Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

24.03.2009 року ВАТ АБ «Укргазбанк», в особі Харківської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», в особі Харківської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором кредиту в розмірі 19809,39 доларів США та 3488,66 грн. В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру № 14, що знаходиться у будинку № 62-В по проспекту Перемоги в м. Харкові, що належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Виселити відповідачів з зазначеної квартири та зобов'язати СГІРФО Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В процесі розгляду справи позивач уточнював позовні вимоги, в частині зменшення суми позову з підстав часткової сплати відповідачем суми заборгованості, просив стягнути на його користь з відповідачів суму заборгованості в розмірі 18243,26 доларів США та 9418,79 грн., кінцево уточнивши суму заборгованості, станом на лютий 2010 року в розмірі 15747,73 доларів США та 12604,05 грн. В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру № 14, що знаходиться у будинку № 62-В по проспекту Перемоги в м. Харкові, що належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Виселити відповідачів з зазначеної квартири зобов'язати СГІРФО Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, зняти відповідачів з реєстраційного обліку. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.10.2006 року між АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», в особі Харківської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір №38, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 25000 доларів США на споживчі потреби. [PERSON] зобовязався повертати суму кредиту, здійснювати щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця внесок в розмірі 298,00 доларів США. Відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору, [PERSON] зобовязався щомісячно, один раз не місяць не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,9% річних. В разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки 12,9%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню в розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Свої зобовязання позивач виконав цілком в обумовлений у договорі термін. [PERSON] взяті зобовязання виконував нерегулярно, в результаті чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 15.02.2010 року становить 15747,73 доларів США та 12604,05 грн., що складається з поточної заборгованості по процентах в розмірі 2593,00 доларів США, поточної заборгованості по кредиту в розмірі 13080,00 доларів США, простроченої заборгованості по процентам в розмірі 74,73 доларів США, нарахованої пені за прострочення погашення кредиту та процентів в розмірі 12604,05 грн. В якості забезпечення зобов'язань відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором, 24.10.2006 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 51,8 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 7357477, що належить на праві власності відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням від 05.08.1993 року за №13180. Відповідно до умов договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, у випадку, якщо в час настання строку виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, вони не будуть виконані. Іпотекодержатель може реалізувати майно третім особам на підставі договору купівлі-продажу для погашення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку з тим, що відповідачі своїх зобов'язань за кредитним договором не виконали, заборгованість та проценти не повернули, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. На судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреностей, підтримали позовні вимоги позивача, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, під час участі в судовому процесі, позовні вимоги визнали, та неодноразово просили розгляд справи перенести на тій підставі, що бажають вирішити питання щодо виконання прийнятих на себе зобов'язань за умовами кредитного договору. 05.10.2010 року відповідачі на судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими зворотними повідомленнями про отримання судових повісток. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, на судове засідання не з'явилася, надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки відповідачем погашено заборгованість у сумі 500,00 (пятсот) доларів США, що на її думку, є підставою для уточнення позивачем розміру позовних вимог. Оскільки відповідачами неодноразово безпідставно відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до ст. 191 ЦПК України відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідачів та представника відповідача [PERSON] [PERSON] Представник третьої особи СГІРФО Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, на судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якому просить справу розглядати у відсутність представника, рішення ухвалити на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 24.10.2006 року між АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір №38, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 25000 доларів США на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення до 23.10.2013 року. Відповідач [PERSON] зобовязався повертати суму кредиту, здійснювати щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця внесок в розмірі 298,00 доларів США. Відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору, [PERSON] зобовязався щомісячно, один раз не місяць не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,9% річних. В разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки 12,9%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню в розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Свої зобовязання позивач виконав цілком в обумовлений у договорі термін. [PERSON] взяті зобовязання виконував нерегулярно, в результаті чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 15.02.2010 року становить 15747,73 доларів США та 12604,05 грн., що складається з поточної заборгованості по процентах в розмірі 2593,00 доларів США, поточної заборгованості по кредиту в розмірі 13080,00 доларів США, простроченої заборгованості по процентам в розмірі 74,73 доларів США, нарахованої пені за прострочення погашення кредиту та процентів в розмірі 12604,05 грн. В якості забезпечення зобов'язань відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором, 24.10.2006 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 51,8 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 7357477, що належить на праві власності відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням від 05.08.1993 року за №13180. Відповідно до умов договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, у випадку, якщо в час настання строку виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, вони не будуть виконані. Іпотекодержатель може реалізувати майно третім особам на підставі договору купівлі-продажу для погашення заборгованості за кредитним договором. На відчуження предмету іпотеки накладено заборону, що підтверджено відповідним написом на договорі іпотеки від 24.10.2006 року, вчиненим нотаріусом за реєстровим №1269. Договір іпотеки зареєстровано у Державному реєстрі іпотек, що підтверджено Витягом №10883359 від 15.01.2006 року. Пунктом 3.2.8 Кредитного договору передбачено, що в разі невиконання Позичальником зобовязань передбачених дійсним договором, відшкодування заборгованості за дійсним договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно договору про іпотеку, який укладено між банком та позичальником. Згідно приписів пунктів 3.1.5., 3.1.6 Договору іпотеки визначено, що «Іпотекодержатель»/Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочок Позичальником сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту, або порушення інших умов кредитного договору. За рахунок коштів, виручених від реалізації предмету іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд, переважно перед іншими кредиторами. На письмову вимогу позивача повернути кредит, відповідачі не відреагували. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З вимог ч.2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до вимог з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимога позивача про виселення відповідача з квартири, що є предметом договору іпотеки, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Приймаючи до уваги, що договором іпотеки від 24.10.2006 року не передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання, відповідачі підлягають виселенню, суд вважає, що вимога про виселення відповідачів з квартири, яка є предметом іпотеки та зняття всіх зареєстрованих осіб з реєстрації, є передвчасною. Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Представником відповідача надано платіжне доручення № 148_3 від 05.10.2010 року, яке свідчить про часткову сплату відповідачем [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 500 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 3954,95 грн. Тобто, загальна сума заборгованості відповідача, станом на день ухвалення рішення, має бути зменшена на суму, сплачену відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем, станом на 05.10.2010 року становить 15747,73 доларів США та пеня в розмірі 8649,10 грн. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином суд вважає, що відповідачі не виконали зобовязання і не сплатили своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача зазначеної суми заборгованості та звернення стягнення на двокімнатну квартиру, що належить відповідачам на праві власності, шляхом її продажу позивачем, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором . На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial