Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій відповідача щодо не нарахування підвищення до пенсії як дитині згідно з вимогами ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними, зобов'язання згідно ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» провести перерахунок пенсії з підвищенням її розміру, як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.01.2008 року, здійснення відповідних виплат за вказаний період з урахуванням уже виплаченої суми та відповідно до вимог ч.2 ст. 46, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Свої вимоги мотивує тим, що вона є дитиною війни та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому щомісячно повинна підвищуватися пенсія на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Всупереч того, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені частиною 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами, розмір пенсії щомісячно протиправно не підвищувався на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі. Представник відповідача надав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Посилається, що Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» № 489 від 19.12.2006 року було припинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний та правовий захист дітей війни». Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 12 ст.71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», але відповідних змін до нормативно правових актів на виконання вимог рішення Конституційного Суду не прийнято. Посилається, що в 2008 році підвищення до пенсії виплачувалось в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» і постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] має статус "дитини війни", що підтверджується пенсійним посвідченням серії AAA № 0018646 (а.с.4,7). Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до і спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою у реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист. Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості. Згідно п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2008 року текст ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2008 року. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Згідно частини 2 статті 152 Конституції України Закони, ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. За період з 01 січня 2008 року до 22 травня 2008 року відповідач правомірно здійснював виплату надбавки, встановленої для учасників війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції закону, яка діяла на даний період. Позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо не нарахування [PERSON] за період з 22 травня 2.008 року по 15 червня 2010 року ( день звернення до суду) підвищення пенсії у розміри визначеному ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити з урахуванням проведеної виплати за вказаний період, з нарахуванням компенсації відповідно до ст. 46 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підлягають задоволенню, оскільки Постанова KM України № 530 від 28 травня 2008 року відповідно до якої відповідач проводив виплату в 2009 - 2010 роках, є підзаконним нормативним актом і вона суперечить ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" і ст. 22 Конституції України, а тому виходячи із пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами в частині визначенні розміру підвищення пенсії підлягає застосуванню Закон України " Про соціальний захист дітей війни", а посадові особи органів місцевого самоврядування відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідачем в судовому засіданні не надано доказів та не доведено правомірності своїх дій. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже на користь позивача підлягають-стягненню з відповідача 37 гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial