Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору № Н/99-1423 купівлі-продажу нерухомого майна від 14 квітня 1999 року, зареєстрованого на Регіональній універсальній біржі „Александр-Н, згідно якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали, а він, [PERSON], купив квартиру [ADDRESS], загальною площею 105,1 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., та про визнання за ним права власності на цю квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що він і продавці домовилися щодо усіх істотних умов зазначеного біржового правочину купівлі-продажу та повністю його виконали, але не оформили нотаріально, як цього вимагає закон, що повязано з тим, що працівники Регіональній універсальній біржі „Александр-Н запевнили їх в тому, що біржові договори купівлі-продажу не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню, що також зазначено в тексті цього договору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та просила суд поновити пропущений позивачем строк для звернення до суду з даним позовом, посилаючись на те, що тільки у 2008 році позивач довідався, що усі біржові договору купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, коли він мав намір надати вищевказану квартиру банку у заставу ; а відповідач [PERSON] визнала позов в повному обсязі й пояснила, що у 2002 році помер її син [PERSON], а у 2003 році помер її чоловік [PERSON], й вона є єдиним їх спадкоємцем за законом, але вони не залишили будь-якої спадщини. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача та віджповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 статті 12 Закону України „Про власність, який діяв станом на 1993 рік, визначено, що громадянин набуває право власності на майно на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України (1963р.), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом установлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули право власності на квартиру № 3 у будинку № 4 по пров.Некрасова в м.Одесі, загальною площею 105,1 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Одеського міськвиконкому 05.04.1999р. під р.№ 11-11906, зареєстрованого Одеським МБТІ та РОН 06.04.1999 р. під № 601 на стор.184 в книзі 295пр. 14 квітня 1999 року [PERSON], діючи від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності серії ААР № 913406, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 26.03.1999р. за р.№ 624, і [PERSON] уклали з [PERSON] договір № Н/99-01423 купівлі-продажу нерухомого майна, який був зареєстрований на Регіональній універсальній біржі „Олександр-Н, згідно якого [PERSON], [PERSON] і [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру № 3 у будинку № 4 по пров.Некрасова в м.Одесі, загальною площею 105,1 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м. Згідно п.5 цього договору продаж зазначеної було вчинено за 21\~000,00 грн., які були отримані продавцями до підписання ними цього правочину. Також судом установлено, що, вчинивши цей біржовий правочин купівлі-продажу, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] звільнили квартиру № 3 у будинку № 4 по пров.Некрасова в м.Одесі та передали її у власність [PERSON], який прийняв її у власність, й в подальшому між ними ніколи не виникало ніяких спорів з приводу цього біржового правочину купівлі-продажу або відчуженої за цим правочином зазначеної квартири. З огляду на наведені обставини, суд доходить висновку, що сторони за біржовим договором № Н/99-01423 купівлі-продажу нерухомого майна від 14.04.1999 року досягли згоди щодо усіх істотних умов цього договору та повністю його виконали. Але цей договір не був посвідчений нотаріально, як цього вимагає закон, що повязано з тим, що працівники Регіональної універсальної біржі „Олександр-Н запевнили [PERSON] в тому, що усі біржові договори купівлі-продажу нерухомого майна не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню, що також зазначено в тексті договору № Н/99-01423 купівлі-продажу нерухомого майна від 14.04.1999 року. З огляду на наведене та беручи до уваги, що позивач [PERSON] тільки у 2008 році довідався, що усі біржові договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але на той час [PERSON] і [PERSON] вже померли, що унеможливлювало нотаріальне посвідчення біржового договору № Н/99-01423 купівлі-продажу нерухомого майна від 14.04.1999 року, а тому суд доходить висновку, що, по-перше, позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом з поважної причини, отже цей строк підлягає поновленню, і, по-друге, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання дійсним зазначеного біржового договору та визнання за позивачем права власності на придбану за цим договором квартиру № 3 у будинку № 4 по пров.Некрасова в м.Одесі. На підставі викладеного і

Outcome: approved