Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про зняття заборони на відчуження житлового будинку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 22 червня 1976 року [PERSON] взяла позику у Синельниківському заводі ім.Комінтерна для будівництва житлового будинку №10-а по вул.Московська в м.Синельникове Дніпропетровської області. 22 червня 1976 року Синельниківський ресорний завод ім.Комінтерна направив у Синельниківську державну нотаріальну контору повідомлення №3 про видачу їй вказаної позики. На підставі цього повідомлення Синельниківська державна нотаріальна контора наклала заборону №13 на житловий будинок №10-а по вул.Московська в м.Синельникове Дніпропетровської області. Протягом деякого часу вона повністю розрахувалась з Синельниківським ресорним заводом, повністю побудувала житловий будинок і проживала в ньому, не маючи уяви про наявність заборони. 10серпня 2009 року їй та її чоловікові [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС №125957, за яким вона та її чоловік -[PERSON] були визнані власниками вказаного будинку у рівних частках - по Уі частці будинку кожний. 10 серпня 2009 року за реєстровим №27994754 її право приватної власності на 1А частку житлового будинку та право приватної власності її чоловіка - [PERSON] на Уі частку житлового будинку було зареєстроване у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. 11листопада 2009 року її чоловік - [PERSON] вирішив подарувати їй належну йому на праві приватної власності 1/і частку житлового будинку. З цією метою вони разом з ним звернулись до приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу [PERSON], де був складений договір дарування частки будинку. Але, під час вчинення вказаної нотаріальної дії було з»ясовано, що їх житловий будинок досі знаходиться у реєстрі заборон, тому вказана нотаріальна дія не була вчинена. Приватний нотаріус [PERSON] пропонував їй звернутися до державного нотаріуса для вирішення питання про зняття заборони на будинок. На вимогу державного нотаріуса вона отримала у ВАТ «Синельниківський ресорний завод» довідку №42 від 12 листопада 2009 року, в якій вказано, що взята нею позика була погашена повністю. Коли вона звернулась до Першої державної нотаріальної контори із заявою про зняття заборони, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв»язку з тим, що ВАТ «Синельниківський ресорний завод» не звернувся до нотаріальної контори із заявою про зняття заборони і не надав перший примірник повідомлення №3 від 22 червня 1976 року про видачу їй позики, який містить запис про накладену заборону. Вона неодноразово зверталась до ВАТ «Синельниківський ресорний завод» з питанням про звернення до державної нотаріальної контори із заявою про зняття заборони та про надання першого примірника повідомлення №3 від 22 червня 1976 року. Останнього разу вона зверталась до ВАТ «Синельниківський ресорний завод» з письмовою заявою від 3 грудня 2009 року, але відповіді не отримувала. Вважає, що відповідач свої зобов»язання щодо зняття заборони відчуження на житловий будинок не виконує. Бездіяльністю відповідача, а саме ненаданням першого примірника повідомлення №3 від 22 червня 1976 року про видачу позики, який містить запис про накладену заборону до Першої синельниківської державної нотаріальної контори, порушуються її та її чоловіка права на розпорядження належним їм майном, а саме житловим будинком №10-а по вул.Московська в м.Синельникове Дніпропетровської області, у зв»язку з чим вони змушені звертатися за захистом свого порушеного права до суду. Просять зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку №10-а по вул.Московська в м.Синельникове Дніпропетровської області, який належить їм на праві власності, накладену на підставі повідомлення №3 від 22 червня 1976 року Синельниківського ресорного заводу ім.Комінтерну про видачу позики [PERSON] на будівництво житлового будинку, який знаходиться в місті Синельникове, вул.Московська, буд.ІО-а. Внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна відомості про виключення запису з реєстру щодо житлового будинку №10-а по вул.Московська в м.Синельникове Дніпропетровської області. Позивач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила суду обставини справи таким чином, як вони викладені вище. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з»явився через погіршений стан здоров»я. Представник відповідача - Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не з»явився з невідомої суду причини, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - ВАТ «Синельниківський ресорний завод» [PERSON] у відкритому судовому засіданні проти задоволення вимог не заперечував. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №125957 від 10.08.2009 року, виданого виконавчим комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області [PERSON], [PERSON] належить право приватної власності на Уг частки жилого будинку №10-а по вул.Московська, м.Синельникове Дніпропетровської області за кожним. Згідно копії технічного паспорта від 23 червня 2009 року, виданого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою м.Синельникове, вул.Московська, 10-а м.Синельникове, квартал №337 власниками зазначено [PERSON], [PERSON]. Відповідно довідки виданої ВАТ «Синельниківський ресорний завод» 12.11.2009 року №42 позика взята [PERSON] на будівництво житлового будинку в м.Синельникове по вул.Московській №10-а в Синельниківському заводі ім.Комінтерна 22 червня 1976 року погашена повністю. Судом у судовому засіданні були також оглянуті письмові докази: копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2009 року за №23536819 та копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.08.2009 року за №23549100 виданих КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації»; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.03.2010 року за №02-31/187; копія паспорту [PERSON] серія АН 267166; копія паспорта [PERSON] серія АМ 1743538; копія свідоцтва про одруження [PERSON] з [PERSON] ([PERSON]) серія ІІ-АГ № 178561; заява [PERSON] до ВАТ «Синельниківський ресорний завод» про видачу повідомлення №3 від 22 червня 1976 року про видачу їй позики на будівництво жилого будинку №10-а по вул. Московська м.Синельникове та про накладення заборони на вказаний будинок; копія повідомлення про видачу позики [PERSON] від 15.04.1976 року за №2; копія заборони №3 на будівництво [PERSON] від 20.04.1976 року; квитанції про сплату судових витрат. Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку після отримання повідомлення підприємства про погашення позички. Відповідно до п.253 р.26 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 (із змінами і доповненнями) нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за заявою банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту). До. заяви додаються примірники правочинів, свідоцтв, що містять запис про накладені заборони щодо відчуження. На примірниках документів, що містять запис про накладення заборони щодо відчуження, нотаріусом вчиняється напис про зняття заборони відповідно до форми, передбаченої додатком 7 до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року №2368/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 31 грудня 2008 року за №1325/16016, після чого про вчинення нотаріальної дії вноситься запис до реєстру для реєстрації нотаріальних дій. Відповідно до ч.І ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивачів є обгрунтованими, підтвердженими документально та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved