Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії ( посвідчення серії А № 072597, видане 05.091997 року) та інвалідом 3-ї групи по захворюваннях, повязаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (посвідченням серії Є № 108924 виданого 04.08.2002 року Буським управлінням праці та соцзахисту). Вважає , що дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства , так як він не бажає виконувати ст.50, ст.54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", відповідно до яких позивач має отримувати основну пенсію не менше ніж 6 мінімальних пенсій за віком , а щомісячна додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров'ю не може бути нижчою ніж 50 % мінімальної пенсії за віком . В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, справу просив слухати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення на позовні вимоги, в яких зазначив , що перерахунок пенсії позивачу проводиться відповідно до вимог нормативно-правових актів та в межах сум бюджетних призначень, виділених на дані цілі. Справу просив слухати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Позивач є особою, віднесеною до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом III групи, що підтверджується відповідним посвідченням та довідкою МСЕК. Відтак, має право, відповідно до ст.ст.49, 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до категорії, які є інвалідами III групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Зі статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вбачається, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. За таких обставин, відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач має право на визначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується ч.2 ст.46 Конституції України. Відповідно до ч.3 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, при призначенні пенсії позивачу слід виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, закодіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне страхування, мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму, статтею 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік було встановлено мінімальний розмір пенсії за віком із 01 квітня 2007 року - 406 гривень, який необхідно застосувати під час проведення перерахунку пенсій та виплаті недонарахованої суми пенсій. Що стосується 2008 року, то в статті 50 Закону України №796 були внесені зміни, які набрали чинності з 1.01.2008р. та у відповідності до яких, додаткова пенсія обраховувалась в процентному відношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказані зміни, внесені п.п.12 п.28 розділу II Закону України від 28.12.2007р. №107-УІ, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. втратили чинність з моменту його постановления. Таким чином відповідач у період з 01.01.2008р. по 22.05.2008 р. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним на той час законодавством України. З наведеного випливає, що позовні вимоги в частині з 01.01.2008р. по 22.05.2008р. щодо зобовязання відповідача провести нарахування та виплату додаткової пенсії у відповідному процентному розмірі за віком є необгрунтовані та задоволенню не підлягають. Крім цього, дія статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине обмежена в часі, а тому, суд не може визначити граничний строк, до настання якого відповідач зобовязаний виконувати покладені на нього цим Законом обовязки. Отже, враховуючи, що відповідач у справі повинен діяти лише в межах, передбачених Конституцією та законами України, суд приходить до висновку, що останній в особі Управління Пенсійного Фонду в Буському районі Львівської області зобовязаний провести нарахування та виплату позивачеві недоплаченої суми додаткової пенсії за період з 01.05.2007 р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р.і в подальшому у відповідності до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування».

Outcome: dismissed