Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення суми боргу по оплаті за теплопостачання у розмірі 2 545 ( дві тисячі пятсот сорок пять) грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позовом МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» надає відповідачу теплову енергію в його житлове приміщення, що розташоване за адресою : 49099, [ADDRESS]. На підставі особистого рахунку № 708-209626, по якому відповідальним квартиронаймачем є [PERSON], вона зобовязана оплачувати дані послуги до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Однак, оплату за вказані послуги відповідач здійснював із систематичними порушеннями у період з 15.10.2002року по 01.02.2002року у звязку з чим його борг за вказані послуги перед позивачем становить 2 545 ( дві тисячі пятсот сорок пять) грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує повністю, просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відмовився від одержання судових повісток, про що комісією позивача був складений акт від 07.10.2010р. (а.с.26). Тому суд доходить висновку, що відповідач був належним чином повідомлений, та вважає за можливе визнати причини неявки відповідача неповажними. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем житлового приміщення ( квартири), що розташоване за адресою: м. 49099, Дніпропетровськ, [ADDRESS] ( а.с. 3). В ході розгляду справи по суті судом також встановлено , що МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» було відкрито відповідачеві особистий рахунок № 708-209626 ( а.с.5), що підтверджує наявність у сторін договірних правовідносин на постачання і споживання теплової енергії, оскільки відповідно до приписів п.п. 1, 4 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, є не лише договори, а й інші право чини та інші юридичні факти. Відповідно до приписів ч.2 ст. 205 ЦК України, право чини, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Судом встановлено, що дії сторін, щодо постачання теплової енергії в квартиру відповідача , відкриття особливого рахунку, розрахунок відповідача за її споживання, свідчать про їхню волю до настання саме таких наслідків. За період з 15.10.2002р. по 01.02.2010р. МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» надало відповідачеві комунальні послуги з теплопостачання, вартість яких сплачувалася ним не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості на суму 2 545 ( дві тисячі пятсот сорок пять) грн. ( а.с.6). Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги ( водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч.2 ст.20 Закону України від 24.06.2004р. № 1875-ІУ «Про житлово комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строк, встановлені договором або законом. Порядок сплати та тарифи у даному випадку встановлені Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.07.2002р. № 1503. Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 23.10.2006р. за № 556 та Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 27.10.2008р. за № 3363 ( а.с.8, 10,11 ). За вказаних обставин, суд доходить висновку про відповідність розрахунку боргу, який був наданий позивачем, приписам чинного законодавства. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до приписів ст. 11 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність), встановлюється три роки. Однак, судом встановлено, що вказаний розрахунок заборгованості по оплаті за теплопостачання здійснено позивачем без урахування вимог загального ( трирічного ) строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України. З огляду на вказані приписи чинного законодавства, суд вважає, що на момент предявлення позову -29.04.2010р. заборгованість по оплаті за теплопостачання з урахуванням позовної давності становить 2 887,63грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят сім грн. 63коп.). Також, відповідно до приписів ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 29 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial