Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Прокурором подано позов в інтересах Каховської райдержадміністрації (далі - РДА) до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки. Вимоги мотивовано тим, що відповідач без отримання дозвільних документів та оформлення договору оренди землі з весни 2009 року самовільно зайняла і використовувала земельну ділянку площею 75,6 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної до категорії земель сільськогосподарського призначення, державної власності - землі запасу, розташовану на території Волинської сільської ради Каховського району Херсонської обл. поблизу с. Остапенко, внаслідок чого до бюджету РДА не надійшло 78 948,17 грн., розрахованих згідно відповідної [PERSON]. Факт самовільного зайняття підтверджено актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.06.2009р., актом обстеження земельної ділянки від 16.06.2009р., протоколом про адміністративне правопорушення від 01.07.2009р., приписом від 01.07.2009р. Місцеві державні адміністрації мають право розпоряджатися землями державної власності, але на момент, коли [PERSON] розпочала використовувати земельну ділянку, РДА не приймала участі у виділенні їй в користування, передачу у власність земельної ділянки площею 75,6 га. В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги, пояснив, що вина [PERSON] у самовільному зайнятті земельної ділянки встановлена вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської обл. від 15.04.2010р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської обл. від 31.08.2010р. Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся. Земельна ділянка площею 75,6 га передана [PERSON] в оренду лише 01.10.2009р. за відповідним договором. Самовільним зайняттям земельної ділянки з весни 2009р. державі в особі Каховської РДА завдано матеріальної шкоди на суму 78 948, 17 грн., яку просить стягнути з відповідача. Представник відповідача [PERSON] вимоги прокурора не визнав, пояснив, що [PERSON] використовувала земельну ділянку не шляхом самовільного зайняття, а без правовстановлюючих документів. 29.03.2007р. земельна комісія Волинської сільради розглянула заяву [PERSON] про надання в оренду земельної ділянки для створення фермерського господарства. На протязі майже двох років готувалась землевпорядна документація і договір оренди землі був укладений лише 01.10.2009р., але не з вини [PERSON], а через тривалість виготовлення технічної документації, яка відповідно до договору мала бути надана замовнику [PERSON]. Н.М. 15.01.2008р., а фактично здана лише 13.07.2009р. згідно акту № 934. За час користування земельною ділянкою [PERSON] сплачено 03.07.2009р. кошти за оренду землі у сумі 1 108 грн. Розмір шкоди за позовом розрахований щодо самовільного зайняття земельної ділянки, хоча фактично самовільного зайняття не було. Крім того, на вирок Каховського міськрайонного суду від 15.04.2010р. та ухвалу апеляційного суду від 31.08.2010р. у справі по обвинуваченню [PERSON] за ст. 197-1 КК України подано касаційну скаргу і кримінальна справа і витребувана Верховним Судом України, тому підстав для ухвалення рішення немає, провадження у даній цивільній справі має бути зупинено на підставі ст. 201 ч.І п.4 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення прокурора, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. 28.03.2007р. [PERSON] звернулась із заявою до голови Каховської РДА про надання земельної ділянки площею 77,7 га із земель запасу Волинської сільради. 29.03.2007р. голова Волинської сільради звернувся з клопотанням до голови Каховської РДА про надання [PERSON] в оренду 77,7 га земельної ділянки із земель запасу сільради для створення фермерського господарства. [PERSON] отримала дозвіл РДА на розробку проекту відведення земельної ділянки (розпорядження від 13.06.2008р. № 384), 02.07.2008р. уклала договір з ПП [PERSON] на виконання робіт по розробленню проекту, 18.07.2008р. оплатила роботи з розроблення проекту. Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.06.2009р., складеного старшим державним інспектором начальником Придніпровського регіонального відділу Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Херсонській обл. [PERSON]І, встановлено, що [PERSON] на території Волинської сільради поблизу с. Остапенко оброблено земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля) площею 75,6 га, яка зайнята соняшником та вівсом. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні. Самовільне, без правовстановлюючих документів зайняття земельної ділянки встановлено також актом обстеження земельної ділянки від 16.06.2009р., протоколом про адміністративне правопорушення від 01.07.2007р. 01.07.2009р. [PERSON] надано припис про усунення в десятиденний термін порушення вимог земельного законодавства. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON], здійсненого на підставі Постанови КМУ від 25.07.2007р. № 963, розмір збитків становить 78 948,17 грн. Розпорядженням голови Каховської РДА від 18.08.2009р. № 477 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для створення фермерського господарства площею 75,60га, що розташована за адресою Херсонська обл., Каховський район, Волинська сільрада, із земель державної власності (земель запасу) в < адміністративних межах Волинської сільради затверджено (п.1), надано дозвіл на оформлення договору оренди (п. п. 2, 3). Договір оренди вказаної земельної ділянки укладено між Каховською РДА в особі заступника голови РДА та [PERSON] 01.10.2009р., земельна ділянка передана за актом прийому-передачі від 01.10.2009р. № 19. Відповідно квитанції від 03.07.2009 р. [PERSON] сплатила земельний податок у сумі 1 108, 30 грн. за фактичне використання земельної ділянки. Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської обл. від 15.04.2010р„ залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Херсонської обл. від 31.08.2010р., [PERSON] Н.М. визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 197-1 ч.І КК України - самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володарю або власнику. Вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду набрали чинності. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. На землі державної власності субєктом права власності є держава, яка реалізує це право через відповідні органи (ст. 80 ч.І п. «в» ЗК України). Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування, що слідує із ст. 116 ч.І, ч.2 ЗК України. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч.І ст. 124 ЗК України). Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями поза межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади. Згідно ст. 17 п. «а» ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Відповідно ст. 125 ЗК України, ст.ст. 18, 20 Закону України „Про оренду землі право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації, приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) та державної реєстрації права на землю забороняється. Як встановлено у судовому засіданні, і цей факт не спростовується відповідачем, [PERSON] приступила до використання земельної ділянки без оформлення договору оренди землі та його державної реєстрації. За таких обставин відповідач не набула права на оренду земельної ділянки і використовувала її самовільно. Ст. 211 ч.І п. «б» ЗК України передбачає , що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельної ділянки. Згідно ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розрахований на підставі Постанови КМУ від 25.07.2007р. № 963 розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки, відповідачем та її представником не оспорюється. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем та його представником не надано доказів, що Верховним Суд України переглядаються вирок Каховського міськрайсуду та ухвала апеляційного суду справі по обвинуваченню [PERSON] за ст. 197-1 ч.І КК України, тому підстав передбачені ст. 201 ч.І п.4 ЦПК України, які обумовили б обовязок суду зупини провадження і даній цивільній справі, - відсутні. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, І з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на наведене підстав для вирішення питання про обґрунтованість розмежування понять «самовільне зайняття земельної ділянки» та «використання До земельної ділянки без правовстановлюючих документів», на які посилається представник відповідача, немає. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.З ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved