Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до [PERSON], ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирського регіонального управління про визнання недійсним договору поруки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра» філії банку Житомирського РУ та [PERSON] було укладено Договір поруки б/н. За вказаним договором поруки [PERSON] поручається перед Кредитором (ВАТ КБ «Надра» в особі Житомирської філії) відповідати за належне виконання ТОВ «Бакалія-Продукт», взятих на себе зобов'язань, що випливають з Кредитного договору №75/006/2008-980 від 26.06.2008 року. Він є чоловіком позивача. Про наявність Договору поруки позивач дізналася випадково. Вважає вищевказаний договір поруки від 26.06.2008 року недійсним, оскільки укладаючи договір поруки її чоловік [PERSON] діяв без її письмової згоди, просила суд визнати договір недійсним. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, за обставин викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Представник відповідача ВАТ Комерційного банку «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирського регіонального управління позов не визнала, посилаючись на те, що порука є способом забезпечення виконання зобов'язання, а не угодою щодо розпорядження майном, належним поручителю, договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а тому згода одного із подружжя на укладання договору поруки другим із подружжя є необов'язковою. Також зазначила, що укладений договір поруки повністю відповідає чинному законодавству. При укладанні договору поруки [PERSON] був повністю дієздатним. Підписання договору поруки було повністю добровільним виявленням його волі. Вважає, що позивачем не наведено жодної законної підстави відповідно до якої б даний договір поруки можна було б визнати недійсним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Судом встановлено, що 26.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра», в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Житомирського РУ та ТОВ «Бакалія-Продукт» укладено кредитний договір №75/006/2008-980 за яким банк надав йому кредитні кошти зі сплатою процентів і інших платежів відповідно до умов договору. 26.06.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №75/006/2008-980 між ВАТ КБ «Надра», в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Житомирського РУ та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання зобов'язань передбачених кредитним договором від 26.06.2008 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] 06.09.1997 року між ними укладено шлюб (а.с.7). Посилання позивача на ст. 65 СК України є безпідставним, оскільки вказана стаття регламентує право розпорядження майном, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, в той час, як договір поруки не передбачає розпорядження саме спільним майном сім'ї [PERSON] Суд також вважає, що позивачем та відповідачем [PERSON] не доведено належними доказами в судовому засіданні, що спільне майно в них взагалі є, і що [PERSON] за договором поруки розпорядився спільним майном. В той же час, на виконання забезпечення зобов'язань за договором поруки, кредитор ВАТ КБ «Надра», в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Житомирського РУ може розраховувати лише на особисте майно, що належить саме [PERSON], а не його дружині, якщо таке майно взагалі існує. Окрім того, в разі виконання зобов'язань за кредитним договором поручителем [PERSON], він не позбавлений права звернутися з регресними вимогами до боржника ТОВ «Бакалія-Продукт» і отримати сплачені ним банку кошти. Крім того, позивач посилається в обґрунтування позовних вимог на ч. 3 ст. 215 ЦК України, тим самим визнає, що недійсність укладеного [PERSON] договору поруки прямо не встановлена законом, але і не зазначає підстав, встановлених законом, за яким договір поруки може бути визнаний судом недійсним, при тому, що посилання на ст. 65 СК України є необгрунтованим. Враховуючи встановлене, суд прийшов до висновку, що позов є необгрунтованим і підстав визначених законом для визнання договору поруки недійсним суд не вбачає, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed