Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

7 грудня 2010 року [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з вказаним позовом до Салтівського районного відділення «Харківенергозбут». Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 1 березня 2010 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено АК «Харківобленерго». 27 травня 2010 року справу направлено для розгляду за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він проживає за адресою: [INFO] та є споживачем послуг, які надає Салтівське районне відділення «Харківенергозбут». Він, позивач, є учасником бойових дій та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на 75% знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами). Разом з ним за цією адресою постійно проживають члени його сім`ї: дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO] та онук [PERSON], [INFO]. Проте Салтівське районне відділення «Харківенергозбут» враховує передбачену вказаним законом 75% знижку щодо плати за комунальні послуги лише стосовно нього та його дружини. Внаслідок неправомірних дій відповідача, які суперечать Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 25 травня 2008 року № 10-рп/2008, в нього утворилась заборгованість по сплаті за спожиті послуги з електропостачання. Крім того, працівники Салтівського районного відділення «Харківенергозбут» неодноразово, без будь-яких правових підстав, намагалися відімкнути його квартиру від електропостачання. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив зобовязати відповідача виконати норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», провести перерахунок плати за надані послуги з електропостачання з 9 липня 2007 року відповідно до ст. 12 вказаного закону, скасувати незаконно нарахований борг, а також відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінює в 300 грн. (відповідно до доповненої позовної заяви). В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник Салтівського районного відділення «Харківенергозбут» до суду не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. АК «Харківобленерго», в особі свого представника, проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність. При цьому зазначила, що ст. 95 Конституції України встановлено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Законами України «Про Державний бюджет» за 2000 2009 р.р. було визначено, що до членів сім`ї пільговика при наданні пільг відносяться: дружина (чоловік), їх неповнолітні діти, неодружені повнолітні діти, що визнані інвалідами з дитинства 1 і 2 групи або інвалідами 1 групи, особа, яка проживає разом з інвалідом війни 1 групи й доглядає за ним, за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі, непрацездатні батьки, особа, яка знаходиться під опікою громадянина, що має право на пільги і проживає разом з ним. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] є споживачем послуг, які надає АК «Харківобленерго», в особі Салтівського районного відділення «Харківенергозбут» за адресою: [ADDRESS] та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на 75% знижку плати за користування комунальними послугами. Разом з позивачем за цією адресою зареєстровані та постійно проживають: дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO] та онук [PERSON], [INFO]. Вказана 75% знижка плати за користування комунальними послугами встановлена п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги, передбачені п.п. 4-6 цієї статті надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. У вищезазначеній редакції п. 5 ст. 12 вищезазначеного закону діє з 8 вересня 2005 року. При цьому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поняття членів сім`ї пільговика не визначено. Законами України «Про Державний бюджет України» за 2007 2009 р.р. визначено, що до членів сім`ї пільговика при наданні пільг відносяться: дружина (чоловік), їх неповнолітні діти, неодружені повнолітні діти, що визнані інвалідами з дитинства 1 і 2 групи або інвалідами 1 групи, особа, яка проживає разом з інвалідом війни 1 групи й доглядає за ним, за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі, непрацездатні батьки, особа, яка знаходиться під опікою громадянина, що має право на пільги і проживає разом з ним. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет України" щодо виплати щорічної разової допомоги ветеранам війни, жертвам нацистських переслідувань та щодо знижок плати за користування житлом, паливом, телефоном та плати за комунальні послуги окремим категоріям працівників бюджетних установ, військовослужбовців та особам рядового і начальницького складу. Таким чином рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року та від 22 травня 2008 року положення законів України «Про державний бюджет України» в частині визначення переліку осіб, яких віднесено до членів сім`ї пільговика неконституційними не визнавалися. Суд приходить до висновку, що позивачу, як учаснику бойових дій, надана пільга на користування комунальними послугами відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту", зокрема на користування електроенергією. Цієї пільгою позивач користується до цього часу і жодним Законом України дія цієї норми закону не зупинена, не скасована, зміст та обсяг права позивача на отримання пільги не звужено. Таким чином відповідачем правильно при наданні пільги до членів сім`ї позивача враховано його дружину, [PERSON] Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх сплати" № 879 від 01.08.1996 року із змінами та доповненнями встановлено межі середніх норм споживання. Зазначеною постановою середні норми споживання, зокрема електричної енергії, визначені у розмірі 75 кВт/год. на сімю з однієї або двох осіб на місяць, у тому числі якщо обидва члені сімї мають право на знижку, і додатково 15 кВт/год. на кожного іншого члена сімї , а також осіб, які не належать до членів сімї пільговика, але зареєстровані і проживають в житловому приміщенні і мають право на знижку плати , але не більше як 150 кВт/год на місяць. Та кількість кВт, яка перевищує вказану норму сплачується за загальним тарифом. Вищезазначена постанова є чинною та не скасована іншим нормативним актом. Відповідно до ст. 117 Конституції України постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, видані в межах його компетенції, є обовязковими для виконання. Статтею 95 Конституції України визначено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки суд відмовляє у задоволенні основних позовних вимог, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed