overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.04.2010 року помер її чоловік [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO],.вул.Чапаєва,98 та який все своє, майно заповів їй. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцем померлого є вона, дружина померлого. Спадщину після смерті померлого вона прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Оскільки її право на спадкове майно не визнається, вона звернулась з позовом до суду та просила визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Бишівської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав, Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув,просив справу слухати в його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 14.04.2010 р. помер чоловік позивачки [PERSON],який проживав в [INFO] та який все своє майно заповів їй. Після смерті померлого залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлого за заповітом та за законом є позивачка, яка спадщину прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правоустановчих документів на спадкове майно. Спадкове домоволодіння належало померлому [PERSON] на підставі запису №119 в погосподарській книзі №3 Бишівської сільської ради за 2006-2010 р. р.. А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.07.1988 року померла її мати [PERSON],яка проживала та була зареєстрована в с .Осиково Макарівського району,.вул.Горького,4 та яка все своє майно заповіла їй. Після смерті померлої залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадщину після смерті померлої вона прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Оскільки її право на спадкове майно не визнається, вона звернулась з позовом до суду та просила визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Лишнянської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув,просив справу слухати в його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 18.07.1988 року померла мати позивачки [PERSON],.яка проживала в [INFO],3.Після смерті померлої залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлої за заповітом та за законом є позивачка, яка спадщину прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правоустановчих документів на спадкове майно. Спадкове домоволодіння належало померлій [PERSON] на підставі запису №415 в погосподарській книзі №6 Лишнянської сільської ради за 1985-1990 р. р.. А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

У травні 2010 року ЖКП «Добробут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у нього на балансі знаходиться гуртожиток по вул. Миколаївській, 19-а м. Миколаєві. У вказаному гуртожитку з 09.07.1992 року зареєстрований [PERSON], який з 09.07.1993 року за вказаної адресою не проживає, особистих речей його не має, комунальні послуги не сплачує, місце проживання його не відоме. Посилаючись на те, що [PERSON] у гуртожитку не проживає понад 13 років без поважних причин, просило визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку гуртожитку №19-а по вул. Миколаївській в м. Миколаєві. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків - [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Гуртожиток по вул. Миколаївській, 19-а в м. Миколаєві з 2000 року знаходиться на балансі ЖКП «Добробут» ДП ВАТ «Миколаївпромсантехмонтаж». Як вбачається з довідки, виданої ЖКП «Добробут» у вказаному гуртожитку з 10.06.1993 року зареєстрований [PERSON], [INFO]. Відповідач з 09.07.1993 року у гуртожитку не проживає, особистих його речей не має, комунальні послуги не сплачує, нове місце проживання його не відоме, перешкод у користуванні приміщенням ніхто не чинив, про шо свідчать складені акти. Ці обставини у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до правил ст.ст. 71,72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Отже, судом встановлено, що [PERSON] у гуртожитку по вул. Миколаївській, 19- а в м. Миколаєві не проживає понад 13 років без поважних причин. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з дружиною у них не склалось, оскільки вони зовсім різні люди за характерами, у них різні погляди щодо відношення до сім»ї та подружніх обов»язків. Вже близько півроку вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, він дійшов до висновку про доцільність розірвання даного шлюбу і тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, зазначила суду, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 р. (а.с.8), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] (а.с.7). Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач [PERSON] зазначила суду про свою згоду на розірвання шлюбу, позивач наміру зберігати дану сімю немає. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

У травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04.04.2008 померла її мама [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,1202 га, яка розташована на території Антонінської селищної ради. Однак спадщину вона оформити не може, оскільки Державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено. Отримати дублікати правовстановлюючого документу (державний акт) вона не може у зв'язку зі смертю власника, а тому просить визнати за нею, як спадкоємцем за правом представлення, право власності на вищезазначені земельну ділянку у порядку спадкування після смерті матері [PERSON]. У судовому засіданні позивач ці вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про те, що позов визнає, просить розглядати справу у її відсутності. Позивач [PERSON] щодо розгляду справи у відсутність представника відповідача не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому сг.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей, у сторін по справі, немає. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, та як стосунки між ними припинені з грудня місяця 2008 року. У теперішній час примирення неможливе, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, на позовних вимогах наполягала, та просила суд після розірвання шлюбу змінити прізвище «Дяченко» на їй дошлюбне прізвище «Дуброва». Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву в якій пояснив, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 19 березня 2005 року, який зареєстрований у виконкомі Петровської селищної ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №05. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків і не дбав про взаємоповагу один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2008 року, спільним побутом вони не пов'язані. Сторони мешкають окремо. Миритися ніхто з подружжя не бажає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторони на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

В липні 2010 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачкою 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а остання зобовязалась своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживач оплату за надану теплову енергію не проводив, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1260 грн. 31 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка проживає в [INFO] та є споживачем послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобовязання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 березня 2009 року по 1 липня 2010 року складає 1260 грн. 31 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

В липні 2010 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачкою 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а остання зобовязалась своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживач оплату за надану теплову енергію не проводив, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1284 грн. 80 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка проживає в [INFO] та є споживачем послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобовязання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 березня 2009 року по 1 липня 2010 року складає 1284 грн. 80 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

В липні 2010 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачами 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживачів, а останні зобовязалися своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживачі оплату за надану теплову енергію не провели, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1927 грн. 48 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачі проживають в [INFO] та є споживачами послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі свої зобовязання не виконують, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 листопада 2009 року по 1 липня 2010 року складає 1927 грн. 48 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідачів слід стягнути суму заборгованості у розмірі 1927 грн. 48 коп. у рівних частках з кожного з відповідачів, а саме по 481 грн. 87 коп. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави у рівних частках з кожного з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

В липні 2010 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачкою 1 вересня 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а остання зобовязалась своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживач оплату за надану теплову енергію не проводив, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1095 грн. 02 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка проживає в [INFO] та є споживачем послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобовязання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 липня 2008 року по 1 липня 2010 року складає 1095 грн. 02 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

В липні 2010 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачем 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а останній зобовязався своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживач оплату за надану теплову енергію не проводив, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 654 грн. 12 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідач проживає в [INFO] та є споживачем послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобовязання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 грудня 2009 року по 1 липня 2010 року складає 654 грн. 12 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved