Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

12.07.2010 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. У позові позивач вказує, що з 21.06.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], 03.04.2009 року, який на теперішній час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Посилається на ст. 84 СК України, вказуючи, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та має право на утримання від чоловіка. Починаючи з дня народження сина відповідач перестав спільно проживати та спілкуватися з позивачем та дитиною, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Через це, шлюбні відносини було припинено та спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу не можливе, спору про поділ майна не має. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та обставини на які посилається. Суду пояснила, що з моменту народження дитини, чоловік утримувати дитину не допомагав, на теперішній час вона отримує лише допомогу на дитину в сумі 130 грн. на місяць. Просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1\\4 частки від його заробітку, та на своє утримання аліменти в в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. Відповідач позовні вимоги у судовому засіданні визнав частково, суду пояснив, що згодний на розірвання шлюбу, на сьогодні він офіційно не працює, інших заробітків також не має, проживає з батьками, які йому матеріально допомагають, зараз перебуває на випробувальному терміні, та за місцем можливого працевлаштування йому обіцяли заробітну плату в розмірі 700 грн., так як це робота охоронця та він згодний сплачувати аліменти в розмірі 50 % від своєї зарплатні загалом на утримання дружини та дитини. Стан здоров'я має задовільний, утриманців не має, з попереднього місця роботи звільнився за власним бажанням. Вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони в справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2008 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], на даний час сторони разом не проживають, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Встановлені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб, про народження дитини, довідкою про слад родини позивача.( а.с.5,6,7). Позивач знаходиться на обліку в Бердянському ГУПСЗН та отримує допомогу по догляду за дитино до трьох років у встановленому законодавством розмірі, що підтверджується довідками № 911 та № 912 від 15.09.2010 р. Бердянського ГУПСЗН (а.с.27). Відповідач офіційно не працевлаштований, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.26). Як вбачається з його пояснень, на теперішній час перебуває на випробувальному терміні з працевлаштування та інших доходів не має. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері (батька) дитини, відповідно до ст. 183 СК України. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей стягуються з дня пред'явлення позову до суду. Статтею 84 СК України встановлено, що дружина з якою, проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач просить розірвати шлюб, відповідач на розірвання шлюбу згодний, за таких обставин, суд вважає необхідним шлюб розірвати. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісячно та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 150 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved