Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з цим позовом, яким просять суд розірвати договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] від 06.10.2008року №78, крім того також стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 5182,35 грн., крім того виселити відповідача з займаної квартири, та скасувати реєстрацію її місця проживання. В обгрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що 06.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про найм жилого приміщення двокімнатної квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі договору дарування. Даний договір найму, був погоджений з КП «ЖРЕУ», строк дії договору становить 5 років, тобто до 06.10.2013 р. Крім того, 07.11.2008 року власник [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на зазначену квартиру. Спадкоємцями після його смерті є [PERSON] та [PERSON], які в свою чергу отримали свідоцтво про на спадщину і стали власниками вказаної квартири, при цьому договір найму зберігає свою силу до закінчення в ньому строку. Відповідачка як наймач, відповідно до умов договору, зобовязана була своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, однак належним чином цього не робить, в результаті чого утворилась суттєва заборгованість в сумі 5182,35 грн., яку відповідачка погасити добровільно не бажає. Крім того, відповідачка відмовляється спілкуватись, не телефонні дзвінки не відповідає, доступу до квартири не має, що унеможливлює проживання в ній, з цих підстав вони і звернулись до суду. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав в повному обсязі і просив задовольнити позовні вимоги в понятому обсязі. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. В зв»язку з цим суд ухвалив проводити заочний розгляду справи. Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований не повністю і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір найму жилого приміщення та погоджений в КП «ЖРЕУ»(а.с.6). Згідно договору відповідачка найняла майно та жиле приміщення квартири [ADDRESS], яке належало наймодавцю на підставі договору дарування, строком на 5 років. 07.11.2008 року [PERSON] - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7), після його смерті відкрилась спадщина на зазначену квартиру. Згідно даних свідоцтв про право на спадщину (а.с.9,11) спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] являються позивачі по справі [PERSON] у 2/3 частці та [PERSON] у 1/3 частці. Право власності позивачів на вказану квартиру зареєстровано Бориспільським МБТІ (а.с.8,10). Відповідно до ч.1 ст.170 ЖК України при переході права власності на жилий будинок , в якому знаходиться здане в найм жиле приміщення, до іншої особи, договір найму зберігає свою силу до закінчення зазначеного в ньому строку. Таким чином, слід прийти до висновку, що позивачі у справі являються наймодавцями квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], з усіма правами та обов»язками передбаченими договором найму. Згідно до п.п. «б» п.4 Договору найму (а.с.6), наймач зобов»язується вчасно сплачувати за комунальні послуги. Крім того, відповідно до ст.. 162 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Однак, відповідачка своє зобовязання належним чином не виконує, відповідно до даних довідки КПТМ «Бориспільтепломережа» (а.с. 13) заборгованість за теплопостачання у квартиру [ADDRESS] станом на 01.06.2010р. становить 4482,35грн., крім того згідно даних розрахунку КП «ЖРЕУ», заборгованість по сплаті житлово - комунальних послуг, на 01.04.2010р. становила 787,72 грн., в подальшому 700,00 грн., як слідує з пояснень позивачів було сплачено. Згідно ч.4 ст. 168 ЖК України, договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк може бути розірваний на вимогу наймодавця, якщо наймач використовує його не за призначенням, систематичними порушеннями правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а також у разі коли систематично не вносить плату за комунальні послуги. Враховуюче вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачкою систематично порушуються вказані норми закону та не виконуються умови договору найму жилого приміщення, а тому вимоги позивачів щодо розірвання договору найму, слід задовольнити в повному обсязі. Крім того, враховуючи ту обставину, що відповідачка добровільно не погашає суму заборгованості за комунальні послуги, тому також підлягає задоволенню вимога позивача [PERSON], щодо стягнення з відповідача сплачених ним на рахунок КП «ЖРЕУ» житлово-комунальних послуг у сумі 700,00 грн., які були нараховані за час проживання у квартирі відповідача. При цьому, вимога щодо стягнення заборгованості за теплопостачання у сумі 4482,35 грн. задоволенню не підлягає, оскільки позивачами не підтверджено, що вказана сума була ними сплачена. Крім того, відповідно до даних довідки форми-3 (а.с.13) в квартирі [ADDRESS], зареєстрована [PERSON] Відповідно до ст.169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку(квартирі), що належить громадянові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов»язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи вказану норму закону, та ту обставину, що відповідачка на звернення позивачів не реагує, в судовому засіданні не заперечувала викладених позивачами обставин, тому враховуючи що договір найм буде припинений її слід виселити із займаної площі без надання іншого житлового приміщення, при цьому скасувавши її реєстрацію у вказаній квартирі. На підставі статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Крім того, оскільки рішення задовольняється частково, то з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. При цьому, на користь держави з відповідача також необхідно стягнути судовий збір. сукупності, на підставі ст.ст. 158,162,168,169 ЖК України,

Outcome: partial