Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить заборонити [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити будь-які дії, які заважатимуть їй володіти, користуватися квартирою №12 по вулиці Гагаріна,87 в м.Балта Одеської області та майном, яке знаходиться у вище зазначеній квартирі, стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь спричинену їй моральну шкоду в сумі 8000 грн., понесені нею витрати на сплату державного мита в розмірі 800 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. В судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги і просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь спричинену їй моральну шкоду в сумі 8000 грн., понесені нею витрати на сплату державного мита в розмірі 800 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн., стверджуючи, що 23.04.2010 року за місцезнаходженням квартири [ADDRESS] при проведенні виконавчих дій по опису спільного майна згідно ухвали Балтського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 24.04.2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], в присутності працівників відділу ДВС Балтського районного управління юстиції [PERSON], [PERSON], адвоката [PERSON], працівників Балтського РВ ГУ МВС України в Одеській області, понятих [PERSON], [PERSON], заборонили і фізично завадили позивачу входити до квартири, яка належить їй на праві власності, мотивуючи це тим, що вона не може зробити цього за відсутності її колишнього чоловіка [PERSON], що вона не проживає в квартирі близько трьох місяців. За ствердженням позивача, відповідачам було відомо, що державні виконавці мають зробити опис майна на виконання ухвали суду, але фізичним опором завадили позивачу відчинити квартиру. Своїми діями відповідачі порушили право власності позивача і завдали їй матеріальної та моральної шкоди, оскільки нею були витрачені кошти на доставку державного виконавця, майстра-слюсаря, виклик наряду міліції, що вона не могла взяти свої речі з квартири, а при проведенні виконавчих дій відповідачі порочили честь і гідність позивача та її матері в присутності сторонніх осіб. Позивач вважає, що вона, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, має право на відшкодування завданої їй майнової та моральної шкоди, з приводу чого позивач змушена звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Відповідачі, їх представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що відповідачі є близькими родичами [PERSON], у якого не склалося подружнє життя із [PERSON], тому він з нею розлучився і в даний час колишнє подружжя вирішує питання стосовно поділу майна, що 21.04.2010 року позивач разом з своєю матірю самовільно вивезла з квартири спільне майно, в тому числі і свої речі, про що позивач написала розписки, в яких вказала, що не має більше претензій до майна, яке залишилося в квартирі, що меблеву стінку вона забере 22.04.2010 року, що [PERSON] 22 квітня 2010 року цілий день перебував вдома для того, щоб віддати позивачу стінку, що [PERSON] не знав про те, що 23.04.2010 року буде проводитися опис майна в квартирі, перебував на службі, що позивач не надала ніяких доказів спричинення їй моральної шкоди, в чому вона виражена, що [PERSON] ніяких дій до позивачів взагалі не вчиняла, а була лише присутня при спробі позивача потрапити до квартири. Заслухавши вимоги позивача, її представника, заперечення відповідачів, їх представника, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що позивачем не надано доказів того, що їй відповідачами спричинена моральна шкода взагалі і в розмірі 8000 грн. зокрема, позивачем не вказано, в чому виражена моральна шкода, в матеріалах справи присутні ксерокопії розписок, в яких вказано, що позивач отримала належну їй частину майна, крім меблевої стінки, яку вона зобовязалася забрати 22 квітня 2010 року, але у вказаний нею строк не виконала свого зобовязання, при цьому в неї не було ніяких форс-мажорних обставин, маючи намір потрапити до квартири без згоди іншого власника квартири [PERSON] позивач порушила і його права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відтак у суду не має підстав стягувати з відповідачів понесених позивачем судових витрат та витрат на сплату ІТЗ розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed