Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду позовом до відповідачів про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру та виселення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив підтримав та просив суд їх задовольнити. [PERSON] та її представник позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Представник Комунального підприємства «Міське агентство по приватизації житла» позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи Міністерства оборони України, повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник КП ЖКС «Вузовський» у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі надали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності. Треті особи Представник Управління ЖКГ та ПЕК Одеської міської ради та [PERSON] в задоволенні позову просили відмовити. Вислухавши пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, та їх представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: На підставі ордеру за № 235 від 16 червня 1986 р., третя особа по справі, [PERSON] отримав у користування відомчу однокімнатну квартиру № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, яка перебувала на обліку в Квартирно експлуатаційному відділі м. Одеси, який здійснює облік відомчого житлового фонду Міністерства Оборони України. У 2008 р. [PERSON] та члени його сім'ї отримали у користування трьох кімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується ордером № 8471 серії ПР від 04.08.2008. Перед отриманням ордеру на нову квартиру усі члени сім'ї [PERSON], які проживали і були зареєстровані в квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, 4 квітня 2008 р. письмово зобов'язались здати квартири № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, КЕВ м. Одеси, при умові одержання нового житла. Відповідно до ст. 55 ЖК України КЕВ м. Одеси мало право на повторне заселення цього житлового приміщення безквартирними військовослужбовцями Одеського гарнізону. Але фактично, члени сім'ї [PERSON], після надання письмового зобов'язання про здачу КЕВ [ADDRESS] в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, прописали у вказану квартиру відповідача [PERSON], свідомо не збира звільняти її, з метою, двічі незаконно одержати за рахунок житлового фонду Мінос України відомчі квартири. Зазначені дії є суттєвим порушенням вимог ст. 12 Закону України «Про соціат правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає, що військовослужбовцям надається один раз. Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнає недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які моя перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно з даними адресно-довідкового бюро м. Одеси, [PERSON], [INFO] була 03.03.2004 р. зареєстрована у житловому приміщенні - квартирі № 25 в буд.4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, в якому мешкав її син [PERSON] з сім'єю. При цьому було порушено положення ст. 48 ЖК України, згідно якої всела тимчасових мешканців на строк понад півтора місяця допускається за умови додержання розміру жилої площі, встановленого для надання жилих приміщень (частина перша ст.48 ЖКУ - 8,5 кв. м. в [PERSON]). [PERSON] самостійного права на житлове приміщення не мала і не набула, а проживала в ньому як тимчасовий мешканець - у сім'ї наймача - [PERSON] Перед отриманням [PERSON] трикімнатної квартири №134 в буд. №36 по Сахарова у м. Одесі [PERSON] 21.05.2008 р. була знята з реєстрації (виписана квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі. В той же час, [PERSON] була вписана в особову справу військовослужбовця [PERSON], як член сім'ї, який перебуває на утриманні зазначеного військовослужбовця та потребує піклування, догляду. У відповідності до положень житлового законодавства члени сім'ї отримують житло: на весь склад сім'ї. Таким чином суд вважає, що [PERSON] навмисно була знята з реєстрації квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, тому що [PERSON] при поліпшенні житлових умов мав надати підтвердження про взяття ним та всіма члена сім'ї зобов'язань щодо звільнення квартири всіма особами, які мешкають у квартирі № 2: буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі. Після отримання [PERSON] ордеру на нову квартиру, [PERSON] була зареєстрована у квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі. Згідно з наданих суду з боку позивача письмових поясненнь громадян [PERSON] (1963 р.н.), [PERSON] (1926 р.н.), [PERSON] (1954 р.н.), встановлено,що [PERSON] останні кілька років фактично проживає у власному житловому будинку в м. Полтава, пров. Жовтневий, 1, що фактично було підтверджено поясненнями самі [PERSON] Відповідно до положень житлового законодавства України після отримання ордеру на інше житлове приміщення особи вважаються тимчасовими мешканцями в приміщенні, які вони раніше займали. Тому [PERSON] не мав права 06.08.2008 р. розпоряджатися квартирою, яку він повинен був здати до КЕВ м. Одеси, в тому числі не мав права реєструвати та переоформляти особистий рахунок по квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-т Маршала Жукова в м. Одесі на [PERSON], тому що сам вже був у даній кварта тимчасовим мешканцем. Враховуючи те, що [PERSON] не була включена до ордеру, та не була встановленим законом порядком зареєстрована, як особа, що потребує поліпшення житлових умов, то вона мала статус тимчасового мешканця. Виселення тимчасових мешканців у разі припинення договору найму жилого приміщення основним наймачем передбачено у ст. 99 ЖК України. Тимчасові мешканці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Відповідно до ст. 98 ЖК України наймача, який залишився проживати у попередньоюму приміщенні, слід вважати тимчасовим мешканцем, який не набуває права користування цим приміщенням незалежно від строку проживання в ньому і підлягає вмселенню без надання іншого житлового приміщення. Право користування жилим приміщенням, до якого вселилися тимчасові мешканці, є похідним від прав на нього наймача та членів його сім'ї, які проживають разом з ним.Незалежно від строку проживання в жилому приміщенні перші самостійного права на жиле приіщення не набувають. Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання в інше житлове приміщення в тому ж населеному пункті договірнайму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до ст. 107 ЖКУ наймача або член його сім'ї, який вибув на інше постійне проживання втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. З часу одержання наймачем у порядку поліпшення житлових умов іншого жилого приіщення, укладання договору найму жилого приміщення і його заселення договір найму попереднього жилого приміщення відповідно до ст. 107 ЖК України вважається розірваним і в тому разі, коли наймач продовжує виконувати обов'язки за цим договором і не звільнив приміщення повністю. З припиненням договору найму житлового приміщення припиняються права і обов*язки сторін, у тому числі й право наймача та членів його сім'ї користуватися жилим приміщенням. Наймач [PERSON] та члени його сім'ї, були зобов'язані звільнити квартиру № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, яку вони займали раніше. Відсутність реєстрації відповідачки [PERSON] у квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі на час отримання ордеру [PERSON] є підставою для визнання [PERSON], такою що не мала самостійного права на вселення у квартиру № 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі після 04.08.2008 р. Враховуючи те, що [PERSON] була тимчасовим мешканцем у квартирі № 25 в буд.4 " А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі вона не набула самостійного права на користування зазначеної квартирою, а потім неправомірно переоформила на себе особовий рахунок квартиру і приватизувала. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають у т.ч. зюридичних фактів. Таким фактом стало підписання членами сім'ї [PERSON] письмових зобов'язань про здачу квартири № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова .Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житловогофонду" передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово , за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку). Виходячи з положень ст. 41 Конституції України про те, що право приватної власності набувається на підставах і в порядку визначеному законом, то набуття права власності на квартиру всупереч положенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду" є незаконним. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що не підлягають вимоги позивача відносно виселення відповідача зі квартири, на підставі ст. 116, 117 ЖК України, так як фактично не були доведеніобставини передбачені вказаними статтями, які давали би підставу для виселення. Крім того відповідач [PERSON] шляхом своєї реєстрації в спірній квартирі набула право на користування нею, але вимоги стосовно визнання її такою, що втратила на користування позивачем не заявлялась.

Outcome: partial