Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача невиконанню з 01 січня 2007 року по день ухвалення рішення приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захі дітей війни» щодо не нарахування йому щомісячного підвищення до пенсії 30 % мінімальної пенсії за віком: визнати його право на отримання підвищення до пенсії, встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідний період часу з 01 січня 2007 року по день ухвалення рішення. зобов*язавши відповідача провести йому нарахування та виплату соціальної допомоги за указані період часу: зобов'язати відповідача щомісячно нараховувати та виплачувати йому підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком посилаючись на те. що посилаючись на те, що він є пенсіонером за віком, має статус «Дитина війни». Всупереч діючого законодавства відповідачем протягом указаного періоду не виплачувалася доплата до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком і не виплачується в даний час. Позивач в судове засідання не з*явився, в наданій заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, та письмові заперечення проти позову. В письмових запереченнях, наданих суду, відповідач проти позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог зазначаючи, що Управління Пенсійного фонду України в Недригайлівському районі Сумської області діяло в межах повноважень, наданих1 йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, не порушуючи норм права, що діють в системі пенсійного забезпечення. Відповідач вказує, що соціальне забезпечення категорії громадян, яким встановлено статус "Дитина війни" визначається Законом України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195 від 18.11.2004 року (далі по тексту Закон № 2195). Стаття 6 Закону № 2195 встановлює, що пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Стаття 110 Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" № 3235 від 20 12.2005 року встановлювала, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону № 2195 запроваджую і ься у 2006 році поетапно, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженні і Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. В свою чергу Закон України "Про внесення змін до Законі України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" № 3367 від 19.01.2006 року вносить зміни і статтю ПО викладено в такій редакції: "Стаття 110. Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджується з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету". Норми вказаної статті у відповідності до Бюджетного кодексу мають дію у часі, тобто, діють тільки на протязі одного бюджетного року. Пунктом 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" дію ст. 6 Закону № 2195 зупинено на 2007 рік з урахуванням положення ст. 111 цього Закону, яка передбачає, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Статтею 7 Закону № 2195 передбачалося, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюватиметься за рахунок коштів Державного бюджету України, а Пенсійний фонд України діє на підставі Положення "Про Пснсійний фонд України". Відповідно до п. 8 зазначеного Положення бюджет Пенсійного фонду України формується з чітко визначених джерел (ст. 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 (далі по тексту Закон № 1058)) і щороку затверджується Кабінетом Міністрів України. Частина 3 статті 4 Закону № 1058 закріплює, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначають умови, норми та порядок пенсійного забезпечення та джерела формування коштів, що спрямовуються на. пенсійне забезпечення. Частина 2 статті 72 Закону № 1058 встановлює норму, згідно якої кошти Пенсійного фонду |и| включаються до Державного бюджету України. Також ч. 1 ст. 5 Закону № 1058 зазначає, що цей Закон регулюй відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. А норми ст. 6 Закону № 2195 суперечать Закону № 1058 в частині визначеного мінімального розміру пенсії за віком та спрямування коштів на виплату допомоги. Відповідно до ч.І ст. 28 Закону №1058, за наявності достатнього страхового стажу мінімальний розмір пенсії за віком для осіб, які втратили працездатність, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму визначеного законом. Частина 3 тієї ж статті 28 Закону № 1058 встановлює норму, згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим для розрахунку доплати до пенсії особам, яким встановлено статус "Дитина війни" величина мінімальної пенсії за віком, на законодавчому рівні не встановлена, оскільки нормативно-правовими актами, які діють на території України, для окремих категорій населення країни встановлені різні величини показника мінімальної пенсії. Також відсутній механзм реалізації положень ст. 6 Закону № 2195. При цьому норми ч. 1 статті 73 Закону № 1058 дають вичерпний перелік ви! виплат, на які можуть бути спрямовані кошти Пенсійного фонду, а саме кошти Пенсійного фонду використовуються виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансув&: адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послм виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Одночасно норми ч. 2 ст. 73 цього Закс забороняють використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Виплата державної соціальної допомоги у відповідності до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не відноситься до жодного з переліку використання коштів Пенсійного фонду. Листом від 31.08.2007 року № 21-46-561 Міністерство юстиції України також зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, зазначений в статті 28 Закону № 1058, встановлюється виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Питання пов'язані з підвищенням пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" слід вирішувати шляхом внесення змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Такі зміни до ст. 6 Закону .4° 2195 і були внесені п. 2 ч. 41 ст. 85 розділом II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007року № 107-VI. Стаття 6 Закону N° 2195 була викладена в новій редакції, а саме: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсій або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист)" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одного із законів". Починаючи з 01.01.20(08 року Пенсійний фонд виплачує дітям війни до пенсій або щомісячного довічного грошового утримання чи держав,ю| соціальної допомої и що виплачується замість пенсії, підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників віїш^ Відповідно до абз. І п. 20 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистН учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездог'ан військову службу в і илу в роки ВВВ, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомоЩ що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. Рішенням Констит_\\ ційного Суду України від 22.05.2008 року вищезазначені зміни визнані неконституційними . Отже, у відповідності до ст. 152 Конституції України положення ст.. 6 Закону № 2195 втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. В даному випадку з 22.05.2008 року. З 01.01.2008 року Пенсійний фонд виконував норми Закону «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів і виплачував вищеназвану державну соціальну допомогу у розмірах передбачених законодавством. З метою законодавчого врегулювання даного питання Кабінетом міністрів України була прийнята 28.05.2008 року Постанова № 530. згідно якої до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення провадиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,10грн., з 1 липня -48,20грн., з 1 жовтня - 49,80грн. Отже, [PERSON] з 01.01.2008 року отримує надбавку до пенсії як дитина війни у розмірі: січень - березень - 47,00грн.; квітень - червень - 48,10 грн.; липень - вересень - 48, 20 грн.; жовтень - грудень - 49,80 грн.; за 2009 рік - 49,80 грн. Стаття 52 ЗУ «Про Кабінет міністрів» встановлює норму, у відповідності до якої акти Кабінету Міністрів України обов»язкові для виконання. Конституційним Судом України були визнані як неконституційними тільки норми п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", норми ст. 110 Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" на той час вже не діяли у відповідності до ст. З Бюджетного кодексу України, норми якої встановлюють, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну системи* становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Частиш* статті 152 Конституції України закріплює норму згідно якої закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність, тобто з 09.07.2007 року. Враховуючи норми ст.З Бюджетного Кодексу України, норми ст. 110 Законі України "Про Державний бюджет на 2006 рік" діяли тільки в 2006 році, тобто дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була зупинена, також норми закріплені п.12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" на підставі ч.2 ст. 152 Конституції України діяли до 09.07.2007 року, тобто вказана норма була чинна до винесення Рішення Конституційного Суду України. Суд дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 01 вересня 1937 року, що підтверджено копією паспорту (а.с.7). Згідно із ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Даний факт підтверджується копією посвідчення з проставленим в ньому штампом «Дитини війни» (а.с.9). Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на '30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виходячи з того, що Мачух В,.П. є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дШ війни», суд важає, що на позивача повністю поширюються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Закон) України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсі] віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07р. пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним). Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» 19.12.2006 p. № 489-Y втратило чинність 09 липня 2007 року. Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Недригайлівському районі повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати. Відповідно до п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про Статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10 % прожиткового мінімуму для "осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу 1. пунктів 61, 62, 63; 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України. "Про Державний бюджет України на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України у відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа що ю предмета та змісту закону про Державний бюджет України) п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними). Пунктом 6 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесения змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Тому, виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, з 22.05.2008 року УПФУ в Недригайлівському районі Сумської області повинно було нарахувати та сплатити позивачу як дитині війни, доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. На підставі викладеного, суд вважає безпідставним здійснення відповідачем позивачу доплати до пенсії з 22 травня 2008 року, на підставі та у розмірах, встановлених п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 за № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові ос зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та закона України. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розмір) щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 4* о Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про Пенсійний фонд України» і здійснює повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення; призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за міс проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання [PERSON], що мешкає за адресою: Сумська область, Недригайлівський район, с. Великі Будки, - є Управління Пенсійного фонду України в Недригайлівському районі Сумської області. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до повноважень Управління Пенсійного фонду України в Недригайлівському районі Сумської області відноситься нарахування у розмірі, встановленому законодавством, та виплата підвищення до пенсії позивачу. Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Суд звертає увагу сторін нате, що реалізація особою права, шо пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причин) невиконання своїх зобов'язань. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативне акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.]! свідчить позиція С) іу ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn'v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, в: державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої Така дія зазначеної о принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки. Крім того, статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом У країни «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії. Згідно довідки управління пенсійного фонду України у Недригайлівському районі Сумської області, позивачу у 2008 році виплачувалось підвищення До пенсії. Розмір підвищення до пенсії складає: за період січень 2008 року -грудень 2009 року - 1176,90 грн. Зазначене підвищення до пенсії не відповідає розміру встановленому ст.6 Закону України „Про соціальний за: дітей війни". Таким чином, суд зобов'язує відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням сум, йому уже були виплачені. Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин. Законами України " Про Державний бюджет на 2009 рік " та «Про Державний бюджет на 2010 рік " дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не зупинено . Відповідно до ч.2 ст. 54 Закону України " Про Державний бюджет на 2009 рік " та ч.2 ст. 52 Закону України " Про Державний бюджет на 2010 рік " розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік та 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, відповідач у 2009 та 2010 роках повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Крім того, відповідачем, не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Pecnубліки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ч.І ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На момент звернення до суду зазначена доплата до пенсії нарахована та виплачена не була, тому позивач не мав підстав вважати, що відповідач порушуватиме в майбутньому його законні права та інтереси. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відсутнє порушення прав позивача, отже підстав для задоволення позову в частині зобов*язання відповідача нараховувати та виплачувати в майбутньому щомісячного підвищення до пенсії немає. На підставі ст. ст. 22, 46, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-V, Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-IV від 28.12.2007р., рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008;|р №10-рп\\2008 року, Законом України « Про Державний бюджет на 2009 рік», Законом України « Про Державний бюджет на 2010 рік», Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01.03.2001 pjj за № 121/2001, ст. 16 ч.І, ч.2 п.10 Цивільного кодексу України, та

Outcome: partial