Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

У серпні 2010 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON] - далі ([PERSON]) про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між позивачем та [PERSON] 30 листопада 2007 року укладено кредитний договір № 188/9 в сумі 16800,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом, з терміном повернення до 29.10.2010 року. Позивач свої зобовязання виконав. Відповідач протягом тривалого часу не виконує зобовязання по кредитному договору, тому загальна сума заборгованості становить 20009,75 грн. Одночасно для забезпечення виконання зобовязань, що випливають із зазначеного договору, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Згідно договору поруки у випадку невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, [PERSON] несе солідарну з ним відповідальність перед позивачем, включаючи сплату основного боргу, комісійної вигоди, нарахованих відсотків та неустойки. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідачі у судовому засіданні позов визнали повністю. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] 30 листопада 2007 року укладено кредитний договір № 188/9 в сумі 16800,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом, з терміном повернення до 29.10.2010 року. Відповідно до умов п. 2.4.1. кредитного договору та графіку погашення заборгованості по кредиту та процентів, позичальник зобовязувався щомісячно в дату зазначену у графіку поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиіу, процентів, а також плати за обслуговування кредиту. Свої зобовязання щодо сплати суми отриманого кредиту і відсотків за користування ним, а також пені за порушення строків їх повернення, відповідач не виконує, тому станом на 20.08.2010 року сума заборгованості становить 20 009,75 грн., у т.ч.: -заборгованість за кредитом 13993,74 грн.; відсотків за користування кредитом - 3484,85 грн.; -штраф за пропуск платежів-2531,16 грн. Для забезпечення виконання зобовязань, що випливають із зазначеного договору, 30.10.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Згідно договору поруки у випадку невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, [PERSON] М.С. несе солідарну з ним відповідальність перед позивачем, включаючи сплату основного боргу, комісійної вигоди, нарахованих відсотків та неустойки. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, грошові кошти (кредит) позичальникові надаються у розмірах та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У випадках невиконання ним взятих за цим договором зобовязаннь позивач має право достроково вимагати погашення суми кредиту, відсотків за користування ним, а також пені за порушення строків їх повернення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості та судових витрат.

Outcome: approved