Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-26 00:00:00

28.05.2010 р. позивач ВАТ «Надра» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованості за кредитним договором «Автопакет» №8-03/АП/2007/980 від 14.11.2007 року в сумі 97\~663 (девятнадцять сім тисяч шістсот шістдесят три) грн. 53 коп., що складається з заборгованості по кредиту 74917,67 грн., заборгованості по відсотках 9000,86 грн., пені за несвоєчасну сплату платежів 2036,70 грн. штраф 9226,30 грн. та інфляція 2482,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача подав уточнюючу заяву де просить розірвати кредитний договір та стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку вищевказану суму боргу. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 14 листопада 2007 року було укладено кредитний договір «Автопакет» №8-03/АП/2007/980 між ВАТ Надра» та [PERSON], [PERSON], який виступив поручителем по цьому договору, відповідно до якого банк надав відповідачці [PERSON] кошти в сумі 92 263 грн. виконавши свої зобов'язання за кредитним договором, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до вказаного кредитного договору прийняли на себе зобовязання виконувати умови цього договору, [PERSON], як позичальник, а [PERSON] як поручитель (а.с.8-10). 16.08.2010 р. також в забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір поруки між відповідачем [PERSON] та позивачем ВАТ «Надра» (а.с.57,58). Згідно умов договору, а саме п.2.2.1 відповідачка [PERSON] взяла на себе зобовязання повертати кредит та сплачувати банку передбачені п.1.1.3.1. договору відсотки у порядку передбаченому п.2.2.3. цього договору . Однак ці умови відповідачка [PERSON] виконувала неналежним чином і на день звернення позивачем до суду, заборгованість за кредитом становить 97\~663,53 (девятнадцять сім тисяч шістсот шістдесят три) грн. 53 коп., що складається з заборгованості по кредиту 74917,67 грн., заборгованості по відсотках 9000,86 грн., пені за несвоєчасну сплату платежів 2036,70 грн. штраф 9226,30 грн. та інфляція 2482,00 грн.. Заборгованість за кредитом до цього часу не погашена, тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до п.3.2.1 кредитного договору відповідач [PERSON] та договору поруки відповідач [PERSON] (а.с.8-10, 57,58) зобовязалися відповідати перед позивачем (банком) за належне виконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобовязань, що виходять з основного договору. Також відповідачі [PERSON] та [PERSON] поручалися перед банком в тому, що у разі невиконання Боржником умов основного зобовязання в строк, вони несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань. Як видно із листів, боржник [PERSON] та поручителі [PERSON] та [PERSON] попереджувалися про необхідність погашення боргу, однак у добровільному порядку відмовляються виконувати свої зобовязання перед позивачем (а.с.11-14). Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків: \~ Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно правових \~угод, а саме кредитного договору. \~ У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. \~ Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, так частиною третьою вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Статтею 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати\~ виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окреме. Статтею 1054 ЦК України визначається поняття кредитного договору, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові \~у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти \~ У встановлений договорами та законом термін, відповідачі взяті на себе зобовязання не виконали, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків не приймали. \~ \~ Таким чином, безпідставне невиконання відповідачами своїх договірних зобовязань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Відповідно до ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачем на порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів, а саме розрахунку нарахування пені, яка повинна бути обчислена у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, оскільки розрахунок пені є обовязком позивача (ст. 10 ЦПК України). Таким чином в частині стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату платежів 2036,70 грн. суд вважає позов не доведений, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Отже, заявлені Банком вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом, процентів, штрафу та інфляції є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідачів понесених позивачем судових витрат з врахування часткового задоволення позову у сумі 1076,27 грн..

Outcome: partial