Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Згідно позовної заяви, уточнень до позову та усниу пояснень [PERSON] в судовому засіданні, сторони є бувшим подружжям, за час якого 27 жовтня 2002 року у них народився син [PERSON]. Рішенням суду від 22 квітня 2008 року з [PERSON] на її користь на утримання сина стягнуті аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В січні 2009 року шлюб між сторонами розірвано. її матеріальний стан погіршився, на теперішній час не працює, у відповідача дохід становить 8000 гривень в місяць, а тому просить збільшити розмір аліментів на дитину і стягнути з відповідача на її користь Ул частину заробітку відповідача. Зазначила також, що син хворіє, перебуває на обліку у кардіолога, мав запалення аденоїдів, перелом кісток, переніс операції, в дитини понижений імунітет, організм потребує насичення вітамінами, є проблеми з зором, потребує постійного лікування, в тому числі санаторно-курортного. На лікування дитини, його оздоровлення потратила значні кошти, в позові, як додаткові витрати, визначила суму 12682 грн., проте з відповідача просить стягнути ту суму, яка підтверджується наданими нею до позову касовими документами. Просить також на майбутнє стягувати з відповідача додаткові витрати на лікування та оздоровлення дитини в розмірі 1/10 частки його заробітку. Відповідач позов не визнав, свої вимоги підтримав і зазначив, до син в більшій мірі знаходиться на утриманні позивачки, проте остання веде не правильний спосіб життя, аліменти, які стягуються з нього на утримання дитини використовує не за призначенням, тому проти збільшення розміру аліментів і одночасно з названих підстав просить звільнити його від сплати аліментів. Крім того зазначив, що середньомісячний дохід становить 6500 гривень, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, інших дітей немає, нещодавно створив нову сім'ю, в дружини є дитина від першого шлюбу віком 8 років, аліментів дружина на дитину не отримує у зв'язку з розшуком боржника аліментів, дружина на теперішній час не працює, його батьки є пенсіонерами, отримують мінімальну пенсію. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а в позові [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до змісту ст. ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, [PERSON] визнається той факт, що син фактично знаходиться на утриманні [PERSON], остання є непрацюючою, його чистий середньомісячний дохід становить 6500 гривень, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, інших дітей у нього немає. Обгрунтованність вимог [PERSON] об'єктивно підтверджується: свідоцтвом про народження, згідно якого [PERSON] народився 27 жовтня 2002 року, батьками його є [PERSON], [PERSON] (а.с.5); рішенням Нетішинського міського суду від 22 квітня 2008 року, згідно якого з [PERSON] [INFO] стягнуті аліменти в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] до виповнення ним повноліття; свідоцтвом про розірвання шлюбу, згідно якого 04 березня 2009 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5); ксерокопією трудової книжки на [PERSON] згідно якої 29 серпня 2008 року звільнена з роботи у зв'язку із закінченням строку трудового договору, 28 листопада 2008 року призначено виплату допомоги по безробіттю, (а.с. 24-26); рішенням від 19 березня 2009 року № 128 виконавчого комітету Нетішинської міської ради згідно якого встановлено дні зустрічі та особистого спілкування [PERSON] з сином [PERSON] перший та третій тиждень місяця; зобов'язано [PERSON] брати участь у заходах для батьків, що проводяться навчально-виховним закладом, який відвідує дитина, забезпечувати відпочинок та оздоровлення сина у літній період; довідкою виданою [PERSON] про нарахування та утримання заробітної плати, ііі згідно якої дохід [PERSON] з відрахуванням обов'язкових платежів, утримання Аліментів, утримання позики за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року становить 47503,3 грн., а середньомісячний дохід за означений період відповідно становить 7917,22 грн. (47503,3 грн. : 6 міс. = 7917,22 грн.). Таким чином сукупність досліджених доказів свідчить про те, матеріальний стан [PERSON] погіршився, [PERSON] навпаки покращився, тому суд вважає, що він цілком спроможний сплачувати аліменти в розмірі УА частини заробітку, а тому вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню. Згідно змісту ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком якихось здібностей дитини, вадами фізичного розвитку, її тяжкою хворобою, каліцтвом тощо). Суд вважає, що ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування своїх вимог не підпадають під ті особливі обставини, про які йдеться в статті 185 Сімейного кодексу України, тобто такі особливі обставини відсутні. Тому вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на дитину не ґрунтуються на дійсних обставинах справи і в цій частині позову необхідно відмовити. Статтею 186 Сімейного кодексу України передбачено контроль органу опіки та піклування за цільовим витрачанням аліментів. Зокрема, йдеться про те, що за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. В зустрічному позові ставиться вимога про звільнення від сплати аліментів через нецільове витрачання аліментів, що підтримав позивач в судовому засіданні. Таким чином, Законом не передбачено звільнення від сплати аліментів через нецільове витрачання аліментів, а тому в зустрічному позові необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial