Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

У квітні 2010 року ЗАТ "[PERSON]Ес.Ем." звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 1889 гривень 44 копійок, посилаючись на те, що 05 вересня 2007 року ЗАТ "[PERSON]Ес.Ем." уклало з [PERSON] Замовлення № 2574943 та Угоду про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандартів GSM-900 та GSM-1800. Відповідно до зазначеної Угоди позивач зобов'язався надавати відповідачу послуги стільникового мобільного зв'язку, а відповідач зобов'язався оплачувати їх вартість позивачу на умовах викладених в Угоді. Станом на 01 березня 2009 року відповідач мав баланс у сумі 20 гривень 92 копійки. Послуги звязку у квітні 2009 року , з урахуванням нарахованої абонентської плати, позивачем були надані на суму 1539, 99 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги зв'язку становить: 1539, 99 грн.-20,92 грн. = 1519, 07 грн. З урахуванням несплати заборгованості позивач просив стягнути з відповідача, крім основного боргу, суму індексу інфляції за весь час прострочення платежу, пеню та 3% річних. Станом на 01 квітня 2010 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 1889 гривень 44 копійок, що включає в себе основний борг в розмірі 1519 гривень 07 копійок, індекс інфляції в розмірі 162 гривні 23 копійок, заборгованість по 3% річних в розмірі 45 гривень 58 копійок та пені в розмірі 162 гривні 56 копійок. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що основна сума заборгованості в розмірі 1519, 07 грн. виникла внаслідок надання відповідачу фінансово-юридичної консультації протягом двох годин по платній категорії -2, яка була здійснена з абонентського номеру [NUMBER]. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що фінансова-юридична послуга відповідачем не замовлялася та не надавалася. Вважає, що позивачем не надано доказів того, що відповідачу надано послугу звязку по зєднанню з номером « 231» контент провайдером ТОВ «[PERSON] Україна» . В судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ТОВ «[PERSON] Україна» в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що 26.03.2009 року голосовою платформою було зафіксовано дзвінок з номеру [NUMBER] на номер голосової послуги 231 тривалістю 7200 секунд. Вказана послуга була надана Субконтент - провайдером -ФОП [PERSON], згідно укладеного Договору №01/08/03-2008 від 01.08.2008 року. Вважає, що вимоги позивача обґрунтовані. В подальшому представник третьої особи ТОВ «[PERSON] Україна» в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Залучена до участі у справі в якості третьої особи СПД [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, про причини неявки суд до відома не поставила. Вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності третіх осіб на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року ЗАТ "[PERSON]Ес.Ем." уклало з [PERSON] Замовлення № 2574943 (а.с. 6) та Угоду про надання послуг стільникового мобільного зв'язку (а.с. 7). Відповідно до підпункту 3.2.1 пункту 3 Угод передбачено, що відповідач зобов'язується своєчасно оплачувати послуги стільникового мобільного зв'язку Оператора згідно з діючими тарифами, підтримувати авансовий платіж на рівні не нижче мінімального та сплачувати щомісячну абонентську платню. У випадках виникнення заборгованості відповідача щодо наданих Оператором послуг стільникового мобільного зв'язку, відповідач зобов'язаний ліквідувати заборгованість протягом 5 діб. Згідно з пунктом 5 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, в тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду рахунки - фактури за надані послуги зв'язку та розрахунок заборгованості станом на 01 квітня 2009 року, з яких вбачається, що вартість наданих послуг та нарахованої абонентської плати, яка не оплачена відповідачем, складає 1519 гривень 07 копійок ( а.с.9,13). Станом на 01 квітня 2010 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 1889 гривень 44 копійок, що включає в себе основний борг в розмірі 1519 гривень 07 копійок, індекс інфляції в розмірі 162 гривні 23 копійок, заборгованість по 3% річних в розмірі 45 гривень 58 копійок та пені в розмірі 162 гривні 56 копійок, що узгоджується з наданим розрахунком та вимогами ст.. 625 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що основна сума заборгованості в розмірі 1519, 07 грн. виникла внаслідок надання відповідачу фінансово-юридичної консультації протягом двох годин по платній категорії -2, яка була здійснена з абонентського номеру [NUMBER], що підтверджується випискою з деталізацією викликів абонента з 01.03.2009 року по 31.03.2009 року, наданої позивачем в судове засідання ( а.с.60,67). З наданої виписки вбачається, що 26 березня 2009 року за результатами білінгової системи позивача з абонентського номеру стільникового мобільного звязку за особовим №2574943 зафіксовано зєднання тривалістю 7200 секунд, що було тарифіковано 1530, 29 грн. та підтверджується також листом третьої особи ТОВ «ДЖАМП Україна» ( а.с. 62). Як встановлено в судовому засіданні, вказана послуга надавалася позивачем відповідно до укладеного з ТОВ «[PERSON] Україна» договору № 563/2006 від 07.12.2006 року на умовах контент-провайдера ( а.с. 68-82). В свою чергу, між ТОВ «[PERSON] Україна » та ФОП [PERSON] , як субконтент-провайдером було укладено Договір 01/08/03-2008 від 01.08.2008 року на відкриття доступу користувачів мережі Оператора до своїх Контент-послуг, зокрема , фінансово-юридичних послуг та за березень 2009 року останній за надані послуги було сплачено 6774, 83 грн.( а.с. 41-53). В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що вказана послуга можливо була замовлена, оскільки телефоном користувалася малолітній онук та помилково набрав комбінацію цифр «231». Вважає, що підстав для стягнення вказаної вище заборгованості не має, оскільки відповідач відповідну послугу не отримував. Обставини на які посилається відповідач на спростування предявлених позовних вимог не можуть бути прийняті судом до уваги,оскільки відповідно до п.3.2.5. Угоди абонент несе відповідальність за неналежне використання та зберігання SIM-карти, PIN-кодів , мобільного телефонного терміналу, кодів, поповнення рахунків тощо. Враховуючи наведене, відповідач повинен був забезпечення схоронність власного телефону та можливого використання іншими особами, зокрема, малолітньої дитиною. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає, що Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на спростування відсутності наданої відповідачу послуги чи її замовлення, окрім усних пояснень. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку , що вимоги позивача є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 51 гривні судового збору та 120 гривень на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Таким чином, на з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість у розмірі 1\~889, 44 гривень, держмито у розмірі 51, 00 гривні та витрати на оплату послуг з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120, 00 гривень, а всього 2\~060,44 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved