Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році\~ та особою, яка віднесена до\~ ІІ категорії. Статтею 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено,\~ що учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році ІІ категорії виплата щорічна допомоги на оздоровлення здійснюється в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, однак відповідач проводив вказані виплати в меншому розмірі на підставі постанов КМУ № 836 від 26.07.1996 р. та № 562 від 12.07.2005 р.. На його вимогу здійснити перерахунок, відповідач відмовився, з посиланням на те, що виплата здійснена вірно, відповідно до вимог чинного законодавства, в тому числі урядових постанов. Вважає таку відмову неправомірною, оскільки\~ Закони України мають вищу юридичну силу, аніж урядові документи. Недовиплачена сума за період з 2005 по 2009 р.р., згідно його розрахунку, становить 10948,30 гривень, яку просить стягнути в судовому порядку. Просить поновити\~ термін звернення до суду, визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок\~ та виплатити недоотриману суму.\~ В судове засідання\~ позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, також просить поновити строк звернення до суду.\~\~ Відповідач просив справу розглянути у відсутність його представника. В запереченні на позов позовні вимоги не визнає і посилається на те, що ним визнається статус позивача, як постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС ІІ категорії (учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році), факт виплати позивачу 26,70 грн. за 2005 рік та по 100,0 грн. за 2006р. -2009 роки\~ підтверджено довідкою. Вказує,\~ що статтею 7 Бюджетного кодексу України основним принципом бюджетної системи визначено збалансованість. Виходячи\~ з цього принципу, всі витрати бюджету на відповідний рік затверджуються\~ із можливостей його доходної частини. Тому Кабінетом Міністрів України, виходячи з реальних можливостей державного бюджету, були прийняті постанови від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких управління і здійснювало виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення. Крім того в запереченні звертається увага суду на пропущення позивачем строку позовної давності\~ для звернення до суду та висловлено прохання про відмову в позові з означених підстав.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до абзацу 4 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення\~ ІІ категорії\~\~ (учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році)\~ виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.\~ Згідно ч.7 ст. 48 вищенаведеного Закону розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Суд вважає, що оскільки положення Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильсь-кої катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення гро-мадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суперечать вимогам ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорно-бильської катастрофи», а Закон має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України, то відповідачу слід було керуватись нормами Закону. При цьому необхідно зазначити, що Кабінет Міністрів України не уповноважений змен-шувати встановлені Законом конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема, допомо-ги на оздоровлення. Навпаки, у ч. 1 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зрос-тання мінімальної заробітної плати. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом їх обсягу, встановле-ного Законам, є недопустимим. Доводи відповідача\~ на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмірів щорічної грошової допомоги на оздоровлення як на причину неви-конання покладених на нього зобов'язань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.\~ Посилання представника відповідача в своїх письмових запереченнях на постанову Кабі-нету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. не заслуговують на увагу.\~\~ Так, відповідно до вимог ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самов-рядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України\~\~ Ч. 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесен-ня змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.\~\~ Постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. суперечить Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катаст-рофи", оскільки цим Законом (ст. 48) встановлено розмір щорічної допомоги як величину крат-ну відносно розміру мінімальної заробітної плати, а цією постановою Кабінету Міністрів Укра-їни встановлені конкретні розмірі такої допомоги в твердій грошовій сумі (100 грн.), значно меншій ніж визначено Законом ( 5 мінімальних заробітних плат на момент виплати).\~\~ Відповідно до ч. 5 ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щорічна допомога на оздоровлення виплачується гро-мадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.\~\~ п. 37 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 ро-ку зі змінами було зупинено на 2006 рік дію\~ абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шо-стого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соці-альний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У відповідно-сті до ст.109\~ Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року зі змінами\~ Кабінету Міністрів України у 2006 році надано право встановлювати розміри соціаль-них виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мініма-льної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.\~\~ Рішенням ст.ст. 77, 109\~\~ Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року Конституційним Судом України\~ не визнавались такими, що не відповідають Конституції (тобто неконституційними) і рішення з цього приводу не приймалося. При таких обставинах, оскільки Законом України\~ «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року зі змінами, який був чинним в 2006 році і має вищу юридичну силу в просторі і часі, ніж положення Закону України\~ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", було зупинено дію норм права, які регу-люють спірні правовідносини, і надано право\~\~ Кабінету Міністрів України у 2006 році встанов-лювати розміри соціальних виплат в абсолютних сумах, щорічна грошова допомога на оздоров-лення за 2006 рік була виплачена позивачу у відповідності до чинного законодавства, тому в цей частині позивачу слід відмовити. У відповідності п. 30 ст. 71 до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року\~ зі змінами зупинено на 2007 рік дію\~ абзаців другого, третього, четвер-того, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катас-трофи". Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року\~ положення статті п.30 ст.71\~ Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року\~ зі змінами визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.\~\~ Виплата зазначеної одноразової допомоги позивачу у 2007 році в сумі 100,0 грн.\~ була здійснена в листопаді 2007 року, тобто після набрання чинності рішення Конституційного Су-ду України. Тому за 2007 рік вказана допомога позивачу повинна була бути виплаченою в роз-мірі 5 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент проведення виплати. Враховуючи, що Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 5 жов-тня 2006 року за № 231-V статтю 71 було доповнено тим, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону, та

Outcome: partial