overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на нерухоме спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по вул. Щорса, 7 в с. Ріпна Волочиського району. На обгрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON], які померли відповідно 03.08.1995 року та 05.01.2005 року, вона як спадкоємець по закону прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства. Однак Волочиська державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що на спадковий житловий будинок і господарські будівлі відсутні правовстановлюючі документи, первинна реєстрація права власності не проводилася. Позивачка в судовому засіданні просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 5 січня 2005 року, яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], залишившись проживати у спадковому будинку. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився. Від [PERSON] сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності її представника, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також підтверджується: ксерокопією паспорта позивачки; свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище Дмитришина) від 11.09.1965 року; свідоцтвом про народження позивачки, з якого вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON] відповідно 03.08.1995 року та 05.01.2005 року; довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради про те, що позивачка на день смерті своїх батьків проживала разом із ними та, що у с. Ріпна на день смерті [PERSON] за ним був зареєстрований житловий будинок по вул. Щорса, 7, в якому з ним проживала також і його дружина [PERSON]; свідоцтвами про про право власності на спадщину за законом, видану позивачці після смерті матері [PERSON] на земельну частку (пай) та на майновий пай члена КСП Ріпнянське; матеріалами спадкової справи № 606/2005, заведеної після смерті [PERSON]; відмовою державного нотаріуса Волочиської нотаріальної контори у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що 21.11.1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, в період якого в них народився син [PERSON]. Одруження виявилось невдалим. Негативні стосунки в сімї призвели до того, що подружжя протягом останнього часу разом не проживає, спільного господарства не веде. Стверджує, що будь-якого бажання до примирення з відповідачем не має. На даний час дитина проживає з матірю. Відповідач має постійне місце роботи та заробіток. У звязку із цим, просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матірю, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини 1/4 частину його доходів, щомісячно. Відповідач позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, залишення дитини проживати з матірю після розірвання шлюбу визнав повністю та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини його доходів. Не заперечував, що має постійне місце роботи, інших осіб на утриманні не має. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1999 року, у період якого, 24 серпня 2000 року в них народився син [PERSON]. Сторони не оспорюють, а тому суд вважає встановленим те, що збереження сімї та налагодження стосунків за встановлених судом обставин у сторін немає, оскільки сторони тривалий час спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Отже, указаний обовязок лежить на обох батьках і обоє батьків в рівній мірі зобовязані матеріально забезпечувати дитину. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що сторони по справі, як батьки неповнолітніх дітей не досягли між собою згоди щодо способу їх утримання, а тому, суд вважає, що аліменти з відповідача слід стягувати саме на підставі рішення суду. Вирішуючи позов у частині стягнення аліментів в частці від заробітку, суд приймає до уваги те, що відповідач має постійне місце роботи та заробіток. Суд приймає до уваги те. що відповідач є працездатною особою, будь - яких інших непрацездатних осіб на утриманні не має. На підставі ст.ст. 4, 84, 112, 180, 181,182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання дійсним договору купівлі-продажу гаражу № 95, що розташований в АСК «Таврія» по пр. Нахімова в м. Маріуполі, укладеного між ним та відповідачем 09.09.1999 року за біржовим контрактом № 25678 на Маріупольській універсальній товарній біржі. В заяві вказала, що 09.09.1996 року придбав у відповідача вказаний гараж за біржовим контрактом. Нотаріально договір не посвідчувався, але сторони домовились про всі суттєві умови договору та відбулось його повне виконання. В БТІ м. Маріуполя 09.09.2009 року право власності на вказаний гараж було зареєстроване на його імя, про що видано реєстраційне свідоцтво № 2292. Просив вказаний договір купівлі-продажу визнати дійсним у звязку з повним виконанням сторонами всіх його умов. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, якою позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутністю, визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, розглянувши справу на підставі наявних у матеріалах доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.09.1999 року за біржовим контрактом № 25678 (договором купівлі-продажу) на Маріупольській універсальній товарній біржі позивач придбав у відповідача гаражу № 95, що розташований в АСК «Таврія» по пр. Нахімова в м. Маріуполі. Нотаріально договір не посвідчувався, але сторони домовились про всі суттєві умови договору та відбулось його повне виконання./а.с.5/, одним із підтверджень чого є реєстраційне свідоцтво № 2292 від 09.09.1999 року та технічний паспорт, видані Маріупольським міським бюро технічної інвентаризації, відповідно до якого позивач зареєстрований як власник вказаного нежилого приміщення /а.с.6/. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, який діяв на час укладення договору, при таких умовах договір може бути визнаний дійсним судом. У звязку з цим суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\3 частини від його доходів до досягнення їх повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому судом вирішена справа відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матерю. 01.10.2007 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує, тому суд вважає, що він може і повинен надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання спільних дітей. При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково. Суд, прийшовши до висновки про задоволення позовних вимог, вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідача необхідно покласти судові витрати. На підставі ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є батьком дитини, проте достатньої матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання позивачка не з'явилася, проте подала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, а також провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, погоджуючись сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно, до його повноліття. Окрім того, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що з 27 жовтня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься у матеріалах справи. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач вказаний його батьком, тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини, має нерегулярний, мінливий дохід, тому у відповідності до ст.ст. 180, 184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої в розмірі 300 грн. щомісячно. Визначаючи цей розмір, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] в звязку з припиненням її навчання в Південноукраїнському державному університеті ім. КД. Ушинського. Свої вимоги представник позивача стверджує тим, що [PERSON] в звязку примусовим виконанням рішення суду по справі № 2 -2724/2009р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини, сплачував аліменти для утримання доньки [PERSON], а на даний час відповідно до наказу № 53 від 02.03.2010 року [PERSON] закінчила навчання в Південноукраїнському державному університеті, що підтвердив довідкою ВУЗу від 20.10.2010 р. В звязку з цим представник позивача за довіреністю звернувся до суду в інтересах [PERSON] та своєю заявою від 22.10.2010 р. просить задовольнити його вимоги. [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій визнала позовні вимоги просить розглянути справу в її відсутність. На підставі викладеного, розглянувши позов в межах позовних вимог, заслухавши ствердження та пояснення позивача та представника відповідача, враховуючи надані ними докази, враховуючи необхідність утримання дитини на період її навчання, враховуючи можливість відповідача надавати матеріальну підтримку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить постановити рішення суду яким розірвати шлюб, укладений з відповідачем та зареєстрований 14.10.2000 р. відділом РАГС Новоград- Волинського міськвиконкому Житомирської області, а їх неповнолітню доньку залишити на виховання з нею. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що вони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя, часто виникають сварки та скандали. Фактично припинила шлюбні стосунки з відповідачем в травні 2010 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб розривається вперше. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив, що сторони на ґрунті особистих взаємних неприязних відносин втратили почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин суд вважає збереження сім'ї неможливим з наступних підстав. З пояснень сторін, з свідоцтва про одруження і копії свідоцтва про народження дитини видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2000 року, від якого мають неповнолітню дитину - Валентину, [INFO] За час спільного проживання подружжя не зуміли створити міцної сім'ї. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення відносин між ними і фактичного розпаду сім'ї. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що має для них істотне значення, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Дитину суд залишає на виховання з позивачем. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки їх сімейне життя не склалось, під час перебування в шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки. Більше п'яти років вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1987 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалося, під час перебування в шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки. Більше п'яти років сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. За таких обставин сім'ю зберегти не можливо. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

24 лютого 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що спільне життя у нього із [PERSON] не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та обовязки подружжя. Останні три роки між ними постійно виникають непорозумінні та сварки. Відповідач [PERSON] його ображає, принижує у присутності дітей, що негативно впливає на їх нервову систему. Їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливими та суперечать його інтересам. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні відносини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

19 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 836. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що спільне життя у нього із [PERSON] не склалося, між ними часто виникали суперечки та сварки. Відповідач не бажала виконувати взяті на себе шлюбні обовязки, вихованням та утриманням сина не займається. Він, [PERSON], разом із сином [PERSON] проживають окремо від відповідача, мають окремий бюджет, спільного господарства не ведуть. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливими та вони цього і не бажають. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні відносини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір № 356/08Б від 24 березня 2008 року , згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 9\~130 грн. на строк до 23 березня 2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Відповідач зобов»язався вносити платежі щомісяця згідно графіку погашення заборгованості, проте свої зобов»язання не виконує, станом на 23.08.2010 р. утворилась заборгованість у розмірі 11\~211 грн. 17 коп., яка складається з заборгованості по кредиту 7\~197,37 коп., заборгованості по відсоткам 2734,01 грн., заборгованості за комісіями 1279,79 грн. Представник позивача у судове засідання не з»явися, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома, клопотань про відкладення справи не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. ст. 224,225 ЦПК України в порядку заочного провадження . Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № 356/08Б від 24 березня 2008 року , згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 9\~130 грн. на строк до 23 березня 2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання по поверненню кредитних коштів , а тому станом на 23.08.2010 р. утворилась заборгованість у розмірі 11\~211 грн. 17 коп., яка складається з заборгованості по кредиту 7\~197,37 коп., заборгованості по відсоткам 2734,01 грн., заборгованості за комісіями 1279,79 грн. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім суми заборгованості , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 112 грн. 11 коп. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, і доводи мотивує тим, що з 2008 року вона мешкала з відповідачем по справі у цивільному шлюбі Мають доньку, [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменті в розмірі 1/4 частини на утримання доньки, але не менше 30% прожиточного мінімуму, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав, але пояснив, що вони мешкали в цивільному шлюбі з 2002 року періодично, а з 2008 року по липень місяць 2010 року постійно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі мешкали в цивільному шлюбі з 2002 року періодично, оскільки по п»ять разів на рік, припиняли свої відносини, а потім знову поновляли, що сторони пояснили в судовому засіданні. Про те, сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO] підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження,, яка є наявною у справі і з якої вбачається, що в графі батько, вказано, [PERSON], в графі мати - [PERSON], і встановленому законом порядку відповідач не оспорював своє батьківство, а в судовому засіданні підтвердив своє батьківство. З довідки № 2558 від 26.08.2010 виданої Волноваською міською радою, Донецької області, що є наявною у справі вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкає з позивачкою по справі, і знаходиться на її утриманні, що підтверджує доводи позивачки. Відповідач працює, як пояснив у судовому засіданні, тому має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дітєй до досягнення ними повноліття, тому відповідач по Справі повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. . Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоровая та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, але розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиточного мінімуму на одну дитину, тому позовна заява позивачки згідно зі ст. 180-183 СК України підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня і за інформаційно технічне забеспечення в розмірі 120 гривень. На підставі ст.ст. 180, 182,183 СК України і

Outcome: approved