Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк про зобовязання відповідача зробити перерахунок заборгованості з 01.02.2009 року по кредитно-заставному договору № ЇШНРАШ1290125, укладеним 04.02.2008 року між сторонами, яка виникла внаслідок незаконного підвищення відповідачем відсоткової ставки до 27,14 %. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити, Суду пояснила, що 04.02.2008 р. між сторонами було укладено кредитно-заставний договір за № ІІОНРАШ1290125, відповідно до якого позивачу було надано кредит у розмірі 55998 грн. 35 коп. для придбання автомобіля строком до 03.02.2015 р. , з процентною ставкою 15,48 %. Свої обов'язки позичальник виконував і виконує по даний час в повному обсязі та у встановлений термін відповідно до умов даного Договору. Відповідач з 01.02.2009 р. незаконно в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку за даним договором, встановивши її у розмірі 27,14 % на рік, що вбачається з чинного рішення Рівненського міського суду від 03.11.2009 р. В результаті збільшення відсоткової ставки за даним договором, за позивачем рахується заборгованість по сплаті кредиту, яка постійно збільшується. В позасудовому порядку відповідач відмовляється зробити перерахунок наявної заборгованості, що змусило позивача звернутись з позовом до суду. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнав, просить в позові відмовити, посилаючись на наміри банку оскаржити дане рішення у визначеному законом порядку. Не заперечив, що на даний час рішення Рівненського міського суду від 03.11.2009року банком не оскаржене та набрало чинності. Окрім цього, посилається на право банку збільшити в односторонньому порядку відсоткову ставку за даним кредитним договором. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та доведеність позовних вимог позивача. Судом встановлено, що 04.02.2008 року між [PERSON] та ЗАТ акціонерним товариством „Приватбанк в особі Рівненської обласної філії було укладено кредитно-заставний договір № ІІОНРАШ1290125, у відповідності до якого відповідач надав позивачу кредит у розмірі 55998 грн. 35 коп. для придбання автомобіля строком до 03.02.2015 року з процентною ставкою 15,48 річних ( п.17.1.1, 17.1.5, 17.1.6 кредитного договору). Позивач у повному обсязі виконує умови кредитного договору в частині здійснення щомісячних платежів з дотриманням строків внесення коштів в рахунок погашення заборгованості, що не заперечується представником відповідача. З 01.02.2009 року ПАТ КБ „Приватбанк в односторонньому порядку незаконно була збільшена відсоткова ставка по даному кредитно-заставному договору до 27,14 % річних за користування кредитними коштами. Дані обставини встановлені чинним рішенням Рівненського міського суду від 03.11.2009року по цивільній справі № 2-8027/2009 р. за позовом [PERSON] до ЗАТ комерційного банку „Приватбанк про визнання неправомірною односторонню зміну умов договору і відповідно до вимог ч.З ст.61 ЦПК України не підлягають доведенню по даній цивільній справі. Рішення Рівненського міського суду від 03.11.2009 року по цивільній справі № 2- 8027/2009 р. відповідачем у встановленому порядку не оскаржене, є чинним в відповідно до вимог ст.14 ЦПК України є обовязковим для всіма органами державної влади і органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, посадовими чи службовими особами та громадянами і підлягають виконанню на всій території України. В звЯзку з цим, суд не приймає до уваги доводи представника про невизнання позову з посиланням на наміру банку оскаржити дане судове рішення. Також не заслуговують уваги і доводи представника відповідача щодо права банку збільшити в односторонньому порядку відсоткову ставку за даним кредитно-заставним договором. Згідно ч.4 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (що набула чинності 09.01.2009 року) банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, (що набула чинності 09.01.2009 року) , встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку Судом встановлено, що після набрання рішенням Рівненського міського суду від 01.02.2009року законної сили, позивач направив 23.01.2010 р. та 17.05.2010 р. відповідачу копію даного рішення суду та лист з проханням провести перерахунок заборгованості, яка рахується за ним по даному кредитно-заставному договору в звЯзку з незаконним підвищенням банком відсоткової ставки. З дослідженої судом відповіді відповідача за № 30.1.0.0/2 - 100614/1068 від 02.07.2010р. вбачається, що Банк змушений відмовити позивачу в його проханні щодо перерахунку заборгованості, оскільки не згідний з даним рішенням суду і буде його оскаржувати у встановленому законом порядку. Як вбачається з рішення Рівненського міського суду від 03.11.2009 р., в судовому засіданні був присутній представник Банку, який подав суду свої заперечення проти позову. Дане рішення суду на сьогоднішній день набрало чинності, Банком не оскаржене і підлягає до виконання. Стаття 55 Закону України „Про банки та банківську діяльність встановлює, що банк зобовязаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Пункт 4 ч.2 ст.16 ЦК України встановлює одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відновлення становища, яке існувало до порушення. Сторони визнали, що збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за даним договором призвело до того, що в позивача виникла заборгованість по сплаті відсотків та суми кредиту. Суд вважає підставними позовні вимоги позивача щодо зобовязання відповідача судовим рішенням здійснити перерахунок наявної в нього заборгованості, яка виникла в результаті таких неправомірних дій Банку, оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляється здійснити такий перерахунок. На підставі вищевикладеного, ст. 16, 1056-1 ЦК України, ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність»,

Outcome: approved