Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 01 лютого 2007 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], за яким він передав відповідачу гроші в сумі 252500 гривень, а відповідач зобовязався повернути вказану суму до 12 серпня 2007 року, але до цього часу суму позики не повернув. 15.10.2008 року позивач нотаріально посвідченою заявою попередив відповідача про необхідність виконання умов договору, але відповідач проігнорував дане попередження. За нотаріальне посвідчення заяви позивачем сплачено 100 гривень. 10.11.2008 року нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення з відповідача суми боргу. За вчинення виконавчого напису позивачем сплачено 6000 гривень. Позивач вважає, що відповідно до вимог ст. ст. 625, 1050 ЦК України, відповідач зобовязаний сплатити три процента річних від простроченої суми, що становить 10335,65 гривень та інфляційні втрати, що складає 71457,5 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь зазначені суми, а також понесені ним витрати в сумі 6100 грн., за надання правової допомоги 12000 гривень та 878,93 грн. за сплачений судовий збір і 30 гривень сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути три проценти річних та інфляційни втрати на день постановлення рішення, що складає 141960,79 грн. (3% річних -23285,79 грн.; інфляційні 118675 грн.), 6100 грн. сплачених нотаріусу та судові витрати. Відповідач та його представник у судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, тому суд вважає за можливе за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 01 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, за яким позивач передав відповідачу гроші в сумі 252500 гривень, а відповідач зобовязався повернути вказану суму до 12 серпня 2007 року, але до цього часу суму позики не повернув. 10.11.2008 року нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення з відповідача суми боргу. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою передбачено сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно розрахунку наданого позивачем сума інфляційних за весь час прострочення складає - 118675., 3% річних - 23285,79 грн., а разом 141960,79 грн., які суд стягує на користь позивача. Також суд стягує з відповідача 6100 грн., сплачених позивачем нотаріусу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача, понесені позивачем судові витрати: 1480,62 грн. за сплачений судовий збір, 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Що стосується витрат за надання правової допомоги в сумі 12000 грн., то суд відмовляє в їх задоволенні, оскільким вони не підтверджуються ніякими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: partial