overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.05.2006 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконкомі Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області, актовий запис № 03. В шлюбі в них народився син, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Позивач вказала, що їх шлюб це формальність, так як з відповідачем вони не проживають разом тривалий час, між ними відсутнє почуття поваги та любові. В звязку з цим позивач звернулась з даною позовною заявою. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позицію учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, з наступних підстав. Так, 07 травня 2006 року між сторонами було укладено шлюб у виконкомі Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області, актовий запис № 03. В шлюбі у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Згідно позовної заяви, спільне сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні стосунки між подружжям припинені, відсутні почуття поваги та любові один до одного. На даний час відповідно ст. 112 СК України суд встановив, що сімя розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, і такі підстави для розірвання шлюбу, які вказані в позовній заяві, мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.06.2007 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] і жила з ним до листопада 2009 року. Від шлюбу дітей не мають, спільне життя не склалось, шлюбні відносини від листопада 2009 року припинені, подальше спільне життя є неможливим, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пославшись на вищевказані обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Київська Правда» від 17.08.2010 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.06.2007 року відділом РАЦС Острозького районного управління юстиції Рівненської області. Від шлюбу дітей не мають. Сімя фактично розпалась, шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2009 року, спільне господарство вони не ведуть, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16 серпня 2010 року звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Липоводолинському районі Сумської області про стягнення недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни за 2009 рік. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Вона, [PERSON], [INFO]. Відповідно до Закону України № 2195 від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» являється дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, починаючи з 1 січня 2006 року, вона повинна отримувати соціальну грошову допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але за 2009 рік їй не виплачувалася. Визначена вона лише в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, замість 30 % . Отже недоплата становить 20 %. Верховна Рада України Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» / стаття 77 та 110 / та Законом України № 489 від 19 грудня 2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» /стаття 71 п.12/ призупинила дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено такі соціальні виплати. Однак Конституційний Суд України своїми рішеннями від 9 липня 2007 року №6 рп / 2007 та 10 рп / 2008 від 22 травня 2008 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж ЗО % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною 3-х років, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, має сина - [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальну допомогу не надає, вона не працює, бо доглядає за дитиною. В судовому засіданні позов підтримала. В судовому засіданні представник Позивача позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі посилаючись на те, що відповідач не надає кошти на утримання дитини, дружина не працює, бо доглядає за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і суду пояснив, що проти задоволення позову на утримання дитини не заперечує, дружину він не повинен утримувати, він проживає з бабусею, на яку повинен кошти та яка захворіла з вини позивача. Суд заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З 2009 року сторони знаходяться в шлюбі, мають сина - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України. Позивач не працює, бо доглядає сина. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно довідки Голови квартального комітету дитина проживає з Позивачем. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дружину, визначається судом, у відповідності із ст..80 Сімейного кодексу України. Суд враховує вимоги Закону України «Про виконавче провадження», розмір заробітної плати Відповідача і приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягають задоволенню в сумі 300 грн. Відповідач працює, отримує заробітну плату, тому повинен утримувати сина, дружину. До пояснень Відповідача щодо утримання бабусі суд відноситься критично, оскільки згідно чинного законодавства обовязок по утриманню батьків покладено на їхніх дітей. Згідно ст..367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Прокурор Корюківського району звернувся до суду з цим позовом в інтересах [PERSON] до ТОВ «Солідвуд» про стягнення заробітної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наказом № 24-К від 01.03.2007 року [PERSON] була прийнята на роботу до ТОВ «Солідвуд», та станом на сьогоднішній день перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Заборгованість підприємства перед [PERSON] станом на 01.07.2010 становить 3\~946,34 грн. Ніякі заходи по погашенню заборгованості по заробітній платі відповідачем не вживаються, чим порушуються конституційні права на належне матеріальне забезпечення за виконану роботу та створення додаткової напруги в соціальній сфері суспільства. Просить стягнути з ТОВ «Солідвуд» на користь [PERSON] зазначену суму заборгованості по заробітній платі. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі. Представник відповідача ТОВ «Солідвуд» в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки в суд не повідомив, своєчасно, в установленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши прокурора, позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити. По справі встановлено, що наказом № 24-К від 01.03.2007 року [PERSON] була прийнята на роботу до ТОВ «Солідвуд», та станом наданий час перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Заборгованість підприємства перед [PERSON] станом на 01.07.2010 р. становить 3\~946,34 грн., яка не виплачується, ніякі заходи по погашенню заборгованості по заробітній платі відповідачем не вживаються. Заробітна плата в порушення ст.115 КЗпП України не виплачена працівникові. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так як позов задовольняється судом, то з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в сумі 120 гривень, та держмито в сумі 51 гривня.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Прокурор Корюківського району звернувся до суду з цим позовом в інтересах [PERSON] до ТОВ «Солідвуд» про стягнення заробітної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наказом №193-К від 05.11.2009 року [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Солідвуд», та станом на сьогоднішній день перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Заборгованість підприємства перед [PERSON] станом на 01.07.2010 становить 4272,70 грн. Ніякі заходи по погашенню заборгованості по заробітній платі відповідачем не вживаються, чим порушуються конституційні права на належне матеріальне забезпечення за виконану роботу та створення додаткової напруги в соціальній сфері суспільства. Просить стягнути з ТОВ «Солідвуд» на користь [PERSON] зазначену суму заборгованості по заробітній платі. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі. Представник відповідача ТОВ «Солідвуд» в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки в суд не повідомив, своєчасно, в установленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши прокурора, позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити. По справі встановлено, що наказом № 193-К від 05.11.2009 року [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Солідвуд», та станом наданий час перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Заборгованість підприємства перед [PERSON] станом на 01.07.2010 р. становить 4272,70 грн., яка не виплачується, ніякі заходи по погашенню заборгованості по заробітній платі відповідачем не вживаються. Заробітна плата в порушення ст.115 КЗпП України не виплачена працівникові. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так як позов задовольняється судом, то з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в сумі 120 гривень, та держмито в сумі 51 гривня.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з ним шлюб. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстрований 02 жовтня 2009 року у другому Малиновському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 497. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що сторони переконалися, що втратили почуття любові та взаєморозуміння. Шлюбні відносини сторони припинили більше місяця тому, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Майновий спір між сторонами відсутній. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до СТОВ „Печанівське(надалі відповідач) про розірвання договору оренди землі, в обгрунтування якого зазначив, що 25 березня 2008 року між ним та СТОВ „Печанівське був укладений договір оренди земельної ділянки. За умовами договору орендна плата була встановлена в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивач вважає, що його права як землевласника порушені, оскільки він орендної плати в повному обсязі, що встановлений чинним законодавством України, не отримує, тому просить достроково розірвати договір оренди з відповідачем та зобовязати повернути йому орендовану земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що орендна плата виплачується, тому позов безпідставний. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вказаний позов задоволенню не підлягає із слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 25 березня 2008 року було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.10-12). На підставі Державного акту № 038727 серія ЖТ від 28 березня 2003 року, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,8760 га, яка розташована на території Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області, (а.с.9) Спірний договір зареєстровано у Державному реєстрі земель під номером №040920700040, 10.06.2009 року, (а.с.12) Згідно п.9 договору, орендар зобов'язується сплачувати орендодавцю орендну плату один раз на рік до 30 грудня кожного року в розмірі 455 грн.70 коп, тобто 3% від нормативної грошової оцінки землі, а саме в натуральній формі, (а.с. 10) Відповідно до копій платіжних відомостей та копії видаткової накладної №84, позивач отримав від відповідача у 2008 році - пшениці 1200 кг. на суму 1150 грн.32 коп. (а.с.23) та у 2009 році - отримав овес 200 кг на суму 178 грн. та 600 кг. пшениці на суму 596 грн.94 коп. (а.с.24-25 ) Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотною є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкодидруга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Представники сторін в судовому засіданні підтвердили, що сторони не вносили зміни до договору оренди в частині розміру орендної плати. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивач та його представник обставини вказаній вимозі не довели та не надали доказів, які підтверджували б, що СТ1 „Печанівське істотно порушило умови договору оренди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] [INFO], Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, У зв'язку з зазначеними обставинами позивачка змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання спільної неповнолітньої дитини. Позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Для допита відповідача було направлено судове доручення за місцем його мешкання до Лисичанського міського суду, але відповідач для допиту в суд не заявився двічі з невідомих причин, хоча був повідомлений про явку в суд. За таких підстав суд має можливість розглядати справу на підставі наявних у справі доказів і виносити по справі заочне рішення. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомогу в утримання своєї дитини, що знаходиться на повному утриманні позивачки. Це вбачається із довідки на /л.с. 5/. Відповідач на підставі ст.. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із копії свідоцтва про народження /л.с. 4/ вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON] [INFO] Тому відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини й до досягнення нею повноліття. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, держмито на користь держави в розмірі 51-00 грн., а. також судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120-00 грн. на підставі викладеного, ст.. 180-183,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 11 лютого 1992 року вони зареєстрували шлюб в Коцюбинській сільській раді Гусятинського районного Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №2. Одруження з відповідачем не склалося, стосунки давно погіршилися, припинилися сімейні відносини, втратилися спільні інтереси, сім»я позпалася. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Спроб примирення не було. Від даного шлюбу є дочка [PERSON] [INFO] Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази суд встановив слідуючі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.02.1992 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ИД № 261645 від 11.02.1992 року, виданого Коцюбинською сільською радою Гусятинського районного Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за№ 2. Від даного шлюбу є двоє дочка [PERSON] [INFO] згідно свідоцтва про народження серії 111- ИД № 285863 від 27 липня 1992 р. Сторони миритись не бажають. В даному випадку має місце припинення спільного життя подружжя. Подальше спільне проживання сторін стало неможливе і збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Отже, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, та інші обставини життя подружжя, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії посадових осіб Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова відносно перерахунку нарахованої йому 2010 році пенсії, виходячи із середньої заробітної плати для робітників, зайнятих в галузях національної економіки України за 2007 рік, неправомірними. Зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії, починаючи з моменту виникнення права на перерахунок в 2010 році, виходячи із показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік та провести відповідні виплати, починаючи з 20 травня 2010 року з урахуванням виплачених сум. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що він не згоден з відмовою відповідача здійснити перерахунок йому пенсії у відповідності з діючим законодавством України, із застосуванням показника середньої заробітної плати в галузях економіки в Україні за 2009 рік, з наступних підстав. Він є пенсіонером в системі загальнообовязкового державного страхування з 2005 року. Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», він з 20 травня 2010 року отримав право на перерахунок раніше призначеної йому пенсії, як працюючий пенсіонер, з урахуванням показника середньомісячної заробітної плати робітників, зайнятих в галузях економіки України за попередній рік. У звязку з вищезазначеним, він 20 травня 2010 року, а потім повторно 03 серпня 2010 року, звернувся до Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі в м. Харкові з заявою про перерахунок пенсії, виходячи із зафіксованого державним комітетом статистики України показника заробітної плати в галузях економіки України за 2009 рік. Однак, відповідач, всупереч Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: approved