обставини від спадкоємців обовязково вимагають відповідні документи, а саме, нотаріус попросила позивача надати їй державний акт. Оскільки позивач не є власником землі і не може подати заяву про складання і отримання державного акту. Вищевказані обставини перешкоджають позивачу користуватися даною земельною ділянкою та відповідно здавати її в оренду, що порушує його цивільні права. Тому він просить визнати за ним право власності на земельну ділянку земельну частку (пай) серія ЧР № 0122573 від 25 грудня 1996 року. Власником якої являлась [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача у повному обсязі і просив їх задовольнити, пояснивши суду, що після смерті [PERSON], згідно заповіту, позивачу дісталась у спадок земельна ділянка, право власності на яку він хоче визнати. Представник відповідача в судове засідання не зявився надіславши до суду пояснення від 25.08.2010 року № 02-27/149 про те, що не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку площею 1,97 га на території Новоселицької сільської ради згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серія ЧР № 0122573 від 25 грудня 1996 року після смерті [PERSON] та просив судове засідання провести без його участі. Вислухавши позивача, задовольнивши лист відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1235 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Так, як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, згідно заповіту від 01.04.2004 року посвідченого секретарем Новоселицької сільської ради, [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку площею 1,97 га розташованої на території Новоселицької сільської ради згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серія ЧР № 0122573 від 25 грудня 1996 року. Заповіт на день смерті заповідачем не скасовано і не змінено, що підтверджується відповідним записом на ньому. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-СР №239107 від 11.06.2004, 12 червня 2004 року померла [PERSON]. Як вбачається з довідки виданої відділом держкомзему у Чигиринському районі про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,97 га від 31.03.2010 року №03693/03-05 в межах Новоселицької сільської ради, вартість земельної ділянки становить 12798 грн. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0122573 від 25 грудня 1996 року, [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 1,97 га в межах Новоселицької сільської ради. Також судом встановлено і підтверджується довідкою №426/02-27 від 05.09.2008 року, виданою Новоселицькою сільською радою, що позивач, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності до ч.З ст.1268 ЦК України. Також судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не звертались. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вище вказану земельну ділянку, що належала померлій [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного і,

Outcome: approved