Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачі звернулися із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS], а відповідач власником квартири № 58, що розташована поверхом вище у зазначеному будинку. 07 вересня 2006 року внаслідок пожежі, яка виникла в квартирі відповідача, була пошкоджена їхня квартира та інше майно - меблі, одежа, особисті речі, ними витрачені кошти на лікування позивача [PERSON], внаслідок чого їм завдано матеріальної та моральної шкоди. Посилаючись на ці обставини, після уточнення своїх позовних вимог ( а.с. 221 ), просили стягнути з відповідача 12429,67 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, а саме: 1279 грн. вартості відновлювального ремонту в квартирі, 7542 грн. ЗО коп. вартості пошкодженого майна, 2926 грн. 78 коп. витрат на придбання ліків, 122 грн. 59 коп. транспортних витрат, 559 грн. витрат на придбання свічок та гасу, а також по 3000 грн. кожному за заподіяну моральну шкоду та судові витрати по сплаті 268 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1153 грн. 04 коп. вартості експертиз та 2000 грн. правової допомоги. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат [PERSON], позивачка [PERSON] ці вимоги повністю підтримали. Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність вини у пожежі і заподіяння шкоди іншими особами. Обґрунтовував свої заперечення тим, що є власником 2/3 квартири [ADDRESS], а 1/3 її частина належить його дочці - [PERSON]М, яка померла в 2008 році. В цій квартирі він офіційно з 2004 року не проживає, мешкає в с. Дрозди Білоцерківського району Київської області, на час пожежі перебував у м. Біла Церква. В квартирі проживала дочка як співвласник. Спадщину після її смерті він не прийняв, тому обовязку відшкодувати шкоду, завдану покійною дочкою, не має. Крім того, вважав розмір матеріальної шкоди завищеним. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких міркувань. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про права власності на житло, видане 07.04.1994 р. органом приватизації ВО Сейм ( а.с. 43 ) позивачі є співвласниками квартири № 52 у будинку і\\К 26 (попер. № 28а) по вул. Кірова в м. Путивлі у рівних частках (по 1/3 кожному). Відповідач з 2004 року мешкає В'С. Дрозди Білоцерківського району Київської області, є власником 2/3 квартири № 58, що розташована поверхом вище у цьому ж будинку, а 1/3 частина цієї квартири належить його дочці - [PERSON] (померла 14.02.2008 р.), що підтверджується адресною довідкою, ксерокопіями паспорта відповідача, свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 р., договору купівлі-продажу від 14.03.2003 р., свідоцтва про смерть і довідкою БТІ (а.с. 68, 83-84,86,87,89, 113). 07 вересня 2006 року внаслідок пожежі, яка виникла в квартирі № 58, в квартирі № 52 було пошкоджено штукатурку стін та стелі, меблі та особисті речі, що вбачається з акту обстеження від 19.09.2006 р. ( а.с. 20 ), довідки головного державного інспектора з пожежного нагляду від 13.09.2006 р. ( а.с . 41 ), акту про пожежу від 08.09.2006 р.( а.с. 61 ), а також підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Згідно даних акту про пожежу від 08.09.2006 р., її причиною було необережне поводження з вогнем - куріння в стані алкогольного спяніння [PERSON], який співмешкав з [PERSON] і проживав в квартирі без реєстрації, що встановлено також із пояснень сторін, довідки ЖЕК ( а.с. 119 ). Відповідно до ч. З ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. За змістом статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зважаючи на вказане, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що завдана позивачам шкода є наслідком винних дій як [PERSON], так і бездіяльності власників квартири № 58, які несуть відповідальність за стан пожежної безпеки квартири та поведінку інших осіб, які в ній знаходяться, але належним чином не виконали свого обовязку, встановленого ст.ст. 2, 6 Закону України Про пожежну безпеку. Доводи відповідача про відсутність вини через непроживання в ній протягом тривалого часу, суд вважає безпідставними, оскільки в силу статей 317, 319 і 322 ЦК України на зміст права власності не впливає місце проживання власника, на якому лежить тягар утримання майна, що йому належить, і власність зобовязує, отже наведені ним обставини не звільняли його від виконання вищевказаних обовязків, а в підтвердження періодичного відвідування квартири він доказів не надав. Як розяснено Пленумом Верховного Суду України в п. З постанови N 6 від 27.03.92 р. Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовуються кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємоповязаними, сукупними діями, або діяли з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Беручи до уваги наведене,, встановлений характер винних дій (бездіяльності) [PERSON] та власників квартири, виходячи з вимог розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним визначити ступень вини цих осіб відповідно у 60 % і 40 %, розподіливши відповідальність між власниками у відповідності з розміром їх часток у праві власності на квартиру, що випливає із змісту ст. 360 ЦК України. Згідно довідок Путивльської районної нотаріальної контори ( а.с. 218-219 ), спадкові справи після смерті [PERSON] і [PERSON] не заводились. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкодженні річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За висновком технічної експертизи ( а.с. 150-151 ) вартість відновлювального ремонту квартири становить 1279 грн. Загальний розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням майна позивачів внаслідок пожежі, складає 7542,30 грн., що підтверджено висновком судової товарознавчої експертизи № 263 від 30.06.2010 р. ( а.с. 178-193 ). Суд не приймає доводів відповідача про завищену вартість відновлювального ремонту балконної рами та можливе її ушкодження не в результаті дії вогню, як і сприймає критично показання свідка [PERSON] в цій частині, оскільки у висновку експертом зазначено про виявлення на рамі дефектів невиробничого характеру, які виникли в результаті впливу зовнішніх несприятливих факторів ( відкритого полумя ). При цьому згідно письмових пояснень експерта ( а.с. 211 ) величина заподіяної шкоди по балконній рамі дорівнює вартості відновлювальних робіт, які не проводяться з частковою заміною пошкоджених деталей, що є технічно нездійсненим. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 2 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та вина зазначеної особи. Виходячи з цього, не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача витрати на придбання ліків, автобусних і ж/д квитків ( а.с. 9, 21-40,153-157 ), оскільки позивачі [PERSON] і [PERSON] мають ряд хронічних захворювань, однак надані медичні документи ( а.с. 7-8,10,158-174 ) не дають підстав для висновку про наявність причинно-наслідкового звязку між таким станом здоровя та пожежею. Не вбачається підстав і для стягненню вартості придбаних гасу та свічок, оскільки факт понесення таких витрат і їх розмір в порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачами не доведений. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача матеріальна шкода в розмірі ( 40 % від 8821,3 грн.) х 2/3 = 2352,35 грн., тобто по 784 грн. 12 коп. на користь кожного позивача. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пошкодження квартири та іншого майна позивачів завдало їм немайнових втрат, повязаних з порушенням на тривалий час їх звичайного способу життя, перенесеними душевними стражданнями через неможливість нормального проживання у квартирі, а також турботами по захисту і відновленню своїх прав, чим було заподіяно моральної шкоди. Отже з врахуванням встановленого характеру правопорушення допущеного відповідачем, ступеня його вини, глибини душевних страждань позивачів, вимог розумності і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на їх користь по (40 % від 3000 грн.) х 2/3 = 800 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог. Позивачкою [PERSON] понесені документально підтверджені судові витрати по оплаті 268 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і 1153 грн. 04 коп. вартості експертиз ( а.с. 1,71,138 ). Крім того, позивачами [PERSON] і [PERSON] сплачено за квитанцією 2000 грн. адвокату [PERSON], якою надавалась правова допомога у справі ( а.с. 139, 205-206). Адвокат давала запити до лікарні, складала уточнену позовну заяву на 3 арк. і брала участь у 2 судових засіданнях (27.08.2010 р. - 1 год. 34 хв., 22.10.2010 р. - 2 год. 20 хв.), тому сплачена їй сума не перевищує розмірів, визначених п.л.1 п.1 Додатку до постанови КМУ № 590 від 27 квітня 2006 року Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави. Оскільки уточнений позов ( ціна позову : 12429,67 грн. + 9000 грн.), який підлягав оплаті судовим збором в розмірі 132,8 (124,30 +8,50 ) грн., задоволений частково - на суму 4752,36 грн. або на 22 %, тому з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути 529, 28 грн. (22 % від 2405,84 (132,8 +120+1153,04+1000) грн.) судових витрат, а на користь [PERSON] - 220 грн. В звязку із зменшення позовних вимог в ході судового розгляду справи, 135 грн. 20 коп. сплаченого судового збору підлягає поверненню в порядку, визначеному ч. 1 ст. 83 ЦПК України. На підставі викладеного, ураховуючи п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 р. Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди ( із наступними змінами ),

Outcome: partial