Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-24 00:00:00

[PERSON] 05.07.2010 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання дружини, в якій просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі 250 гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з червня 2007 року. Від шлюбних відносин маємо спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний момент разом не проживаємо і відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та має можливість це робити. Крім нашої дитини, відповідач має дитину від першого шлюбу, на яку сплачує аліменти в установленому законом порядку. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, її недостатньо коштів для нормального забезпечення дитини всім необхідним. Позивач у судове засідання не зявилася але до його початку надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився але до його початку надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. Згідно ч.1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, т. ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачкою доведені та підтверджені документально. На підставі викладеного, ст. ст. 84, 110, 112, 130, 160, 179, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved