Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

У вересні 2010 р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.02.2008 р. між нею та відповідачкою була досягнута домовленість з усіх істотних умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва - житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Лісовій, 10 м. Каховки Херсонської області та земельної ділянки на якій він розміщений площею 748 м2, яка посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку. 25.04.2008 р. рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області визнано угоду купівлі-продажу такою, що відбулася та визнано право власності на обєкт незавершеного будівництва - житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Лісовій, 10 м. Каховка Херсонської області. Питання стосовно земельної ділянки вирішено не було, так як даної вимоги нею не ставилося, тому що вважала, що разом з будинком до неї у власність перейшла і земельна ділянка. На підтвердження вищезазначеного договору купівлі-продажу відповідачка отри\-мала від неї всю суму коштів за житловий будинок та земельну ділянку, зобовязувалася нотаріально посвідчити даний договір, однак своє зобовязання не виконала, мотивуючи відсутністю коштів на дане оформлення. Просила визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 748 м2, нада\-ної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спо\-руд, яка знаходиться за адресою: вул. Лісова, 10 м. Каховка Херсонської області від 18.02.2008 р. дійсним. Визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку. В судовому засідання позивачка на позовних вимогах наполягала. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка до суду не зявилася, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, про причини неявки суду не відомо. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відпо\-відає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони дійсно, 18.02.2008 р. уклали договір купівлі-про- дажу недобудованого житлового будинку № 10 по вул. Лісовій м. Каховки Херсонської області і визнано право власності на даний житловий будинок, що підтверджується до\-даним до позову рішенням суду Каховського міськрайонного суду від 25.04.2008 р. (а.с.9). Як вбачається з технічного паспорту, з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником даного житлового будинку є [PERSON] (а.с.7-8, 10). Зазначений житловий будинок розміщений на земельній ділянки площею 0,0748 м2, яка посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №498534 від 25.06.2007 р. наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.6). Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 13 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді таких справ суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст.ст. 218 та 220 ЦК України. Оскільки сторони виконали всі необхідні дії для настання правових наслідків, передбачених договором купівлі-продажу нерухомого майна, угода між ними відбулася фактично, суд вважає можливим визнати угоду купівлю-продажу земельної ділянки дійсною і визнати за позивачкою право власності на неї, тому позов підлягає задово\-ленню

Outcome: approved