Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

14.07.2010 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом та просила і ухвалити рішення, відповідно до якого визнати за нею право власності на 134\\2000 частин домоволодіння, розташованого по вул. Фонтанська дорога, 125-127, в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON], померлого 13.10.2009 року. Свої вимоги мотивувала тим, що при житті її батьку [PERSON] належало 3\\20 частин «оволодіння за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 125-127. Рішенням Київського районної ради народних депутатів від 27.09.1996 року, за № 980, було затверджено перерахунок часток домобудівлі, відповідно до якого за [PERSON] затверджені нові ідеальні частки, а саме 134/1000 часток домоволодіння: в літ : « А», житлова( 2а-3) 19,5 кв.м., трійка «2а», прибудова № «А4», бесідка « Ю», сарай «16», вбиральня « ці». При житті батько він залишив заповіт, за яким заповів в рівних частках позивачу та відповідачу належну йому частину спірної домобудівлі, однак як стало відомо позивачу вже після смерті батька, він не встиг отримати правовстановчі документи з зазначенням нових ідеальних часток, тому при зверненні до Третьої ОДНК м. Одеси в отриманні свідоцтва на право на спадщину їй було відмовлено. Позивач по зустрічному позові [PERSON] звернулась з вимогами до суду 20.07.2010 року та просила визнати за нею право власності на частину домоволодіння в порядку спадкування по заповіту, мотивуючи свої вимоги тим, що як законний спадкоємець по заповіту, який залишив її дядько, не має можливості у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на прийняття спадщини, що порушує її право як власника. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2010 року зазначені вимоги було об'єднані в одне провадження (а.с.34). Позивач [PERSON] в судове засідання з'явилась, свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти зустрічних позовних вимог не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явилась, проти позовних вимог [PERSON] не заперечувала, просила їх задовольнити, свої вимоги за зустрічним позовом підтримала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги підлягаючими задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом ЗОДНК м. Одеси від 07.06.2006 року належало 3\\20 частин будинковолодіння, розташованого м. Одеса, вул. Перекопської дівізії, 125-127 (на теперішній час Фонтанська дорога) ( а.с.9). Рішенням Київської районної ради народних депутатів виконавчого комітету від 27.09.1996 року № 980 проведений та затверджений перерахунок ідеальних часток по домоволодінню 125- 127, по вул. Фонтанска дорога, згідно якого за [PERSON] визнано право власності на 134/1000 часток домоволодіння: в літ « А» житлова ( 2-а-З) 19,5 кв.м., прибудова « а2», прибудова « а4» бесідка « Ю», сарай 16, вбиральня « Цй», частина споруд , відповідно до зазначеного рішення він мав право на отримання свідоцтва про право власності на зазначену частину домоволодіння. Однак, за життя переоформити правовстановчі документи на вказане домоволодіння не встиг. 14.07.2008 року [PERSON] був залишений заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, відповідно до якого, він заповів позивачці [PERSON] 10.01.1951 р.к., та відповідачці [PERSON], [INFO] в рівних частках на все рухоме та нерухоме майно, що йому належатиме на день його смерті (а.с.5). 13\~жовтня 2009\~року батько\~позивача,\~[PERSON]\~помер,\~ відповідно\~до свідоцтва\~про смерть,\~виданого Київським відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Одеського міського\~управління юстиції від 12.01.2010 року, серії 1-ЖД, № 207239 (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, яке розташоване за адресою: м.Одеса, Фонтанська дорога, 125-127, а саме на 134/1000 його часток. Судом оглянута довідка Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 23.06.2010 року № 3012/02-14. відповідно якої встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину позивачу та відповідачу після смерті [PERSON] не мається можливості, у зв'язку з тим, що немає правовстановчих документів на частку спадкового домоволодіння, а також документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно ( а.с.26). Відповідно до довідки, виданої КП «ОМБТЇЇ та РОН» в м. Одесі від 22.090.2010 року, вказано що після перерахунку часток, визначених в Рішенні Київського виконкому народних депутатів від 27.09.1996 року, № 980 інших перерахунків не проводилось ( а.с.41). Судом оглянутий з технічний паспорт, виданий КП «ОМБТЇ та РОН» від 15.04.2010 року на спірну будівлю, згідно якого перебудов та реконструкцій по адресі: Фонтанська дорога, 125-127, в м. Одесі не проводилось ( а.с.29-31). Суд вважає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 от 24.06.1983р. «Про практику судами України справ про спадкування» із змінами, внесеними згідно Постановами Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12.92, N 15 від 25.05.98 ), якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.» ( Абзац перший пункту 4 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 13 ( v0013700-92) від 25.12.92). Відповідно до ст.. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як передбачає ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи, на випадок своєї смерті. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. З урахуванням викладеного, та враховуючи погодження відповідача та позивача з позовними вимогами, суд визнає підтвердженим факт того, що позивач та відповідач мають право прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] та можливо визнати за ними право власності на 134/2000 частин домоволодіння за кожним в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного і

Outcome: approved