Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області (далі [PERSON] ПФУ), в якому зазначав, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорії 1, інваліду ІІ групи повинна виплачуватись державна пенсія в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. У звязку з цим, він звернувся до [PERSON] ПФУ із заявою про перерахунок розміру його основної та додаткової пенсій, проте відповідач відмовив йому у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що пенсія призначена відповідно до положень постанов Кабінету Міністрів України. Вважає відмову [PERSON] ПФУ у перерахунку пенсії безпідставною, оскільки розміри його додаткової та основної пенсій не відповідають розмірам, визначеним ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та не ґрунтуються на вимогах цього Закону. Просив визнати дії [PERSON] ПФУ щодо відмови йому у проведенні перерахунку розміру його основної та додаткової пенсій протиправними, зобовязати [PERSON] ПФУ провести з 22 травня 2008 року перерахунок його основної та додаткової пенсій відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 50, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] ПФУ у судове засідання теж не зявилося, у своїх запереченнях на позов просить розглянути справу у відсутності їхнього представника, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю з підстав, викладених у запереченнях на позов. У запереченнях на позов зазначає, що позивач перебуває на обліку в [PERSON] ПФУ та одержує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України були внесені зміни до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим з 01 січня 2008 року мінімальний розмір пенсії для осіб, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, не міг бути нижчим, зокрема, для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році по ІІ групі інвалідності 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір їхньої щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, становить 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року розмір основної пенсії для цієї категорії осіб не міг бути нижчим 965 грн. Згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16 липня 2008 року мінімальний розмір основної пенсії по ІІ групі інвалідності становить 1090 грн. Позивач отримує основну пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, які призначені відповідно до вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постанов Кабінету Міністрів України №№ 530 та 654. Крім того, необхідно враховувати, що згідно із ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно із цим Законом, для перерахунку чи підвищення пенсії не застосовується. Тому [PERSON] ПФУ не вбачає правових підстав для проведення перерахунку пенсії за вимогою позивача. Дії [PERSON] ПФУ є правомірними, оскільки розмір пенсії позивача визначений на підставі чинних постанов Кабінету Міністрів України, які відповідно до ст. 117 Конституції України є обовязковими до виконання. Таким чином, порушення прав позивача з боку [PERSON] ПФУ відсутні, тому позов задоволенню не підлягає. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченнями серії А № 116269, вкладкою до цього посвідчення № 636653 та довідкою МСЕК серії КИО-І № 305838, з якої видно, що з 13 травня 2008 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності довічно, причиною інвалідності є захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач [PERSON] перебуває на обліку в [PERSON] ПФУ, одержує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього ж Закону. Листом від 25 червня 2010 року № 52/В-01 [PERSON] ПФУ у здійсненні перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивачу [PERSON] відмовило, посилаючись на те, що пенсія призначена йому згідно із постановами Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. За змістом ст. 50 цього Закону (в редакції до 01 січня 2008 року) особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій, особам, віднесеним до категорії 1, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності, ніж 8 мінімальних пенсій за віком. Підпунктами 12, 15 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тексти ст. 50, ч. 4 ст. 54 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам ІI групи 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій у всіх випадках для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по ІI групі інвалідності 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. 28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою у п. п. 4, 6 встановив, що, починаючи з 22 травня 2008 року, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам ІІ групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 20 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а розмір їхньої основної пенсії не може бути нижче 965 грн. Постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16 липня 2008 року № 654 у підпункті 2 пункту 1 визначено, що з 01 липня 2008 року розмір пенсії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідів ІI групи становить 1090 грн. Починаючи з 22 травня 2008 року, [PERSON] ПФУ нараховує та виплачує позивачу [PERSON] основну і додаткову пенсії в розмірах, встановлених зазначеними постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 та від 16 липня 2008 року № 654. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру додаткової та державної пенсій позивача застосуванню підлягає ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України №№ 530 і 654 від 28 травня та 16 липня 2008 року, відповідно. Із змісту ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що [PERSON] ПФУ повинно виплачувати позивачу [PERSON] основну та додаткову пенсії в розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати. У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, дії відповідача [PERSON] ПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача [PERSON] згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи суперечать вимогам закону, тому судом вони визнаються протиправними. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо проведення перерахунку розміру його основної та додаткової пенсій з 22 травня 2008 року та доплати йому недоплаченої суми пенсії підлягають задоволенню. У звязку з цим, суд вважає необхідним зобовязати [PERSON] ПФУ здійснити з 22 травня 2008 року перерахунок розміру основної пенсії позивача в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а також виплатити йому з 22 травня 2008 року недоплачену суму пенсії. На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року,

Outcome: approved