Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 1887 грн. 51 коп. В своїй позовній заяві ТзОВ «Рівнетеплоенерго» зазначає, що позивачем здійснюється надання послуг з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], власником (квартиронаймачем) якого є відповідач (особовий рахунок 111872). Однак, внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобовязань, щодо своєчасного внесення поточних платежів за послуги теплопостачання, станом на липень 2010 року перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 1887 грн. 51 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та 30 грн. по оплаті витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи. Судовий збір просить стягнути з відповідача в прибуток місцевого бюджету. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про дату та час розгляду справи повідомлялась заздалегідь та у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надіслала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» - власник (квартиронаймач) зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Частина 1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» також передбачає, що утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників. Відповідно до п. 18 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобовязань, перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 1887 грн. 51 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. Згідно з ч. З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, а відтак з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток місцевого бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved