Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просив визнати недійсною відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач посилався на те, що після смерті його батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є позивач - [PERSON] , брат позивача -- [PERSON] та мати позивача - [PERSON] . Позивач зазначає, що його мати запропонувала йому відмовитися від його частки у спадщині з відповідною грошовою компенсацією у розмірі 5000 дол. США, на підтвердження чого нею 11 листопада 2009 року була надана розписка. Погодившись на пропозицію, 17 листопада 2009 року позивач заявою, яка посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Якушевою О.І., відмовляється від належної йому частки спадщини на користь відповідачки - [PERSON] . Проте з невідомих позивачу причин відповідачка не сплатила грошові кошти, як компенсацію за його відмову від прийняття частини спадщини. Посилаючись на наведене, позивач просив визнати недійсною відмову від прийняття спадщини, як таку, що вчинена під впливом обману. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини викладені в позові, просив позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали та проти задоволення позову не заперечували. При цьому відповідачка - [PERSON] , зазначила, що на момент складання розписки у неї були відсутні грошові кошти у розмірі 5000 дол. США. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1273 та ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225,229-231 і 233 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявою, яка посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Якушевою О.І., 17 листопада 2009 року відмовився від належної йому частки у спадщині на користь відповідачки - [PERSON] , сподіваючись отримати від останньої грошові кошти за цю відмову відповідно до розписки від 11 листопада 2009 року. Однак, на момент звернення до суду відповідачка грошові кошти позивачу не сплатила, та, як зазначила у судовому засіданні, не могла сплатити, оскільки на момент складання розписки не мала коштів у сумі 5000 дол. США. Зважаючи на те, що відповідачка ввела в оману позивача щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо сплати коштів за його відмову від прийняття частини спадщини, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати недійсною відмову від прийняття спадщини.

Outcome: approved