Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивачі, за дорученням та від імені яких виступає [PERSON], у вересні 2010 року звернулись до суду з позовом про визнання незаконною реорганізацію агроспілки «Мамаївська» в ПСП «Мамаївське», визнання недійсним Договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном, витребування майна з чужого незаконного володіння, зокрема просили визнання недійсним протокол № 1 зборів засновників агроспілки «Мамаївська» від 05 квітня 2000 року, протокол № 4 зборів засновників агроспілки «Мамаївська» від 28 квітня 2000 року, протокол засідання комісії по паюванню майна ПСП «Мамаївське» від 05 березня 2001 року та договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності від 28 квітня 2000 року, витребувати майно агро спілки «Мамаївська» з чужого незаконного володіння (недобросовісного набувача) ПСП «Мамаївське». Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до постанови КМУ № 177 від 28.02.2001 року [PERSON], як голова комісії з врегулювання майнових відносин пайовиків агроспілки «Мамаївська», яка створена з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства, неодноразове звертався до сільської ради з проханням надати всі необхідні документи агроспілці «Мамаївська». При розгляді справ у квітні 2008 року господарським судом Чернівецької області [PERSON] дізнався про існування оспорюваних протоколів, з протоколу № 1 від 05.04.2000 року позивачам стало відомо, що ніби відбулись збори засновників агроспілки «Мамаївська», де були присутніми 172 пайовики і на цих зборах було прийнято рішення про реорганізацію агроспілки в ПСП, яке буде являтись правонаступником. Згідно зареєстрованих Кіцманською райдержадміні- страцією 12 червня 2000 року за № 233/1 змін до Статуту ПСП «Мамаївське», останнє стало правонаступником агроспілки «Мамаївська» в частині переданого майна та боргових зобов'язань. Рішенням зборів засновників агроспілки затверджено Договір про спільне володіння користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності від 28 квітня 2000 року. Вважають, що реорганізація агроспілки «Мамаївська» в ПСП «Мамаївське», а також укладений Договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном не відповідають вимогам законодавства України та порушують їх права як пайовиків агроспілки «Мамаївська». Окрім того Актом перевірки податкового законодавства ПСП «Мамаївське» від 28.05.2003 року встановлені порушення порядку формування пайового фонду господарства, тому просили позов задовольнити. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримали заявлені вимоги, пояснивши, що вони звернулись до суду лише задля отримання належного їм майнового паю в натурі або грошима, оскільки отримали такий пай лише на 10% його вартості у грошовому виразі, участі у розпаюванні та реорганізації агроспілки вони не приймали, тому згоди на реорганізацію та передачу майна в ПСП не давали, Договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном не підписували. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснив, що свідоцтво про право власності на майновий пай видано його матері, а він як спадкоємиць, має право на цей пай, представивши суду для огляду оригінал свідоцтва про право на спадщину від 13.05.2010 року, яким визнано його право на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після смерті [PERSON]. Представник позивачів [PERSON] позов підтримав, пояснивши, що заява про видачу майнового паю грошима позивачі не писали, свідоцтва про право власності на майновий пай їм не видавались, майно перейшло у володіння ПСП «Мамаївське» незаконно, без відома та згоди пайовиків, тому заявлено вимогу про витребування майна, необхідно все повернути та провести розпаювання згідно чинного законодавства. Договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном всіма пайовиками не підписувався. Є Акт перевірки дотримання вимог податкового законодавства ПСП «Мамаївське» від 28.05.2003 року, яким встановлені порушення при розпаюванні. По даному Акту порушено кримінальну справу, яка на даний час розслідується. Оскільки ПСП є правонаступником агроспілки, тому вимоги заявлені саме до ПСП. Представники відповідача, заперечуючи проти позову, пояснили, що аналізуючи права пайовиків вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним їм майновим паєм, оскаржуваними рішеннями (протоколами) ніяким чином не порушуються права позивачів, тому вони не є належними. Окрім того, позов пред'явлений до неналежного відповідача, оскільки рішення загальних зборів агроспілки не стосуються діяльності ПСП, яке, як правонаступник, несе відповідальність лише по майнових зобов'язаннях агроспілки і не може відповідати за прийняті агроспілкою рішення, як і рішення Комісії з врегулювання майнових відносин пайовиків не можу стосуватися діяльності ПСП. При укладенні Договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном був представник пайовиків, який і діяв від імені співвласників майна реорганізованого підприємства. Позивачами не доведено їх право на витребування всього майна агроспілки, оскільки майно в натурі позивачам не виділялось. Оскільки позивачі не довели, що оскаржуваними рішеннями (протоколами) та Договором порушені їх права, просили у позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачі являються власниками майнових паїв у пайовому фонді КСП «Мамаївське» на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП (а.с.10, 13, 15, 18, 21, 24, 28, ЗО, 34, 43), окрім позивача [PERSON], оскільки свідоцтво про право власності на майновий пай виданий на ім'я [PERSON] (а.с.39) і [PERSON] не оформив своїх спадкових прав в частині майнового паю у встановленому законодавством порядку, тому [PERSON] не може являтися належним позивачем у даній справі. Рішення від 05.04.2000 року (протокол № 1) про реорганізацію агроспілки «Мамаївська» в ПСП «Мамаївське» та рішення від 28.04.2000 року (протокол № 4) приймалось засновниками агроспілки «Мамаївська». В судовому засіданні не встановлено, що позивачі являються засновниками агроспілки «Мамаївська», вони являються співвласниками майна КСП «Мамаївське» згідно свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП. Сторонами Договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном від 28.04.2000 року є [PERSON], який діє від імені співвласників майнових паїв, визначених в результаті паювання майна агроспілки «Мамаївська», та ПСП «Мамаївське». Позивачами не доведено факту порушення, невизнання або оспорення їх прав, свобод чи інтересів прийняттям оскаржуваних ними рішень засновників агроспілки «Мамаївська» від 05.04.2000 року та від 28.04.2000 року, а також укладенням Договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном від 28.04.2000 року, не обґрунтовано вимогу щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, так як не зазначено переліку майна, яке підлягає витребуванню, та не наведено підстав та права позивачів на витребування будь якого майна відповідно до вимог ст. 387 ЦК України. Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому ст. 118 ЦПК України, шляхом пред'явлення позову, який є єдиною підставою для виникнення процесуальних відносин та породжує обов'язок суду розглянути і вирішити його по суті. Вимога до ПСП «Мамаївське» щодо визнання недійсним протоколу засідання комісії по паюванню майна ПСП «Мамаївське» від 05 березня 2001 року не є обгрунотованою, оскільки така вимога може бути заявлена до Комісії, а не ПСП «Мамаївське». Посилання позивачів на наявність Акту перевірки ПСП «МАмаївське» по дотриманню вимог податкового законодавства з окремих питань фінансово- господарської діяльності від 28.05.2003 року без прийняття відповідного рішення компетентних органів по даному Акту не може бути правовою підставою для задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 228, 387 ЦК України,

Outcome: dismissed