Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем вони у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак мають спільну дитину. [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню сина, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому вона змушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1.000 грн. щомісячно до його повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив суду, що дійсно з позивачем вони не перебували у шлюбі, однак мають спільну неповнолітню дитину. На даний час вони проживають окремо, він розуміє, що дитину необхідно утримувати матеріально, а тому не заперечує проти стягнення з нього у судовому порядку аліментів, однак він не спроможний сплачувати їх у твердій грошовій сумі і просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, посилаючись на той факт, що на даний час одружений, має додаткові розходи, а крім того він не уникав від надання допомоги на утримання дитини, однак у звязку з напруженими відносинами між ним та матірю його сина, він сам наполягав на її зверненні до суду для отримання аліментів в офіційному порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.З). Як зазначила позивач в судовому засіданні відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у необхідному розмірі не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач працює і має постійні доходи - заробітну плату. Суд не вважав за можливе стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення про стягнення аліментів у частці, судом враховується матеріальний стан відповідача, який інших утриманців, крім неповнолітнього сина не має, його заробітна плата становить 1.016 грн. щомісячно, інших доходів, крім заробітної плати відповідач не має (а.с.13). Крім того судом враховується той факт, що відповідачем, за домовленістю сторін, добровільно надавалась позивачу матеріальна допомога на утримання неповнолітнього сина у розмірі 300-500 грн., що відповідає 1/3 частині його заробітку (1.016 : 3 = 338 грн.) та не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.367 ч.І п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у вигляді державного мита в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн..

Outcome: partial