overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.08.1987р. міським відділом актів запису цивільного стану м. Херсона, актовий запис № 679, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають шлюб перший, спору з приводу розподілу майна не має, шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сімї неможливе. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05 липня 2010 року звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Липоводолинському районі Сумської області про стягнення недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни за 2009 рік. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Вона, [PERSON], [INFO]. Відповідно до Закону України № 2195 від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» являється дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, починаючи з 1 січня 2006 року, вона повинна отримувати соціальну грошову допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але за 2009 рік їй не виплачувалася. Визначена вона лише в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, замість 30 % . Отже недоплата становить 20 %. Верховна Рада України Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» / стаття 77 та 110 / та Законом України № 489 від 19 грудня 2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» /стаття 71 п.12/ призупинила дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено такі соціальні виплати. Однак Конституційний Суд України своїми рішеннями від 9 липня 2007 року №6 рп / 2007 та 10 рп / 2008 від 22 травня 2008 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 липня 2010 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Липоводолинському районі Сумської області про стягнення недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни за 2009 рік. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Він, [PERSON], [INFO]. Відповідно до Закону України № 2195 від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» являється дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, починаючи з 1 січня 2006 року, вона повинна отримувати соціальну грошову допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але за 2009 рік йому не виплачувалася. Визначена вона лише в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, замість 30 % . Отже недоплата становить 20 %. Верховна Рада України Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» / стаття 77 та 110 / та Законом України № 489 від 19 грудня 2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» /стаття 71 п.12/ призупинила дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено такі соціальні виплати. Однак Конституційний Суд України своїми рішеннями від 9 липня 2007 року №6 рп / 2007 та 10 рп / 2008 від 22 травня 2008 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом, указуючи на те, що знаходиться з ним у першому зареєстрованому шлюбі з 2.08.2008 року, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. їх шлюбні відносини припинилися з 14.07.2009 року. Вважає, що сімя розпалася з причини того, що між ними втрачені довіра, порозуміння. Зберегти сімю вважає за неможливе. Прохала шлюб розірвати. У судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що прохає суд розірвати шлюб, Зберегти сімю вважає за неможливе, на примирення не згодна. Відповідач до суду не зявився, однак, будучи допитаним за окремим дорученням Мелітопольським місьрайонним судом Запорізької області, визнав позов та прохав справу розглянути у його відсутності. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб розірвати, оскільки сім'я розпалася остаточно, причини розпаду сім'ї серйозні. Витрати по оплаті держмита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд з урахуванням думки сторін покладає на відповідача, позивачку від витрат звільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. Позивач в судове засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлен належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01.07.2004р. Суворовським відділом РАЦС, актовий запис № 199, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку Катерину, 03.07.2009р.н., та Ганну, 22.07.2004р.н., спору з приводу розподілу майна та проживання дітей немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сімї неможливе. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазнаяеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/3 частини від його доходу на утримання дітей доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася 01 жовтня 2001 року вбачається, [PERSON], який народився 30 квітня 2008 року що сторони є їх батьками. Відповідачем не оспорювався факт проживання з позивачкою дітей, це також підтверджується довідкою приватного підприємства «Жилсервіс» №2609 від 17.07.2010 року. Також, відповідачем не оспорюється факт ненадання на утримання дітям матеріальної допомоги з його боку. Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримування своїх дітей до досягнення ними повноліття, оскільки він не надає їм матеріальної допомоги в добровільному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, у відповідача є інша сімя. Шлюбні відносини не підтримуються більше року. Спору щодо поділу майна, визначення місця проживання дитини немає, просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, на примирення не згоден. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Сімейне життя не склалося, тому що у відповідача є інша сімя, що призвело до неможливості подальшого сімейного життя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, тому що в подружжя різні характери, внаслідок чого в сімї виникають конфлікти та непорозуміння. Шлюбні відносини не підтримують більше двох місяців, спільне господарство не ведуть, спору щодо поділу майна, визначення місця проживання дітей немає, просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, на примирення не згоден. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Сімейне життя не склалося, тому що в подружжя різні характери, внаслідок чого в сімї виникають конфлікти та непорозуміння, що призвело до неможливості подальшого сімейного життя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

07.04.2010 року заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви посилалась на те, що з 1996 року до 2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу перебуває на її повному утриманні. Після розірвання шлюбу з [PERSON] їй невідоме місце його перебування, тому вона звернулась до Комсомольсоко ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області із заявою про його розшук, однак встановити його місце перебування не вдалося. Так як [PERSON] зник та своїх обов'язків по утриманню дитини не виконує, я змушена була звернутися до суду з даною заявою, для оформлення пенсії по втраті годувальника. Просила суду визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявник підтримала заяву, просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, в останнє судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] 1.1. та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою , якщо протягом одного року в місці її постійного місця проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що з 1974 року по 2002 рік заявник та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO]. З травня 2001 року [PERSON] невідоме місце перебування [PERSON] Факт відсутності відомостей про місцезнаходження [PERSON] за місцем його постійного проживання в м. Херсоні на протязі більше одного року підтверджується поясненнями заявника, свідків [PERSON] 1.1. та [PERSON], довідками виданими ВГІРФО Комсомольського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області. Таким чином, судом встановлено факт відсутності відомостей про місцезнаходження [PERSON] з травня 2002 року за місцем його проживання: [INFO]. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім дозволить заявнику оформити пенсію пс втраті годувальника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

В червні 2009 року до суду звернулися позивачі з позовом, в якому просили стягнути з відповідача 70000 грн. моральної шкоди, по 35000 грн. на користь кожного з них. В обґрунтування позову посилалися на ту обставину, що 17.08.2008 року сталося ДТП, учасниками якого вони були, в результаті якого вони отримали тілесні ушкодження. Винним у скоєні ДТП було визнано відповідача. Неправомірними діями відповідача їм завдано окрім матеріальної шкоди, яку відшкодовано страховою компанією, ще й моральна шкода, яка виразилася у моральних стражданнях від ушкодження здоров»я та пошкодження їх автомобіля. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили його задовольнити, пояснили, що продовжують лікування від отриманих пошкоджень, що завдає їм додаткових фізичних страждань. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував своєї вини в скоєні ДТП, але вважав суму відшкодування моральної шкоди завищеною, просив задовольнити позов частково в розмірі по 1000 грн. на кожного. Представник відповідача позов визнав частково, пояснив, що відповідачем скоєний злочин по необережності, причому мала місце проста необережність. Ці обставини просив врахувати при винесені рішення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це не заперечувалося сторонами, що в результаті ДТП, що сталося з вини відповідача, позивачам завдано моральної шкоди, яка виразилася у моральних стражданнях від ушкодження здоров»я та пошкодження їх автомобіля. Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи від 23.04.2020 року [PERSON] в результаті ДТП , що сталося 17.08.2008 року перенесла помірно виражений стресовий стан, і сума моральної шкоди еквівалентна при простій необережності дій відповідача 16740 грн. З акту судово-психологічної експертизи відносно [PERSON] вбачається, що він переніс легко виражений стресовий стан, сума матеріального еквівалента моральної шкоди при простій необережності дій відповідача може складати 12276 грн. Оскільки свідчень про наявність іншої форми вини відповідача у суду відсутні, то вказані суми і підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів відповідно до вимог ст.ст.1167,1168,1187 ЦК України. В решті позов не підлягає задоволенню у зв»язку з необґрунтованістю. Згідно ст..88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачами по оплаті експертиз у сумі 185,97 грн. кожному (довідка долучена до матеріалів справи). На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати, що житловий будинок, який розташований в м.Перечин по вул. Партизанській, 32 належав на праві власності матері її чоловіка та визначити їй за померлою [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 лютого 2009 року померла мати її чоловіка [PERSON] За життя вона побудувала будинок, розташований в м.Перечин по вул. Партизанській, 32, у вигляді якого після її смерті відкрилася спадщина. Оскільки померла не оформила право власності на вказаний будинок, а позивачка на час спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини не подала відповідної заяви до нотаріальної контори у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на будинок, тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Встановлено, що мати померлого чоловіка позивачки [PERSON], яка померла 27 лютого 2009 року за життя побудувала будинок, розташований в м.Перечин по вул. Партизанській, 32, що стверджується копією рішення виконкому Перечинської селищної Ради депутатів трудящих № 18 від 31 березня 1969 року про виділення земельних ділянок під будівництво нових житлових будинків індивідуальним забудівникам с.Перечин, планом забудови земельної ділянки в с.Перечин, вул. Партизанська, 36 б, а також договором про передачу у безстрокове користування земельної ділянки за 1971 рік в с.Перечин по вул.Партизанській, 36 б. Відповідн о до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, якщо він пропущений із поважних причин. Встановлено, що 27 лютого 2009 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 079962, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 27 лютого 2009 року. Також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: м.Перечин, вул. Партизанська, 32 Закарпатської області. У зв'язку з тим, що на момент спливу шестимісячного строку прийняття спадщини позивачка не подала відповідної заяви, у зв'язку з відсутністю у неї свідоцтва про право власності на зазначену будівлю, тому останній слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, позов є обґрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

Дана справа є складною. По даній справі необхідно давати оцінку багатьом доказам , що займе тривалий час. Дані обставини суд вважає винятковими і тому складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дітей на її користь. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином сповіщений, про що свідчить його підпис в матеріалах справи, причини не явки не повідомив. Суд оцінює факт неявки відповідача у судове засідання, як ігнорування суду та небажання з'являтись у судове засідання. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15 листопада 2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтва про народження та про шлюб. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

29 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до відповідача публічного акціонерного комерційного банку „Приватбанк" в особі Полонського відділення Хмельницької філії (далі - банк) з позовом , в якому вказує, що в 2003 році згідно укладеного договору отримала кредит. Свого обовязку по погашенню кредиту не виконувала, тому в 2005 році банк звернувся з позовом про розірвання цього договору і стягнення боргу. Рішенням суду від 12 жовтня 2005 року позов банку задоволено. У травні 2008 році виконавча служба завершила здійснення стягнення на користь банку. Але банк продовжує нараховувати штрафні санкції до фактичного моменту сплати кредиту, сума яких становить 13696.16 грн. Просить суд визнати незаконними дії банку по нарахуванню штрафних санкцій після розірвання договору. В судовому засіданні представник позивачки підтримує вимоги і пояснила, що після розірвання договору банк не мав права нараховувати штрафні санкції. Представник відповідача з позовними вимогами повністю не погоджується і пояснила, що штрафні санкції нараховані до дати остаточного погашення суми кредиту і це передбачено договором кредитування, в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи шляхом дослідження письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами 08 грудня 2003 року було укладено кредитний договір. За позовом банку цей договір розірвано за рішенням суду від 12 жовтня 2005 року, із [PERSON] стягнуто борг із кредиту, відсотки за користування та пеню. Рішення суду виконано державною виконавчою службою. Банк продовжував нараховувати штрафні санкції до фактичного моменту сплати кредиту. Договором кредиту між [PERSON] та банком від 08 грудня 2003 року нарахування штрафних санкцій у разі його розірвання не передбачено. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та документів, наданих сторонами - договором кредиту, рішенням суду, постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, повідомленням про нарахування штрафних санкцій, розрахунком суми штрафних санкцій. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобовязання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідач нараховує штрафні санкції [PERSON] безпідставно, оскільки її зобовязання припинено після набрання рішенням суду законної сили, в тому числі і сплата пені, а договором кредиту між сторонами нарахування штрафних санкцій після його розірвання не передбачено. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підлягають задоволенню.

Outcome: approved