Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася позивачка з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок під літ. „Л № 44 по вул. Леонова в м.Одесі підсобною площею 27,1 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., загальною площею 55,9 кв.м., навіс літ. „О площею 3,8 кв.м, літ. „Н площею 12,6 кв.м., літня кухня літ. „М площею 12,0 кв.м., сарай літ. „П площею 9,6 кв.м., вбиральня літ. „Р площею 2,5 кв.м., посилаючись на такі обставини. З метою покращення житлово-побутових умов сім'ї та підвищення благоустрою житлового будинку, позивачка своїми силами та за власний рахунок провела його реконструкцію. З метою захисту своїх прав, неможливості вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, позивачка звернулася до суду з цим позовом. В звязку з чим позивачка, просили постановити рішення яким визнати за нею право власності на житловий будинок під літ. „Л № 44 по вул. Леонова в м.Одесі підсобною площею 27,1 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., загальною площею 55,9 кв.м., навіс літ. „О площею 3,8 кв.м, літ. „Н площею 12,6 кв.м., літня кухня літ. „М площею 12,0 кв.м., сарай літ. „П площею 9,6 кв.м., вбиральня літ. „Р площею 2,5 кв.м., що складає 364/1000. Представник Одеської міської ради у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. \~ Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 15.10.2004 року, [PERSON] є власником житлового будинку № 44 по вул. Леонова в м.Одесі. Користуючись своїм правом згідно ст. 319 ЦК України на володіння, користування та розпорядження належним майном, з метою поліпшення умов проживання, за власні кошти позивачкою було добудовано будинок під літ. „Л № 44 по вул. Леонова в м.Одесі підсобною площею 27,1 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., загальною площею 55,9 кв.м., навіс літ. „О площею 3,8 кв.м, літ. „Н площею 12,6 кв.м., літня кухня літ. „М площею 12,0 кв.м., сарай літ. „П площею 9,6 кв.м., вбиральня літ. „Р площею 2,5 кв.м., що складає 364/1000. Статтею 376 Цивільного кодексу України встановлено, що «Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил». Враховуючи, що переобладнання та добудова спірного будинку були здійснені без належного дозволу та проектної документації, вказаний будинок із надвірними спорудами є обєктом самочинного будівництва. Пунктом 2 вказаної статті встановлено, що «Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього». Пунктом 3 вказаної статті встановлено, що «Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави. \~ Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 331 ЦК України передбачено, що особа, яка виготовила річ зі своїх матеріалів набуває право власності на неї, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 статті 376 Цивільного кодексу України встановлено, що «На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб». Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і \~громадянина \~захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. При цьому згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 10 додатка 1 до п. 2.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на обєкт нерухомого майна є рішення суду про визнання права на цей обєкт. Суд \~вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі. \~ \~ Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі наведеного,

Outcome: approved