overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з зазначеною позовною заявою та просить встановити, що він є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни до його актового запису про народження. Позивач пояснив, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] зареєструвала повторний шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 125559 від 03 червня 2010 року . На протязі десяти місяців після розірвання шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася дитина, син - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 222960 від 09 червня 2010 року, справжнім батьком якого є [PERSON], але у зв'язку з тим, що після розірвання попереднього шлюбу пройшло менш ніж десять місяців, у актовому записі та у свідоцтві про народження дитини батьком записано відповідача - [PERSON]. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати його батьком дитини та внести зміни до актового запису про народження . Позивач в судове засідання не з'явився, але надав завірену заяву згідно з якою позов підтримує в повному обсязі, та просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав завірену заяву згідно з якою позов визнав у повному обсязі, підтвердив що не є біологічним батьком [PERSON], та просить суд розглянути справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала завірену заяву згідно з якою позов підтримала у повному обсязі, підтвердила що біологічним батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] та просить суд розглянути справу у її відсутність. Дослідивши письмові докази у справі та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню у повному обсязі. Судом достовірно встановлено, що Оскільки з моменту розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] і народженням дитини -[PERSON] минуло менш ніж десять місяців прізвище, ім'я та по батькові дитини визначено відповідно до ст. 122 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст. 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів дивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від неї не надійшло. Представник позивача в судовому засіданні вимоги їх підприємства підтримала, просить позов задовольнити, а також стягнути з відповідачки документально підтверджені судові витрати. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.67, ч.І ст.68, ст.17 9 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інтгї послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими з установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщенням жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абзацу 2 п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (в редакції постанови від 24 січня її Ге року №45) власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З пояснень представника позивача й поданих ЖКП "Промислсне" з якості письмових доказів витягу з особового рахунку №01671, відкритого у підприємстві на ім'я [PERSON], та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач, як власник квартири 921 в будинку №11 на вул. Князя Романа в м. Рівне, є споживачем житлово-комунальних послуг, котрі надаються їй житлово-комунальним підприємством "Промислове". Заборгованість відповідачки перед позивачем за вказані послуги станом на 01.07.2010 р. становить 1555 грн. 67 коп. Оскільки [PERSON] порушила право ЖКП "Промислове" на своєчасну оплату вартості наданих їй підприємством житлово-комунальних послуг, це право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки вищевказаної суми заборгованості. Позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати в розмірі ЗО грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тому ці витрати підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому, мотивуючи тим, що він добровільно приймати участь в утриманні дитини не бажає, просидь стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частину його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дня подачі позову. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи без її присутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов визнав. Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії І-ЖД №212715(а.с.4) [PERSON] ([INFO]) батьком приходиться [PERSON], а матір'ю приходиться [PERSON] [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] Ст.180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з ч.З ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син. Враховуючи, що у платника аліментів відсутні інші діти, непрацездатні батьки, дружина, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 03.09.2002вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейне життя у них склалось невдало, в червні 2010 року вони припинили подружні відносини, сім'я існує формально. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач добровільно не надає, тому вона змушена з данним позовом звернутись до суду. Просить стягнути аліменти в її користь в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про те, що справу просить розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до стст.81 ч.З п.4, 88 ч.З ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 03.09.2002 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в неї з відповідачем не склалось внаслідок різних характерів і поглядів на життя та неможливістю подолання матеріальних труднощів, що приводить до частих сварок в сім'ї. Відповідач не цікавиться проблемами сім'ї, не відчуває обов'язку перед сім'єю, матеріально сім'ю не підтримує. З червня 2010 року вони проживають в одному будинку як сусіди. Примирення між ними виключається, оскільки сім'я існує формально. Всі спроби вплинути на поведінку відповідача, зберегти сім'ю виявились марними. Далі терпіти такі умови сімейного життя вона не має ні сил, ні бажання. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки примирення між ними виключається, подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про те, що справу просить розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає і просить шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 8 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 02.09.1997 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. З січня 2010 року вони остаточно припинили спільне проживання, оскільки сімейне життя у них склалось невдало. З того часу відповідач добровільно свого батьківського обов'язку по утриманню дітей не виконує, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Так як у відповідача немає постійного місця роботи та сталого заробітку, просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 600 грн. (по 300 грн. на кожну дитину) щомісячно до повноліття дітей. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про те, що справу просить розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до стст.81 ч.З п.4, 88 ч.З ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави 2 судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її чоловік [PERSON] з 1987 року по 31.03.2005 працював та був членом КП "Пашутинці сільськогосподарські" с.Пашутинці Красилівського району. Будучи членом КП "Пашутинці сільськогосподарські", він набув право на земельну частку (пай) та був включений до списків для отримання Державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай), отримати який не встиг так, як 28.07.2005 помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) розміром 5,5 умовних кадастрових гектарів. Однак спадщину вона оформити не може, оскільки Державний акт на спадкову земельну частку (пай) відсутній. Отримати правовстановлюючий документ (державний акт) вона не може у зв'язку зі смертю власника, а тому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на вищезазначену земельну частку (пай) розміром 5,5 умовних кадастрових гектарів вартістю 40229,34 грн. із земель резервного фонду по Веселівській сільській раді та зобов'язати Красилівську району державну адміністрацію видати їй Державний акт на право приватної власності на землю у порядку спадкування після смерті [PERSON]. У судовому засіданні позивач ці вимоги частково підтримала, частково змінила їх, заявивши клопотання про виділення земельної частки (паю) не Із земель резервного фонду, а з розпайованих земель КП "Пашутинці сільськогосподарські". Представник Веселівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про те, що з позовом згідний, просить справу розглядати в його відсутності. Представник Красилівської районної державної адміністрації позов визнав. Позивач та представник Красилівської РДА щодо розгляду справи у відсутність представника Веселівської сільської ради не заперечили. 2 Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що [PERSON] являється споживачем електричної енергії, яку їй постачає ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ. 21 серпня 2009 року між сторонами укладений договір на користування електричною енергією № 0902196. З 12 грудня 2009 року по 27 квітня 2010 року відповідачка не проводила розрахунки за спожиту електричну енергію. За вказаний період споживачка має заборгованість перед ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ на суму 155,05 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 155,05 грн., та судові витрати в сумі 81,00 грн. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідачка позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до договору на користування електричною енергією від 21 серпня 2009 року, укладеного між ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ та [PERSON], ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ зобовязується постачати електричну енергію за регульованим тарифом згідно умов договору, а [PERSON] здійснює оплату за використану електричну енергію. В судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобовязання по кредитному договору виконує , а саме постачає відповідачу електричну енергію. Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію, [PERSON] у період з 12.12.2009 року по 27.04.2010 року має заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 155,05 грн. До теперішнього часу відповідачка суму заборгованості не погасила, тому дана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому державне мито в сумі 51,00грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30,00грн., які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви підлягають стягненню з відповідачки на користь на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що [PERSON] являється споживачем електричної енергії, яку їй постачає ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ. 28 грудня 2009 року між сторонами укладений договір на користування електричною енергією № 0904142. З 13 грудня 2009 року по 12 травня 2010 року відповідач не проводив розрахунки за спожиту електричну енергію. За вказаний період споживач має заборгованість перед ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ на суму 181,44 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 181,44 грн., та судові витрати в сумі 81,00 грн. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до договору на користування електричною енергією від 28 грудня 2009 року, укладеного між ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ та [PERSON], ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ зобовязується постачати електричну енергію за регульованим тарифом згідно умов договору, а [PERSON] здійснює оплату за використану електричну енергію. В судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобовязання по кредитному договору виконує , а саме постачає відповідачу електричну енергію. Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію, [PERSON] у період з 13.12.2009 року по 12 .05.2010 року має заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 181,44 грн. До теперішнього часу відповідач суму заборгованості не погасив, тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому державне мито в сумі 51,00грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30,00грн., які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача, просила суд визнати дійсним укладений між сторонами 30 січня 1998 року договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що свої зобовязання за договором сторони виконали в повному обсязі. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись, причин неявки суду не повідомили. Зважаючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, і немає потреби в особистих поясненнях учасників процесу які не зявились, суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність, в порядку заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 січня 1998 року на біржі нерухомості «Едвайс-консульт» в м. Миколаєві між [PERSON], від імені якої діяв [PERSON] та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], був укладений договір за реєстровим № 409 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], раніше належної відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1994 року, зареєстрованого в МБТІ в реєстрі № 16256 від 28.07.1994 року. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, позивач передала відповідачу грошову суму - 11 200 грн., а відповідач передала позивачу вказану квартиру у власність. В подальшому сторони, які виконали угоду, ухилились від її нотаріального посвідчення. До цього часу договір ніким не оспорений. Згідно свідоцтва про шлюб від 03.10.2009 року позивач змінила прізвище з «Щербина» на «Іванова». Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української PCP за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов - задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачено при подачі позову. На підставі частини 2 статті 47 ЦК Української PCP, і

Outcome: approved