Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення моральної шкоди завданої злочином. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 05 листопада 2004 року о 9 годині під час слухання кримінальної справи № 1-58\\05 у залі судових засідань Першотравенського міського суду [PERSON], надаючи свідчення в якості свідка, маючи намір на надання неправдивих свідчень, надав свідчення, в яких були перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи, своїми умисними діями [PERSON] скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.384 КК України ( завідомо неправдиве показання свідка), за що був притягнутий до кримінальної відповідальності. Постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, яка вступила в законну силу, [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, за ст..49 КК України. Після порушення кримінальної справи у відношенні [PERSON] організування з його боку тяганини по справі змусило їх протягом майже трьох років їздити за викликами до суду в Юр`ївку. Все це проходило в постійних хвилюваннях, депресіях, що змусило їх змінити свій звичний уклад життя, завдавати зусиль для організації свого життя, бо всі ці розбирання деморалізували та заважали займатися бізнесом, під час судових процесів вони були змушені постійно звертатися до адвокатів, бо не обізнані в галузі права. Дуже сильні хвилювання, викликані наслідками неправдивих показань [PERSON], не дають душевного спокою, оскільки усвідомлення того, що чия - небудь зла видумка може знову привести до таких довгих слідчих та судових процесів. Все це відображається на здоровї та не дає їм спокою. Завдану моральну шкоду оцінюють у 25000 гривень кожному. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що його дійсно постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.384 КК України відповідно до ч.1 ст.49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності, отже його вина у скоєнні злочину не доведена в законному порядку, так як відсутній обвинувальний вирок суду. З позовної заяви не зрозуміло які ж його дії завдали моральних страждань позивачам, крім того не наводять конкретних підстав чому вони вимагають з нього саме 25000 гривень кожному, у позовній заяві відсутній розрахунок моральної шкоди, не наведено підстав з чого вони виходять вимагаючи саме такої суми відшкодування. Прохав суд в задоволенні позовних вимог відмовити, так як він моральної шкоди [PERSON] та [PERSON] не заподіював. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Так в судовому засіданні встановлено, що відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ч.1 ст.384 КК України, та звинувачено його в тому, що 05 листопада 2004 року о 9 годині під час розгляду кримінальної справи №1-58\\05 в залі судових засідань Першотравенського міського суду, [PERSON], даючи свідчення в якості свідка, маючи намір на надання неправдивих свідчень, надав свідчення, в яких були перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи, про те, що»22.04.2004 р. у нього в Першотравенському суді проходило слухання справи, де обговорювалася сума збитків, яку [PERSON] хотіла з нього стягнути, а потім під час цього вона схопилася і почала бити його матір [PERSON] по голові кулаками. [PERSON] сиділа розгублена, не в свідомості. Потім у [PERSON] почалася істерика, викликали швидку допомогу. [PERSON] сиділа на другому ряду, [PERSON] на першому. Людмила схопилася підбігла до [PERSON]Я і почала її бити, а коли підбіг [PERSON] і відтягував свою дружину, то він також ударив [PERSON] коліном по стегну, а [PERSON] тягала лавки по підлозі». Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на дачу завідомо неправдивих свідчень, 16 листопада 2005 року в період часу з 10 години до 10 30 в кабінеті №9 Першотравенського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, розташованому за адресою м.Першотравенськ вул..Октябрьська,33, під час надання свідчень слідчому на досудовому слідстві у кримінальній справі №37071038, [PERSON], також надав свідчення, в яких були перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи, - про те, що «22 квітня 2004 року приблизно об 11 годині йшло слухання цивільної справи за позовом [PERSON] до нього з приводу відшкодування їй моральної шкоди. Під час надання пояснень [PERSON] його мати [PERSON] сказала, що навіщо ви просите 115\~000 гривень, все одно вашого сина не повернеш. Також висловилася, що ви, напевно, другого сина підставите аби вам заплатили гроші. Після цього [PERSON] розвернулася та накинулася на його матір: схопила її за волосся і почала бити її руками в область голови, обличчя при цьому завдала близько 5-6 ударів. Після цього підбіг чоловік [PERSON] звуть [PERSON], і ударив його матір правою ногою в область лівого стегна. Потім їх розтягнули. [PERSON] покинула залу суду та пішла». Все також продовжуючи свій злочинний намір на дачу завідомо неправдивих свідчень 25.05.2006 року при проведенні очних ставок в приміщенні кабінету №9 Першотравенського МВ: з 17 години 15 хвилин до 17 години 25 хвилин з [PERSON], з 17 години 30 хвилин до 17 годин 40 хвилин з [PERSON], з 16 годин 15 хвилин до 16 годин 30 хвилин з [PERSON], [PERSON] на полягав на свідченнях, вказаних вище, що також було завідомо неправдивими свідченнями, даними у відношенні подружжя [PERSON], оскільки слідством достовірно встановлена їх невинність в скоєнні злочину на який вказує [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] по вищезазначеній справі визнані потерпілими. Постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2009 року [PERSON], обвинуваченого в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.364 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності(п.2 ч.1 ст.49 КК України), кримінальна справа відносно нього закрита. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Підстави відповідно до яких [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності не є реабілітуючими. Згідно з розясненнями, викладеними у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року ( зі змінами від 25 травня 2005 року), розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Обговорюючи розмір відшкодування позивачам моральної шкоди, з врахуванням вказаних позивачам та встановлених судом обставин та характеру спричиненої моральної шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на користь [PERSON] та [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди по 1500 гривень кожному В задоволенні решти позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial