Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

В червні 2010р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але проживає окремо. Має неповнолітню доньку [PERSON], 07.06.1997р.н. Відповідач ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої 1000 грн. щомісяця до повноліття дитини. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та вточнила просила з урахуванням постійного місця роботи відповідача стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вказував, що має мінливий дохід тому аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі, але у розмірі 400 грн. 00 коп., що відповідає доходу відповідача на період розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.12.1995р. Мають спільну дитину - [PERSON], 07.06.1997р.н. На час розгляду справи сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою і цілком знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами та не оспорювались сторонами. В провадженні Ленінського районного суду знаходиться справа про розірвання шлюбу між ними. Відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Також, ст.. 9 Конвенції «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989р., ратифікована Постановою Верховної Ради УРСР, зобовязує батьків матеріально, на належному рівні утримувати дитину для повного та гармонійного її розвитку до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Представник відповідача не заперечував проти стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі. Але при розгляді справи судом було встановлено, що відповідач є фізичною особою - підприємцем, даних щодо мінливості доходу суду не надано, а атому у цьому випадку відповідно до ст. 183 СК України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку, яку суд визначає у розмірі 1\\4 частини починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини, що не позбавляє сторін в подальшому звернутися до суду на підставі ст.. 192 СК України, з вимогою про зменшення або збільшення визначеного судом розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на користь [PERSON] у розмірі 37 грн.

Outcome: approved