overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство Банк „Біг Енергія (далі в рішенні-банк) 31.05.10 звернулось з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 2522 П від 10.09.2007 (далі-договір), відсотків за користування кредитом та пені на загальну суму 2750,50 грн. та розірвання цього договору. Позивач вказує, що він належним чином виконав зобовязання за договором. У свою чергу, відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе згідно договору зобовязання по своєчасному поверненню кредиту, сплаті процентів та комісійної винагороди. Згідно із договором банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань по договору, якщо боржник несвоєчасно виконує взяті на себе зобовязання, нараховувати пеню і штраф за несвоєчасно повернення коштів. Також банк вправі достроково розірвати договір, якщо боржник не виконує договірні зобовязання. На забезпечення виконання зобовязань між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки від 10.09.07. До початку судового розгляду справи від представник позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Також у заяві вказано, що відповідач [PERSON] після звернення банку з відповідним позовом до нього, повністю погасив заборгованість по кредиту, відсоткам та пені. Тому представник позивача підтримує вимоги позову у частині стягнення з відповідачів судових витрат, які понесені банком у звязку із судовим розглядом даної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про закриття провадження у справі у звязку з тим, що він добровільно оплатив існуючу заборгованість перед позивачем по договору. До заяви додані копії квитанцій від 03.08.10 та 17.08.10 про сплату ним боргу на суму 2750 гривень 50 коп. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляли, заперечень проти позову не подали. Через неявку всіх осіб, що беруть участь у справі, судовий розгляд проведено на підставі наявних доказів та без фіксування технічними засобами, у відповідності із ст.169 та ч.2 ст.197 ЦПК. Дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

02.09.2010р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про продовження строку на прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON], який помер 26 березня 2008року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 березня 2008року помер його батько [PERSON]. 29 березня 2009року померла його мати [PERSON]. Він являється єдиним сином у батьків. В звязку з пропуском терміну звернення в нотаріальну контору ним не успадковано після смерті батька земельну ділянку, яка належала йому на праві приватної власності. Його мати також не зверталась в нотаріальну контору з приводу переоформлення земельної ділянки після смерті чоловіка. У звязку з відмовою нотаріальної контори в переоформленні спадщини він змушений звернутись в суд. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Відповідач представник Львівської міської ради в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшла заява, про слухання справи у відсутності представника. Третя особа представник Третя Львівська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшла заява, про слухання справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], оскільки довгий час розшукував вдома оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. Дані обставини стверджуються поясненнями позивача та долученими до справи письмовими доказами. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на те, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивач 02 червня 2010 року звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину в розмірі ? із всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 01.01.2010 року до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування вимог зазначала, що 16 січня 2009 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, в якому в них народилася дитина донька [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, однак з 01 січня 2010 року перестав це робити. В звязку з цим вона змушена звернутися до суду та вважає, що аліменти слід стягувати з відповідача з того часу, коли він припинив надавати кошти на утримання доньки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення такі, як викладено в поданому до суду позові. Додатково зазначила, що з січня 2010 року вона неодноразово усно зверталася до відповідача з вимогою надати кошти на утримання доньки, однак він цього не робив. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі, що вимагає позивач, однак з моменту предявлення позову до суду. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] народилася 07 липня 2005 року. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2010 рік для дітей віком до шести років, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоровя дитини, стан здоровя відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення. В звязку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] щомісячно в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановлено для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час, тобто з 01 січня 2010 року, то суд вважає, що у задоволенні цієї вимоги слід відмовити, оскільки позивач не подала суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.07.2006 року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №66, мотивуючи свої вимоги наступним чином. Вона з 28.07.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який у обох перший. За час шлюбу 17.02.2007 року народилась дочка [PERSON]. За час спільного проживання у шлюбі між ними не було досягнуто взаємопорозуміння стосовно ведення домашнього господарства, тому між ними часто виникали сварки. Після реєстрації шлюбу вони спільно проживали 6 місяців, а потім відповідач покинув сім'ю і в даний час він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. На думку позивачки сім'я носить формальний характер, примирення не відбудеться. У попередньому судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги і від позову не відмовилась. Відповідач позов визнав і на розірвання шлюбу згодний. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони 28 липня 2006 року зареєстрували шлюб, який у обох перший. За час шлюбу у них народилась 17 лютого 2007 року дочка [PERSON]. 01 вересня 2010 року Після укладення шлюбу сторониспільно прожили 6 місяців, а потім припинили спільне проживання і подружні стосунки, оскільки між ними під час спільного проживання не було взаємопорозуміння, різні погляди на ведення домашнього господарства, тому між ними часто виникали сварки. В даний час відповідач проживає окремо від сім'ї, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, тобто має фактично другу сім'ю. Сторони на розірвання шлюбу згодні, оскільки вважають, що примирення не відбудеться , а подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Враховуючи вище викладене, а також те, що,визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що є достатні дані та підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 01 квітня 2010 року вони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Гусятинського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №14 Одруження з відповідачем виявилося невдалим, стосунки давно погіршилися, припинилися сімейні відносини, втратилися спільні інтереси. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Спроб примирення не було. Від даного шлюбу дітей не має. Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи. - Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази суд встановив слідуючі факти Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.04.2010 року, що стверджується свідоцтво' про шлюб серії І-ИД №065855 від 01.04.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стан Гусятинського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий зате за № 14. Від даного шлюбу дітей не має Сторони миритись не бажають. В даному випадку має місце припинення спільного життя подружжя. Подальше спільне проживання сторін стало неможливе і збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Отже, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, та інші обставини жит гя подружжя, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] 01.1 1.2002 року народження у розмірі І\\4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. З відповідачем позивачка розлучена, [PERSON] 1.Я. в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки надавати не хоче. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить стягувати аліменти у розмірі 1\\4 частки з усіх відів його заробітку (доходу) на [PERSON] 01.1 1.2002 року народження відповідно копії свідоцтва про народження серії 1-ИД № 102968 від 13.11.2002 . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив такі факти та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Із копії свідоцтва про народження серії 1-ИД № 102968, виданого 13.02.2002 року Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області видно, що батьками [PERSON] Ігорівни , [INFO], являються [PERSON] та [PERSON] Ярославівна (а.с.5). Відповідач [PERSON] працює молодшим інспектором у Копнчинецькій ВК-1 12 Гусятинського району Тернопільської області та його середньомісячний дохід становить 1569,28 гри., шо- стверджується довідкою №3282 від 09.08.2010 року, виданою Копичинецької ВК-1 12 (а.с.8) Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок утримувати малолітню дитину, то є підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача аліменти у розмірі 1\\4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) з дня подачі заяви. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

У червні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 26.12.1987 року між нею та відповідачем у Полтавському міському Палаці шлюбів був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку Альону, [INFO]. Неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають. В звязку з тим, що стосунки між ними погіршились внаслідок несумісності характерів та подружньої зради з боку чоловіка, вони припинили шлюбні стосунки та з початку червня 2010 року проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки їх сімя розпалась остаточно, тому просила задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, направив суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність. Суд, приймаючи до уваги те, що в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.1987 року між сторонами у Полтавському міському Палаці шлюбів був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку, неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Несумісні характери, відсутність взаєморозуміння та подружня зрада з боку чоловіка фактично призвели до розпаду сімї. Сімейні та шлюбні стосунки між сторонами припинені на початку червня 2010 року. Спір щодо розподілу майна відсутній. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сімя [PERSON] розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, а також приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між подружжям - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2010 року задоволено позов Прокурора Магдалинівського району в інтересах Поливанівської сільської Ради та стягнуто з відповідачки 3 194 грн. 18 коп. та судові витрати. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свої заперечення проти рішення тим, що судом при ухваленні рішення не в повному обсязі встановлено всі обставини по справі, які мають істотне значення для її вирішення. Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд першої інстанції задовольнив позов посилаючись на ст. 1166 ЦК України, як на загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, так і на ст. 127 КЗпП України, як повернення сум зайво сплачених внаслідок лічильних помилок. З таким висновком суду погодитись неможна, так як він не відповідає обставинам справи. Суд неправильно застосував норми матеріального права. У звязку з цим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення відповідно до п.п. З, 4 ст. 309 ЦДК України. Із матеріалів справи вбачається, що при проведені планової ревізії Поливанівської сільської Ради було встановлено, що розмір посадового окладу відповідачки, з урахуванням кваліфікаційної категорії, бул визначено помилково. Внаслідок допущеного порушення з боку посадових осі Поливанівської сільської Ради, відповідачці нараховано заробітну плату зі завищеним посадовим окладом. Посилання в позовній заяв і в рішенні суду першої інстанції на ст. 1166 ЦК України як на підставу позову, неможна визнати обґрунтованим, оскільки спірні правовідносини виникли виходячи з трудових прав відповідачки, а не з позадоговірних обовязків, що виникли внаслідок спричинення шкоди. Неможна визнати обґрунтованим рішення суду про стягнення з відповідачки суми, у відповідність до ст. 127 КЗпП України, як зайво сплаченої внаслідок лічильних помилок. Сплачена [PERSON] заробітна плата не є лічильною помилкою, посадовий оклад відповідачки встановлений посадовими особами сільської Ради, як вбачається з акту КРУ від ЗО жовтня с 2009 року, у звязку з недосконалим знанням чинного законодавства (а.с. 6). За таких обставин, підстав для стягнення з [PERSON] зайво_ нарахованої заробітної плати відповідно до заявленого позову суд апеляційної інстанції не вбачає. Тому в позові до неї слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 26 жовтня 2009 року, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на яку він має право, як спадкоємець за заповітом, проте він вчасно не звернувся в нотаріальні органи для прийняття спадщини, оскільки вважав, що свідоцтво про право на спадщину зможе отримати в будь-який час після спливу шести місяців після смерті спадкодавця, так як є єдиним спадкоємцем на все майно померлої, володів правовстановлюючими документами та вступив у спадщину шляхом фактичного розпорядження спадковим майном. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився , від нього надійшла заява, в якій він просить суд справу розглядати без його участі, з позовом згоден. В судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2009 року померла [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована в [INFO], одна (а.с. 5,7 ) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку (пай) площею 3,25 га розташовану на території Славгородської сільської ради та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8), а також іншого спадкового майна. Позивач є спадкоємцем на майно померлої за заповітом (а.с.6), тому він звернувся до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, але йому було відмовлено, так як ним пропущено строки для подання заяви про прийняття спадщини, передбачені ст.1270 ЦК України. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивач пояснив суду, що він дійсно не звернувся своєчасно в нотаріальну контору для одержання свідоцтва про право на спадщину. Це сталося у звязку з його необізнаністю в спадковому законодавстві, так як він вважав, що оскільки [PERSON] за життя розпорядилася спадковим майном, склавши заповіт на його імя на все належне їй майно то звернутися до нотаріальної контори він зможе лише після спливу шести місяців після смерті спадкодавця, крім того він володів правовстановлюючими документами на спадкове майно, тому вважав, що вступив у володіння спадковим майном шляхом фактичного ним розпорядження і не звертався до нотаріальної контори раніше. Те, що заяви про вступ до спадщини та відмови від неї, після померлої [PERSON] не подавалися підтверджується довідкою Краснопільської РДНК та Витягом зі Спадкового реєстру (а.с.22-26). Згідно вимог ст.1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, суд може визначити додатковий час, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, якщо строк прийняття спадщини пропущено з поважних причин. В судовому засіданні було підтверджено, що позивач дійсно пропустив встановлений строк з поважних причин, що дає суду підстави для винесення рішення про задоволення позову позивача. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-31 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої вимоги вона мотивує тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, що негативно вплинуло на подружні стосунки та призвело до припинення шлюбних відносин, а тому за таких обставин сім'я сторін існує формально. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами погодився. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 червня 2007 року виконкомом Запсільської сільської ради, Краснопільського району Сумської області, актовий запис №03 (а.с.5). На даний час сімейне життя між сторонами не склалося, сторони проживають окремо, причиною розірвання сімейних стосунків є те, що вони мають різні погляди на життя та вирішення важливих питань сімї і побуту, що негативно вплинуло на подружні стосунки та зрештою призвело до розпаду сімї. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, проте розірвати шлюб в органах ЗАГС позивачка не має можливості, оскільки відповідач не зявився для написання спільної заяви, що стало причиною звернення до суду. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб підлягає розірванню. Тому,

Outcome: approved