Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

02 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на наступне. 29 жовтня 2009 року вона була прийнята на роботу продавцем в магазині №40 ВАТ ТД «Вакула», з якої звільнена з 06 лютого 2010 року на підставі наказу №23-К від 05 лютого 2010 року на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. На момент звільнення в порушення вимог КЗпП України відповідач не видав їй на руки трудову книжку, видав її лише після спливу двох місяців. У звязку із затримкою видачі трудової книжки вважала, що відповідач зобовязаний виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу. Під час розгляду справи позивач [PERSON] уточнила заявлені вимоги, вказавши, що відповідач затримав видачу належної їй трудової книжки на 54 календарні дні, а тому прохала стягнути компенсацію у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку із несвоєчасною видачею трудової книжки в сумі 755 грн. 46 коп.. Позивач [PERSON] та її представник у письмовій заяві (а.с.50), поданій до суду, повідомили про підтримання заявлених вимог у повному обсязі. Відповідач ВАТ ТД «Вакула» в особі свого представника [PERSON] заперечував проти позову, посилаючись на те, що сума компенсації в звязку із несвоєчасною видачею трудової книжки [PERSON] була нарахована позивачу 02 квітня 2010 року в сумі 25 грн. 46 коп. на підставі припису інспектора за результатами первинної перевірки від 30 березня 2010 року. Відповідач прохав відмовити в задоволенні позову, оскільки ВАТ ТД «Вакула» в повному обсязі виконало зобовязання щодо виплати компенсації в звязку із несвоєчасною видачею трудової книжки. Особи, які повинні брати участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.40,41), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.42-43,50).\~ Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Суд, зясувавши позицію сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] з 29 жовтня 2009 року по 06 лютого 2010 року на умовах неповного робочого дня займала посаду продавця продовольчих товарів у крамниці №40 ВАТ ТД «Вакула», розташованій в смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області (а.с.3,25). 06 лютого 2010 року на підставі наказу №23-К від 05 лютого 2010 року [PERSON] на підставі ст.38 КЗпП України звільнена з роботи за власним бажанням (а.с.3). Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести\~\~з ним розрахунок у строки,\~\~зазначені в статті 116 цього Кодексу. \~ Частиною 1 статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.\~Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. \~ Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в\~разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ Згідно із ч.4 ст.235 КЗпП України в\~разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. \~ З матеріалів справи вбачається, що відповідач в день звільнення [PERSON] не видав працівникові трудову книжку за відсутності поважних причин для цього. Зазначена обставина відповідачем не оспорювалась. Крім того, [PERSON] вимушена була оскаржувати вказану бездіяльність відповідача до територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області, що також визнано представником ВАТ ТД «Вакула» (а.с.4,19-22). Трудова книжка [PERSON] отримана 01 квітня 2010 року (а.с.5,6), тобто через 54 календарні дні після її звільнення. Таким чином, сума компенсації в звязку із несвоєчасною видачею трудової книжки становить 755 грн. 46 коп., виходячи з розрахунку: 54 (календарні дні, протягом яких існувала затримка видачі трудової книжки) * 13 грн. 99 коп. (середньоденна заробітна плата [PERSON]М.) (а.с.32) = 755 грн. 46 коп.. Зазначений розрахунок наведений позивачем у позовній заяві, з яким суд погоджується. Між тим, задовольняючи позов частково, судом враховано наступне. Відповідачем на підставі припису інспектора за результатами первинної перевірки від 30 березня 2010 року була нарахована [PERSON] сума компенсації в звязку із несвоєчасною видачею трудової книжки в розмірі 25 грн. 46 коп. (а.с.21-22,25,26). Зазначена сума грошових коштів депоновано для її отримання [PERSON]. Посилаючись на виконання припису інспектора, а відтак й на виконання в повному обсязі зобовязання щодо виплати компенсації в звязку із несвоєчасною видачею трудової книжки, відповідач прохав відмовити в задоволенні позову [PERSON]. Проте суд не може в цілому погодитись з такими вимогами та твердженнями. А ні відповідач у своїх запереченнях проти позову, а ні інспектор у складених актах не навели розрахунок суми компенсації в звязку із несвоєчасною видачею трудової книжки [PERSON] саме в розмірі 25 грн. 46 коп.. Разом з тим, визначена сума вочевидь не узгоджується із вищенаведеним розрахунком суми компенсації за затримку видачі трудової книжки [PERSON], яка тривала 54 календарні дні, а також із приписами ч.4 ст.235 КЗпП України. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача ВАТ ТД «Вакула» компенсації в звязку із несвоєчасною видачею трудової книжки, а саме, за виключенням раніше нарахованої [PERSON] суми компенсації в розмірі 25 грн. 46 коп.. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, а при предявленні позову до суду вона була звільнена від оплати судових витрат, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави 51 грн. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial