Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що за рішенням Балтського районного суду від 05.12.1991 року відповідач повинен сплачувати на утримання доньки, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, проте аліменти в повному обсязі не сплачує, приховує свої доходи, ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується вироком від 17.03.2010р. Балтського районного суду відносно відповідача [PERSON], яким він засуджений за ч.1 ст.164 ЮС України. Позивач зазначив, що розрахована ним заборгованість відповідача за період з 03.03.2006 року по 08.07.2009 року складає 9 784,01 гривень, а неустойка (пеня), за період з 14.07.2007р. по 8.07.2009р., за несвоєчасне сплачення аліментів - 33 147,25 гривень. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просить його задовольнити, обґрунтовуючи його ст.ст.194,195,196 СК України, які регулюють стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами, визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), та відповідальність за прострочення сплати аліментів. Відповідач позов визнав, пояснив, що заборгованість виникла у звязку з відсутністю постійної роботи, згоден сплатити заборгованість по аліментам та нараховану пеню при наявності коштів, та просить суд зменшити розмір нестойки з урахуванням його тяжкого матеріального стану. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Балтського районного суду від 05.12.1991 року відповідач повинен сплачувати на утримання доньки, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно. Згідно з вироком від 17.03.2010р. Балтського районного суду відносно відповідача [PERSON], яким він засуджений за ч.І ст.164 КК України вбачається, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. За таких підстав суд дійшов висновку про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 9 784,01 гривень. Що ж до позовних вимог [PERSON] стосовно стягнення з відповідача пені у розмірі 33 147,25 гривень, то суд виходить з наступного. Згідно положень статей 7, 8 СК України до правовідносин сторін підлягають застосуванню норми глави 19 ЦК України щодо позовної давності. У ст.258 ЦК України визначено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки. З огляду на норми матеріального права суд не може погодитися з доводами позивача по розрахунку пені з 14.07.2007р. по 8.07.2009р, тобто більше чим за один рік. Виходячи з наведеного суд обрахував розмір пені на день прийняття рішення за один рік наступним чином: розмір пені складає 35 711,64 гривні (9784,01 х 1% х 365 днів), де 9784,01 - сума заборгованості, 365 днів - кількість днів в одному році. Суд врахував ту обставину, що відповідач просить суд зменшити розмір нестойки з урахуванням його тяжкого матеріального стану, тому остаточний розмір пені встановив в сумі - 33 000, 00 гривень. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сума заборгованості по аліментам та сума пені у розмірі 42 784,01 гривень.

Outcome: partial