Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк») 14 жовтня 2009 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 07 липня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP300041152, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 1039, 48 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 липня 2007 року. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустив прострочення кредитних зобовязань, внаслідок чого за ним, станом на 12 червня 2009 року заборгованість становить 5007,60 грн., яка складається з: -1039,48 грн. - заборгованість за кредитом; -1912,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -1340, 58 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов тв. Правил надання банківських послуг: -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -214,65 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості у розмірі 5007,60 грн. за кредитним договором № DNH4KP300041152 від 07 липня 2006 року та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON], позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив. До суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки автомобіль був реалізований. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. В ході судового засідання встановлено, що 07 липня 2005 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про надання кредиту № DNH4KP300041152 (а.с.6). На підставі заяви позичальника між сторонами було укладено кредитний договір № DNH4KP300041152 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 1039, 48 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 липня 2007 року (а.с. 7-8). Однак, в порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, в наслідок чого за ним, станом 12 червня 2009 року заборгованість становить 5007,60 грн., яка складається з: 1039,48 грн. - заборгованість за кредитом; 1912,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1340, 58 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов тв. Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 214,65 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобовязаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) сплачувати банку відсотки за користування кредитом; 3) сплачувати штрафні санкції за невчасне погашення кредитних зобовязань. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № DNH4KP300041152 від 07 липня 2006 року в розмірі 5007,60 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме державне мито у сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved