overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка пояснює, що з 04.03.2005 року знаходилася у шлюбі з відповідачем. Шлюб розірвано і вона отримала свідоцтво про розірвання шлюбу, у зв'язку з чим її призвіще змінилося. Так як вона повернулась до дівочого призвіща-Бондаренко. Від шлюбу у них є спльна дитина-Козлов Даніїл Сергійович - [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільно не проживають , так як між ними склалися неприязні стосунки. Відповідач нерегулярно надає кошти на утримання дитини, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в сумі 500 грн. Відповідач не заперечує, що знаходиться у шлюбі з позивачкою і мають спільну дитину. На цей час він не працює, але згоден надавати аліменти на утримання дитини в сумі 500 грн щомісячно. Вислухав пояснення сторін, вивчивши надані документи, суд вважає позов таким що підлягає частковому задоволенню. Відповіідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнння ними повноліття. Як встановлено з свідоцтва 1-ЖД № 195135 про народження [PERSON] 22.06.2005 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідач незаперечує що позивачка з дитиною проживають окремо. Згідно з ст. 181 СК України, той з батьків, який проживає окремо має надавати на утримання дитини кошти, які встановлюються в частці від заробітку або в твердій грошовій сумі. Відповідач указав, що він не працює, а тому відповідно до ст. 182, 184 СК, суд стягує аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідач пояснив, що може надавати допомогу у розмірі 500 грн.що місячно. Суд вважає, що аліменти на утримання дитини може бути встановлені в сумі 500 грн, так як це відповідає вимогам ст. 182 ч.2 СК України. Як указано в Законі України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» № 1646-УІ від 20.10.2009 року, починая з 01.07.2010 року встановлений прожтковий мінімум на дитину до б років в сумі 771 грн. Ст. 182 ч.2 СК встановлює мінімвльний розмір аліментів на одну дитину не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму для диини відповідного віку, тому стягнення аліментів в сумі 500 грн на місяць відповідає чинному законодавству. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.10.2009 року, серії 1-ЖД № 076663, розірваношлюб між [PERSON]П та [PERSON] і після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєне призвіще [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

У червні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що [PERSON] перебуваючи з нею в зареєстрованому шлюбі не проживає з сімєю з серпня 2009 року та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 1 грудня 2008 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, серії 1-КЕ № 080323, батьками [PERSON], 27 листопада 2008 року, народження є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 80 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому вказав, що [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.1995 року №119. Цей договір загублений. Просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, прийняти рішення на свій розсуд. Дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії договору №119 купівлі-продажу квартири, що знаходиться у праві власності від 06.09.1995 року між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки БТІ від 13.07.2010 року №334 згідно реєстраційних даних за [PERSON] числиться на праві власності квартира в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, завірений Селидівською біржею нерухомості від 06.09.1995 року №1 19. Відповідно до ст. 61 ЦПК України суд вважає, що інші обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а саме відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та вказав, що є власником будинку, який розташований за адресою: м.Селидове, вул.Шкільна, будинок 50 а, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.05.2006 року. Разом із своєю сім'єю: дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON]. [PERSON] У 2009 році до нього звернувся [PERSON] з проханням зареєструвати його в якості квартиранта за вищевказаною адресою. 05.09.2009 року було проведено реєстрацію по [PERSON] за адресою: м.Селидове, вул. Шкільна, будинок 50 а. З часу реєстрації [PERSON] в будинку не мешкав і на теперішній час не мешкає . Будь-якого особистого майна, яке належить відповідачу в будинку немає, комунальні послуги останній не оплачує. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, просить слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа, відділ громадянства еміграції та реєстрації фізичних осіб Селидівського MB УМВС України в Донецькій області, позов вважає таким , що підлягає задоволенню. Дослідивши інші докази, судом встановлено: що згідно довідки КП "КОМУНСЕРВІС" від 06.07.2010 року в будинку за адресою: м.Селидове, вул. Шкільна, будинок 50а прописані наступні особи: [PERSON]. [PERSON], [PERSON]. [PERSON]. [PERSON] Згідно акту про не проживання, складеного Селидівською міською радою. [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] а. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та які знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає у квартирі понад шість місяців, а саме з 05.09.2009 року, а згідно сі. 71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

19 травня 2010 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 101114 в якому запропоновано з рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-005/311/2006 звернути стягнення на рухоме майно автомобіль Mitsubishi Padjero SP, реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, кузов № [NUMBER], що належить йому на праві власності та за рахунок коштів, отриманих від реалізації даного майна, задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» в розмірі 322373,40 гривень. Даний виконавчий напис позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що нотаріусом при його вчиненні були порушені вимоги ч.1,3 ст. 13-1, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», ч.2 ст. 283, ст. 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність, та відсутність порушень законодавства при винесенні даного нотаріального напису. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом,посилаючись на те,що перебуває в шлюбі з відповідачем з 18.05.2002 року, мають доньку Аріну,[INFO]. Через сварки та непорозуміння припинили шлюбні відносини. Тривалий час проживають окремо..Вважає,що їхня сім»я розпалась остаточно і просила суд шлюб між ними розірвати. Позивачка підтримала позов. Відповідач в судове засідання не з»явився. Суд встановив,що відповідно до свідоцтва про шлюб сторони перебувають в шлюбі з 18.05.2002 року,мають доньку Аріну,[INFO]. Між сторонами склалися стійкі неприязні стосунки,вони тривалий час проживають окремо ,примирятися і поновлювати подружні стосунки не бажають. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню ,оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом,посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі до 2000 р.Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] З 01 вересня 2009 року вона навчається в Університеті економіки та права «Крок» на денній платній формі навчання . Загальна вартість за надання освітньої послуги становить 31200,0 грн.. ,за півріччя-3900,0 грн.. Добровільно відповідач допомоги на навчання дочки не надавав і не надає. Тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки на період навчання в розмірі 25% всіх видів доходів відповідача, але не менше 223 грн. 20 коп. на місяць. В судовому засіданні позивач підтвердила наведене та свої вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився. Позов підлягає задоволенню,оскільки ґрунтується на вимогах закону-ст.ст.198,199 СК України,підтверджений належними доказами. З свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] вбачається, що вона народилася 8.06.1992 року,її батько-відповідач по справі,мати-позивачка. З довідки Університету економіки та права «Крок» вбачається,що [PERSON] є студентом 1 курсу з 1.09.2009 року,закінчує навчання в липні 2013 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 20.11.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2010 року, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Відповідач ухиляться від покладеного на нього обовязку по утриманню сина, добровільно матеріальної допомоги не надає. В попередньому судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів, а саме просила суд стягувати аліменти з відповідача на утримання сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2010 року, спільне господарство не ведеться, на примирення вони не погоджуються. Відповідач ухиляться від покладеного на нього обовязку по утриманню сина, добровільно матеріальної допомоги не надає. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір в сумі 51грн. Згідно ст.81 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому вона звернулась до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, що змусило позивачку звернутися до суду. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір в сумі 51грн. Згідно ст.81 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якій зазначає, що 14 січня 2010 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина: жилий будинок з надвірними побудовами в с. Криничному Тростянецького району, а також земельна ділянка, розташована на землях Криничанської сільради. За життя померлий склав заповіт, за яким все своє майно заповідав позивачеві. Позивач звернувся до Тростянецької державної нотконтори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у звязку з пропуском строку звернення. Позивач вважає, що строк ним пропущений з поважних причин, оскільки його неправильно проінформували про строки звернення до нотаріуса, крім того своєчасно звернутися перешкоджали сімейні обставини, тому просить суд встановити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх. Представник відповідача у судове засідання не зявився, був увідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Судом встановлені такі факти та відповідні їм обставини. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьком є [PERSON], а мами [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] помер 14.01.2010 року в с.Криничне Тростянецького району, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Згідно заповіту від 22.10.2007 р. [PERSON] заповів все своє майно на випадок смерті синові [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із заяви від 3 серпня 2010 року [PERSON] до Тростянецької держнотконтори, вона не прийняла спадщину після померлого 14.01.2010 р. [PERSON] та приймати спадщину не бажає, не заперечує проти того, щоб спадкові права оформив [PERSON] (а.с.10). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON], останньому належить право власності на земельну ділянку площею 3,58 га, що розташована на території Криничанської сільської ради Тростянецького району (а.с.11). Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, позивач не звертався до нотконтори із заявою про відмову від прийняття спадщини, відповідно до ст.1273 ЦК України, причини пропуску строку на прийняття спадщини суд визнає поважними, тому необхідно визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 27.07.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 13.12.2007 року. Від даного шлюбу народилися син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають з позивачкою. Позивач просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що на протязі спільного проживання, вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що між ними постійно траплялись сварки. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що примирення між ними не можливе, в них різні характери та відсутність взаєморозуміння, які призвели до припинення стосунків, не проживають однією сімєю протягом 3 місяців, діти залишаються мешкати з позивачкою. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав за умовами, що позивачка не буде перешкоджати у будь-який час спілкуватися з дітьми, не заперечував про встановлення місця проживання дітей з позивачкою. Як вбачається зі свідоцтва про одруження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області від 13.12.2007 року, актовий запис № 275 ( а.с.6), сторони уклали шлюб 13.12.2007 року. Згідно до свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 52, у сторін 08.03.2008 року народився син [PERSON] ( а.с. 7), відповідно до свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 95, 07.05.2009 року народився син [PERSON] (а.с. 8). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спору про поділ майна, що є спільною власністю, у сторін немає. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 05.08.2010 року та просила постановити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 03.11.2007 року. Від даного шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає з позивачкою. Позивач просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що на протязі спільного проживання, вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що між ними постійно траплялись сварки. Майнового спору між сторонами немає. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що примирення між ними не можливе, в них різні характери та відсутність взаєморозуміння, які призвели до припинення стосунків, не проживають однією сімєю протягом місяця. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав за умовами, що позивачка не буде перешкоджати у будь-який час спілкуватися з дитиною. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області від 03.11.2007 року, актовий запис № 146 ( а.с.6), сторони уклали шлюб 03.11.2007 року. Згідно до свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 11, у сторін 08.01.2009 року народилася дочка - [PERSON] (а.с. 7). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спору про поділ майна, що є спільною власністю, у сторін немає. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати по оплаті державного мита слід покласти на відповідача [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved