Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Позивач підтримуючи позовні вимоги в судовому засіданні, пояснив, що 03.09.2005 року Новоград-Волинським міським відділом РАЦСу між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб. 10.09.2007 року у них народилася донька [PERSON]. Відповідачка під час сімейного життя, з невідомих причин почала негідно поводитися з позивачем, почала витрачати сімейні заощадження не для цілей сімї, втратила почуття кохання та поваги до чоловіка. Тому, 06.07.2010 року позивач був змушений подати позов до суду про розлучення. На даний час позивач не з власного бажання змушений проживати окремо від сімї, а саме від доньки, з якою у нього дуже добрі відносини. Відповідачка замінила усі замки від дверей помешкання. Позивач не відмовляється від виховання своєї доньки а навпаки намагається завжди знайти час для побачення з нею, однак відповідачка цьому різними методами перешкоджає. У звязку з цим, позивач змушений був звернутися до органу опіки і піклування із заявою про призначення йому днів та годин зустрічей із своєю донькою [PERSON]. 09.09.2010 року Рішенням № 287 Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області [PERSON] було визначено відповідні дні та години для зустрічей із донькою. Однак, відповідачка не виконує вищезазначене рішення, тому позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд усунути перешкоди у вихованні дитини. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, заперечує проти його задоволення. На заперечення позову повідомила, що не надавала доньку позивачу з тієї причини, що донька хворіла. У підтвердження своїх показів надала суду довідки з дитячої поліклініки про періоди хвороби дитини. Також повідомила, що у період хвороби вона відмовляє позивачу відвідувати хвору дитину, обґрунтовуючи тим, що позивач вчиняє дома сварки. Орган опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності у якій зазначив, що рішенням Виконкому Новоград-Волинської міської ради встановлено години та дні побачень позивача із донькою. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він неодноразово підвозив [PERSON] до відповідачки щоб відвідати дитину. Жодного разу відповідачка не дала дитину позивачу, а навпаки, зачиняла двері і не пускала його до будинку. Сварок чи інших не правомірних дій [PERSON] при відвідуванні не вчиняв. Вислухавши позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 03.09.2005 року Новоград-Волинським міським відділом РАЦСу між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с. 11). 10.09.2007 року у них народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Позивач не одноразово звертався до Служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради та до Органу опіки і піклування із заявами про надання допомоги в усуненні перешкод у вихованні дитини та виплинути на поведінку [PERSON] (а.с. 39-43, 45, 46). Листами Служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради від 02.08.2010 року № 917 та від 27.09.2010 року № 1154 повідомлено [PERSON] про те, що із [PERSON] проведено профілактично-розяснювальну бесіду та розяснено чинне законодавство щодо виховання дітей (а.с. 23, 44). Висновком органу опіки і піклування щодо участі у вихованні дитини [PERSON], [INFO], батька [PERSON], [INFO], який проживає окремо від доньки, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 09.09.2010 року № 287 встановлено відповідні дні та години зустрічі [PERSON] з донькою [PERSON] з понеділка по пятницю після повернення дитини із дитячого садочка та до 19 години і щонеділі з 16 до 19 години. (а.с. 24). Усі вищезазначені дії позивача підтверджують його бажання приймати участь у вихованні своєї доньки. Цей факт та факт вчинення перешкоди позивачу відповідачем також підтвердив своїми показами свідок [PERSON]. Відповідачка на заперечення показів позивача надала суду довідки про хворобу доньки (а.с. 49, 50). Однак, на думку суду, хвороба доньки не може бути перешкодою для її відвідування батьком дома у відповідачки. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають за Законом рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Рівність прав батьків щодо дітей - це ознака, яка є однією із основних, що характеризує батьківські права. Навіть такі юридичні факти, як розірвання шлюбу між батьками, їх окреме від дитини проживання не повинні впливати на обсяг їх прав та звільняти їх від виконання обов'язків щодо дитини. Досить важливим є закріплене у нормі ст. 153 Сімейного кодексу України право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний і має право брати участь у вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків з ким проживає дитина, не повинен перешкоджати другому спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні. Відповідно до норми ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо між батьками не буде досягнуто згоди щодо виховання дитиня у договірному порядку чи шляхом вирішення цього питання органами опіки та піклування, то спори між ними з приводу виховання та спілкування з дитиною можуть вирішуватися у судовому порядку. Після розгляду справи по суті суд у своєму рішенні має визначити способи участі того з батьків, хто проживає окремо від дитини, у вихованні дитини, тобто встановити періодичність побачень, їх тривалість, можливість спільного відпочинку, можливість дитини зустрічатися з ним за місцем його постійного проживання. Тому, проаналізувавши всі здобуті докази в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задоволити.

Outcome: approved