Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

29.07.2010 року [PERSON] звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті [PERSON] ради про визнання неправомірними дій по наданню щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік в меншому розмірі ніж передбачено ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов»язання перерахунку щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і здійснити ці виплати. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, який став інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи. Допомогу на оздоровлення в 2009 році отримав в меншому розмірі ніж встановлено ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посилається, що виплата допомоги в меншому ніж встановлено Законом розмірі порушує його права, що передбачені Конституцією України. Вказує, що рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року п.28 розділу П Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким було внесено зміни щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України - визнано неконституційним. В судове засідання [PERSON] не з»явився, звернувся з заявою про підтримання позовних вимог в повному обсязі і розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались, направили письмові заперечення проти заявлених вимог. В запереченнях вказали, що допомога на оздоровлення нараховувалась та виплачувалась позивачу за рахунок коштів, виділених із Державного бюджету України в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року. Вказав, що фінансування допомоги здійснюється в порядку та розмірах за рахунок коштів, виділених з Державного бюджету України, а відповідач «власних» коштів не має. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсягу з наступних підстав. [PERSON] являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.9-11). Відповідно до 4.4, ч.7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року із наступними змінами та доповненнями - щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 3 групи - чотири мінімальні заробітні плати на момент виплати. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) п.28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було внесено зміни щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України - визнано неконституційним. Позивачу щорічна допомога на оздоровлення в 2009 році була нарахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраджали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 90 гривень. Вказаною постановою встановлено фіксований розмір щорічної допомоги на оздоровлення, що суперечить приписам статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлено першочергово більший розмір такої допомоги. За конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, нарахування та виплата вказаного виду допомоги має бути здійснена відповідачем, виходячи з розміру, встановленого саме Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки є недопустимим звуження змісту та обсягу прав позивача у спосіб, як це мало місце при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у меншому розмірі, ніж передбачено ч.4 ст. 48 Закону. Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому нарахування та виплата позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі меншому ніж передбачено ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є підставою для визнання дій відповідача неправомірними та зобов»язання його провести перерахунок та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved