Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 24.11.1984 року по 06.05.2009 року. В 2001 році разом з відповідачкою переїхали з Київської області в м.Дніпропетровськ. Він продав належну йому на праві власності квартиру в Київській області в смт.Ракитне та в м.Дніпропетровську придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Таким чином, вказана квартира була придбана під час шлюбу та належить йому з відповідачкою на праві спільної сумісної власності. При оформленні договору купівлі-продажу квартира була оформлена на відповідачку та вона зараз проживає в цій квартирі. Він проживав в квартирі до 06.05.2009 року до розірвання шлюбу з відповідачкою. З урахуванням викладеного, В звязку з чим просив визнати за ним право власності на ? частину спірної квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримав та, посилаючись на викладені в позовній заяві підстави, просив задовольнити останню. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, судом було ухвалено про заочний розгляд справи. Суд вважає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, повинні регулюватись нормами ЖК України та ЦК України (в редакції 1963 року), КпШС України, які діяли на час придбання спірної квартири та, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.11.1984 року по 06.05.2009 року (а.с.7-8). 15.01.2002 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеному між [PERSON] та [PERSON], остання придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною суміс-ною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст.23 КпШС України майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до ч.1 ст.28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ст.112 ЦК України (в редакції 1963 року) майно може належати двом чи кільком громадянам. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи спірна квартира придбалась відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу під час шлюбу з позивачем для їх спільного проживання, як подружжя. Тому, суд вважає, що спірна квартира у відповідності до ст.22 КпШС України є спільної сумісною власністю сторін та на підставі ст.28 КпШС підлягає поділу в рівних частках. В звязку з чим, позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на частину квартири підлягають задоволенню та за останнім слід визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Враховуючи той факт, що право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації та набувається з моменту такої реєстрації, а також те, що право власності на спірну квартиру в цілому зареєстроване за відповідачкою, суд також вважає, що при визнанні даним рішенням за позивачем права власності на ? частину квартири, за відповідачкою одночасно слід визнати право власності на іншу ? частину спірної квартири. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved