Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

20 серпня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем розірвали шлюб 28 липня 2010 року. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо, дитину, яка знаходиться на повному утриманні позивачки, матеріально не забезпечує. Тому вона і звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON]позов визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач його визнає у повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути справу по суті у попередньому судовому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2007 року (а. с. 5). Рішенням суду від 28 липня 2010 року шлюб між сторонами у справі розірваний (а. с.7). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON]мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], (а. с. 6). З довідок Білопільської міської ради вбачається, що малолітній син [PERSON], [INFO],проживає з матірю [PERSON] в м.Білопілля Сумської області по вул..Леніна, 85/18 і знаходиться на її утриманні (а. с. 8-9, 15). Позивачка [PERSON] не працює, знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації та отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі 130 грн. на місяць (а. с. 10). Відповідач [PERSON] працює охоронцем у ТОВ «Білопілля Агро» та отримує заробітну плату, розмір якої в середньому складає 1245 грн. 83 коп. щомісячно (а. с. 16). Судом встановлено, що малолітнього сина [PERSON], [INFO] відповідач матеріально не забезпечує. Наведене свідчить про те, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст.ст.180-183, 185 Сімейного кодексу України. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Outcome: approved