Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

31 травня 2010 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд винести рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 15.06.2007 року, укладеним між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], яким було забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором № DZSLG113250061 від 15.06.2007 року, укладеним між зазначеними сторонами, на загальний розмір вимог 171190 грн. 80 коп., шляхом продажу ПАТ КБ ПриватБанк предмету іпотеки квартири № 30 в будинку № 16 А по вул. Алтайській в м. Дніпродзержинську, з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 червня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № DZSLG113250061, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 21600 доларів США, терміном повернення 14 червня 2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту щомісяця, в період сплати: з 20 по 25 число кожного місяця. З метою забезпечення виконання зобов'язання по вищевказаному кредитному договору між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 15 червня 2007 року, згідно умов якого відповідач надав банку в іпотеку нерухоме майно трьохкімнатну квартиру № 30 в будинку № 16 А по вул. Алтайській в м. Дніпродзержинську, яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач прийнятих на себе зобов'язань не виконує. Так станом на 26 травня 2010 року заборгованість відповідача перед банком за вищевказаним кредитним договором становить 21600 доларів США, що еквівалентно 171190 грн. 80 коп. Враховуючи, що вказана заборгованість відповідачем не відшкодована, позивач, як іпотекодержатель переданого в іпотеку нерухомого майна квартири № 30 в будинку № 16 А по вул. Алтайській в м. Дніпродзержинську, право власності на яку зареєстровано на іпотекодавця відповідача [PERSON], у відповідності з укладеним з останнім договором про надання кредиту та про іпотеку, згідно ст. ст. 12, 33, 39, 40 Закону України Про іпотеку просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, також представник позивача зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, при чому роз'яснити представнику позивача наслідки ухвалення заочного рішення у відповідності зі ст.ст. 228-232 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 15 червня 2007 року між позивачем - ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем у справі [PERSON] було укладено кредитний договір № DZSLG113250061 (л.с. 7 9), згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 21600 доларів США, терміном повернення 14 червня 2027 року. Крім того, 15 червня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір іпотеки (л.с. 10 12) з метою забезпечення виконання зобов'язання по вищевказаному кредитному договору, згідно умов якого банку в іпотеку було передано нерухоме майно трьохкімнатну квартиру № 30 в будинку № 16 А по вул. Алтайській в м. Дніпродзержинську, яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно умов вищевказаного кредитного договору, відповідач зобов'язався в період з 20 по 25 число кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати; згідно кредитного договору, при порушенні відповідачем зобов'язань відносно погашення кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 2,46 % на місяць на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом, а за порушення термінів оплати відсотків та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту, зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Розмір щомісячного платежу складає 283,55 доларів США. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач прийнятих на себе зобов'язань не виконує. Так згідно довідки, наданої позивачем (л.с. 13), станом на 26 травня 2010 року загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором № DZSLG113250061 від 15 червня 2007 року становить 21600 доларів США, що за курсом 7,9255 грн за 100 доларів США відповідно до службового розпорядження Національного Банку України № 417/192 від 25.05.2010 року, еквівалентно 171190 грн. 80 коп. Відповідно до ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно положень кредитного договору та договору про іпотеку, укладених між сторонами, іпотекодержатель (банк) має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, пеню та інші штрафні санкції. На теперішній час правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані Законом України Про іпотеку, Цивільним кодексом України. Ст.12 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем (відповідачем) зобов`язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань відповідачем, а у разі невиконання вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Відповідно до ст. 35 Закону України Про іпотеку встановлено право іпотекодержателя розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення; згідно норм зазначеного закону (ст.ст.35-39) стягнення на предмет іпотеки може бути звернуто, зокрема, за рішенням суду, при цьому іпотекодержателю надається право продати предмет іпотеки будь-якій третій особі покупцеві, а також право вимагати виселення всіх мешканців, якщо предметом іпотеки є нерухоме майно. Ст. 7 зазначеного закону встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. У відповідності зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомості підлягає обов'язковій державній реєстрації та нотаріальному посвідченню; у відповідності з Інструкцією Про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004, нотаріус при нотаріальному посвідченні договорів купівлі-продажу, в тому числі і за рішенням суду щодо надання іпотекодержателю права продажу предмету іпотеки, вимагає надання правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості (договір купівлі-продажу квартири відповідачем, витяг з реєстру прав власності), а також технічного паспорту. Згідно ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд

Outcome: approved