Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

В липні 2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач [PERSON] зазначав, що з відповідачкою [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1984 р. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 1996 р. через те, що останні виявилися різними людьми, зі своєрідними характерами та з різними поглядами щодо вирішення життєвих проблем. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має, але відповідачка [PERSON] не бажає розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Посилаючись на те, що сім'я розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачкою неможливе, позивач просив позов задовольнити, а шлюб, зареєстрований 03 листопада 1984 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між ним та [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, зазначивши, що сім'я розпалася остаточно та подальше її збереження неможливе. Подружні відносини припиненні з 1996 р., через те, що сторони виявилися різними людьми та в кожного свій погляд на життєві і сімейні відносини. На примирення не згодний та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила на адресу суду телеграму, згідно якої позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. При цьому зазначала, що вирішити питання в позасудовому порядку, шляхом звернення до органів реєстрації актів цивільного стану з заявою про розірвання шлюбу, не бажає. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачки, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], [INFO], уродженець м. Вознесенськ Миколаївської області, та відповідачка [PERSON], [INFO], уродженка с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1984 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER], виданим 27 липня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.9). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 1996 р. припинили шлюбні відносини та жоден з них не бажає зберегти сім'ю. Спір про поділ майна між сторонами буде вирішуватися в іншому позовному провадженні. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам сторін. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 03 листопада 1984 р. між [PERSON] та [PERSON] розірванню.

Outcome: approved