Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітнього сина, [PERSON], народженого 15 серпня 2001 року. Починаючи з 2005 року відповідач проживає окремо від сина, проте обовязки по його утримаю не виконує. З урахуванням працездатності відповідача, відсутності в нього інших осіб які би підлягали утриманню, за умов відсутності у нього постійної роботи, просила стягнути з нього щомісячно аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гр. В судовому засіданні представниця позивачки позов підтримала та у своєму поясненні послалася на те, що мати неповнолітнього [PERSON], тобто її донька, разом із останнім її онуком, проживають разом у її господарстві, окремо від відповідача. За час окремого проживання сторін, відповідач не надав на утримання ніяких коштів та вирішити це питання між ними у добровільному порядку не представилося можливим. Через скрутне фінансове становище позивачка виїхала за кордон, проте і коштів яких вона заробляє не достатньо для утримання дитини. Розмір аліментів визначений у сумі 350 грн. на сьогоднішній день фактично також є за малим для утримання дитини, однак нехай відповідач сплатить хоча би цих коштів. Відповідач проти сплати позивачці аліментів на утримання сина не заперечував, проте за відсутності роботи та хворобливого стану не в змозі на теперішній час сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. і згоден сплачувати аліменти в розмірі 100 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. Сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі до 26 серпня 2005 року. Від спільного шлюбу у них 15 серпня 2001 року народився син [PERSON]. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, неповнолітній [PERSON] проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд знаходить встановленим, що відповідач будучи батьком неповнолітнього [PERSON] та проживаючи окремо від нього, обовязки по його утриманню добровільно не виконує, в звязку з чим з нього повинно бути стягнуто аліменти на утримання сина на користь позивачки. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, аналіз зазначених норм закону зводиться до того, що утримання дитини по досягнення нею повноліття є обовязком батьків. Незадовільний стан здоровя батька, як платника аліментів, має враховуватися судом при визначені розміру аліментів, однак це не звільняє особу від сплати аліментів. Оскільки, на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те, що відповідач працює, то з нього повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та відповідача. Зокрема, судом прийнято до уваги те, що позивачка сама утримає сина та на час розгляду перебуває за кордом. Відповідач будучі особою працездатного віку ніде не працює, проживає разом із батьками та братами та згідно висновку ЛКК №1200 від 1 жовтня 2010 року знаходиться на обліку у окуліста. За вищенаведених обставинах, з урахуванням вимог ст. 1 Закону України Про встановлення прожиткового та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року відповідно до якого прожитковий мінімум з 1 жовтня 2010 року для дітей віком від 6 до 18 років складає 307 гр., суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 350 гр. є дещо завищеними, та виходячи з припису ст. 1 ЦПК України щодо справедливого вирішення справи, з урахуванням законодавчо встановленого однакого обовязку утримання дітей обома батьками, знаходить за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, а саме, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утриманні сина в розмірі 300 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: partial