Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті [PERSON], / далі Фонд / про стягнення заборгованості із щомісячних / страхових / виплат і просить суд стягнути з вказаного відповідача на його користь страхові щомісячні виплати по 179.99 грн. починаючи з 01.09.2004 року до зміни обставин, які тягнуть їх перерахунок. В іншій частині [PERSON] відмовився від позовних вимог та просив суд у цій частині його вимог справу залишити без розгляду. В обгрунтування позову представник [PERSON] - адвокат [PERSON] суду зазначила, що позивач [PERSON] працював кріпильником 4 розряду в шкідливих умовах праці в ШСУ № 4 Державного спеціалізованого будівельно-монтажного тресту по підземному будівництву і реконструкції шахт та кар'єрів "Кривбасшахтопроходка" /далі трест "Кривбасшахтопроходка"/ з 24.02.1972 року по 01.04.1989 року. У лютому 1986 року у нього було виявлено професійне захворювання; двосторонній кохлеарний неврит з помірною ст. зниження слуху. Згідно висновку МСЕК від 27.03.1995 року позивачу встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково з 20.03.1995року. Наказом № 143 від 03.04.1995 року позивачу були призначені щомісячні виплати відшкодування втраченого заробітку в розмірі - 1 433 000 крб., виходячи із заробітку кріпильника за січень-квітень 1992 року, откорегованого на коефіцієнти підвищення тарифних ставок на підприємстві на 01.02.1995року - 7 164 048 крб., а також призначена одноразова допомога в розмірі - 143 281 000 крб.. Згідно тверджень представника позивача в справі, до листопада 1996 року трест "Кривбасшахтопроходка" правильно проводив позивачу [PERSON] щомісячні виплати відшкодування втраченого заробітку в сумі - 41,47 гривень щомісячно, азі листопада 1996 року перерахунки сум відшкодування шкоди робив неправильно. Вона вважає, що необгрунтовано трестом "Кривбасшахтопроходка" не було застосовано коефіцієнти;- 1,4 при перерахунку сум відшкодування шкоди з 01 листопаду 1996 року, і коефіцієнта 1,36, а не 1,045 як застосував відповідач, з 01 квітня 1997 року. Так, захтаном на 1 листопада 1996 року [PERSON] виплачували по - 41,47 гривень з наступного розрахунку: 1433000 крб. /14,33 гривень / х 2,0 х 1,3 х 1.07 xl,03 x 1,01 = 41,47 гривень З 1 листопада 1996 року тарифні ставки на підприємстві були збільшені в 1,4 рази на підставі наказу № 443 від 25.11. 1996 року і спільного рішення № 435/35 від 14.11. 1996 року і йому повинні були виплачувати по 57,81 гривень: 41,47 гривень х 1,4 = 57,81 грн. а платили по 41,47 гривень, щомісяця і не доплачуючи по - 16,34 гривень: / 57,81 гривень - 41,47 гривень 16,34грн./ За період з 01.11.1996 року по 1.04.1997 року недоплата склала - 81.7 гривень: / 16,34 гривень х 5 мес. = 81,7 гривень/. 3 01 квітня 1997 року тарифні ставки були збільшені в 1,36 рази на підставі наказу № 81 л 17.03. 1997 року і [PERSON] повинні були виплачувати по 78,62 гривень: / 57,81 гривень х 1,36 = 78,62 гривень/. А йому у квітні виплачували по - 41,47 гривень, не доплативши - 37,15 гривень: / 78,62 гривень - 41,47 гривень=37,15гривень/. У травні відповідач збільшив відшкодування шкоди в 1,045 рази й став виплачувати по 43,33 гривень, щомісячно не доплачуючи позивачу по - 35,29 гривень: /78,62 гривень - 43,33 гривень - 35,29 гривень/. За період з 01.04. 1997 року по 01.01. 1999 року відповідач не доплатив [PERSON] 742,95 гривень:/ 35,29 гривень х 20 мес. - 705,8 гривень 105,8 гривень + 37,15 гривень - 742,95 гривень/. З 01 січня 1999 року тарифні ставки збільшилися в 1,044 рази, але позивачу в справі не повинні були робити розрахунок відшкодування шкоди, тому що після збільшення на зазначений коефіцієнт, читаний на 100% заробіток перевищує середньомісячний заробіток кріпильників у січні 1999 року / 298 гривень /. Тому з 01 січня 1999 року пл 1 грудня 1999 року відповідач повинен був виплачувати [PERSON] по 78 гривень 62 копійки, а виплачував по - 43,33 гривень, щомісяця не доплачуючи йому по - 35.29 гривень. За період з 01 січня 1999 року по 1 грудня 1999 року відповідач не доплатив [PERSON] 388.19 гривень: / 35.29 гривень х 11 мес. = 388,19 гривень/. З 01 грудня 1999 року тарифні ставки були збільшені на підприємстві в 1.482 рази на підставі наказу № 298 від 14.12. 1999 року і йому повинні були виплачувати щомісяця по - 110.8 гривень, виходячи із середньомісячної зарплати кріпильників по підприємству в грудні 1999 року: / 54гривеньх20%=110,8гривень/. А позивачу відшкодування шкоди збільшили в 1,13 рази й стали виплачувати по - 48,97 гривень, щомісяця доплачуючи по 61,83 гривень: /110,8 гривень - 48.97 гривень = 61,83 гривень/. За період з 01 грудня 1999 року по 1 квітня 2001 року відповідач не доплатив 989,28 гривень: /11,83 гривень х 16 мес. = 989,28 гривень/. За період з 01 листопада 1996 року по 1 квітня 2001 року відповідач не доплатив [PERSON] - 2202,12 гривень: /11,7 гривень + 742,95 гривень + 388,19 гривень + 989,28 гривень = 2202,12 гривень/. Згідно акту прийому-передачі № 1370 від 14.05.2002року облікова справа [PERSON] була передана у Фонд соціального страхування, що продовжив виплату страхових платежів у розмірі - 48,97гривень З 01 квітня 2001 року по 1 березня 2002 року Фонд зобов'язаний був виплачувати позивачу в справі по 110,8 гривень, тому, недоплата склала - 61, 83 гривень. За зазначений період Фонд не доплатив 680,13 гривень: /61,83 гривень х 11 мес. = 680,13 гривень/. З 01.03.2002 року відповідно до постанови правління Фонду № 15 від 14.03.2002 року страхові плати були збільшені в 1,193 рази й [PERSON] стали виплачувати по - 58.42гривень а повинні були виплачувати по - 132,18 гривень: / 110,8 гривень х 1,193 = 132,1 8 гривень /. Щомісяця позивачу [PERSON] Фонд не доплачував - по 73,76 гривень: /132,18 гривень - 58,42 гривень = 73,76 гривень/. За період з 01.03.2002 року по 01.03.2003 року позивачу не доплатили - 885,12 гривень: /3,76 гривень х 12 мес. = 885, 12 гривень/. З 01.03.2003року згідно постанови правління Фонду № 3 від 04.03.2003 року страхові виплати збільшені в 1,182 рази й [PERSON] стали виплачувати по - 69,05гривень, а повинні були виплачувати по - 156,24 гривень: /132,18 гривень х 1.182 = 156,24 гривень/. Щомісяця [PERSON] не доплачували по - 87,19 гривень, і за період з 1.03.2003 року по 1.03.2004 року, не доплатили - 1046,28 гривень: /87,19 гривень х 12 мес. - 1046, 28 гривень/. З 01 березня 2004 року Фонд збільшив виплати страхових сум в 1,152 рази й став виплачувати позивачу по - 79,55 гривень, а повинні були виплачувати по - 179,99 гривень: /156,24 гривень х 1.152 = 179,24 гривень/. Щомісяця [PERSON] не доплачували по 100,44 гривень: / 179,24 гривень - 79,55 гривень = 100,44 гривень/. За період з 01 березня 2004 року по 1 вересня 2004 року позивачу в справі Фонд не доплатив - 602,64 гривень: /100,44 гривень х 6 мес. = 602,64 гривень /. Усього за період з 1 квітня 2001 року по 1 вересня 2004 року Фонд не доплатив [PERSON] - 3214,17 гривень: / 680,13 гривень + 885,12 гривень + 1046,28 гривень + 602,64 гривень = 3214, 17 гривень/. На підставі зазначеного представник позивача [PERSON],- адвокат [PERSON] суду зазначила, що оскільки позивачу [PERSON] після першого судового засідання по цій справі й до того, як ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 14 березня 2008 року, рішення суду першої інстанції було скасовано, відповідачі в справі виплатили усі одноразові платежі, які зазначені вище у цій позовній заяві. Тому, позивач згідно своєї заяви,, поданої до суду 15 вересня 2010 року просить суд задовольнити його позовні вимоги тільки стосовно виплати йому Фондом щомісячно по - 179 гривень 99 копійок щомісяця, починаючи з 01 вересня 2004 року до зміни обставин що тягнуть перерахунок або припинення страхових виплат. Представник відповідача в справі - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті [PERSON], до суду не з'явився хоча він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду цієї справи. Ним подано до суду заяву у якій він просив суд розглянути цю цивільну справу без його участі. А раніше поданого до суду заперечення на позов, він зазначив, що виплати Фондом страхових виплат [PERSON] проводились згідно норм закону. Та розрахунок сум страхових виплат виконано обґрунтовано на відповідно діючого законодавства. Суд заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали цієї цивільної справи, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені у повному обсязі на підставу наступного: Наданими суду позивачем письмовими доказами у повному обсязі підтверджені доводи позивача щодо невірного застосування трестом "Кривбасшахтопроходка" коефіцієнтів, - 1,4 при перерахунку сум відшкодування шкоди позивачу [PERSON] з 01 листопаду 1996 року, і коефіцієнта - 1,36, а не - 1,045, з 01 квітня 1997 року. Внаслідок чого розрахунок сум страхових виплат позивачеві проводився трестом "Кривбасшахтопроходка"невірно і згідно наданого више розрахунку, за період з 01.04. 1997 року по 01.01. 1999 року не доплачено [PERSON]- 742,95 гривень, з 01 січня 1999 року по 1 грудня 1999 року не доплачено [PERSON] - 388,19 гривень; за період з 01 грудня 1999 року по 1 квітня 2001 року позивачу не доплачено 989,28 гривень: Згідно акту прийому-передачі № 1370 від 14.05.2002 року облікова справа [PERSON] була передана відповідачу в справі,- у Фонд соціального страхування, який продовжив виплату страхових платежів у розмірі - 48,97гривень, а повинен був 01 квітня 2001 року по 1 березня 2002 року сплачувати [PERSON] по - 110,8 гривень, тому, недоплата склала 61,83 гривень на місяць. Усього за період з 1 квітня 2001 року по 1 вересня 2004 року Фонд не доплатив [PERSON] - 3214,17 гривень: / 680,13 гривень + 885,12 гривень + 1046,28 гривень + 602,64 гривень = 3214, 17 гривень/. Таким чином, станом на 01 вересня 2004 року Фонд повинен був сплачувати позивачеві в справі по - 179 гривень 24 копійки щомісяця. Таку, цю зазначену позивачем суму виплат, суд вважає обґрунтованою, на вирахуваною на підставі вимог закону, а саме відповідно до Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року № 472, які діяли на момент встановлення позивачу ступеню втрати працездатності і призначення відповідних виплат. Суд відмічає, що ці Правила є спеціальним нормативним актом який регулював відносини по відшкодуванню власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків. Згідно п. 28 абз. 5 "Правил відшкодування шкоди", які діяли на момент виниклих між сторонами правовідносин, розмір відшкодування шкоди перераховується у разі кожного підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві. Перерахунок проводиться шляхом множення розміру відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відповідним працівникам на підприємстві. Пунктом 41 Правил, передбачено, якщо заяву на відшкодування шкоди потерпілий або заінтересовані особи подали через три роки з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, відшкодування шкоди провадиться з дня подання заяви. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок (наприклад, за відсотком втрати працездатності) сум щомісячних платежів, призначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років. Таким чином, відповідно до вище зазначеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача в справі по - 179 гривень 99 копійок щомісяця, починаючи з 01 вересня 2004 року до зміни обставин що тягнуть перерахунок або припинення страхових виплат, підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved