Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-11 00:00:00

14.07.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до з дповідачки [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], про визнання останніх такими, що втратили право користування квартирою № 49 в будинку № 14 по вул. Будівельників у м. Вознесенську Миколаївської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 03.04.2003 року йому був виданий ордер на право зайняття вищевказаної квартири, в яку останній вселився разом зі своєю сім'єю: колишньою дружиною [PERSON] (до укладення шлюбу - [PERSON]) М.Я. та неповнолітнім сином - [PERSON], [INFO]. 16.08.2006 року шлюб між сторонами розірвано, але ще до реєстрації розірвання шлюбу відповідачка разом з сином добровільно залишили квартиру [ADDRESS] в листопаді 2005 року, виїхавши на постійне місце проживання за адресою: [INFO], де відповідачка створила нову сім'ю. Оскільки, протягом тривалого часу позивачка разом з сином в квартирі не проживають без поважних причин, втратили з нею зв'язок, речі, належні вказаним особам в квартирі відсутні, проте, здійснити реєстрацію за новим місцем проживання відповідачка не бажає, зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник, посилаючись на норми ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначали, що відповідачка разом з неповнолітньою дитиною переїхала на інше постійне місце проживання та не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, створюючи своїм фактом реєстрації для позивача проблеми матеріального характеру, оскільки останній зобов'язаний здійснювати оплату комунальних послуг відповідно до кількості осіб, зареєстрованих за вказаною адресою. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача [PERSON] 1.1., оскільки іншого житла вона не має та була змушена залишити спірну квартиру разом з сином через те, що з відповідачем склалися неприязні стосунки та постійно виникали конфлікти. З зазначених підстав вона також була в подальшому позбавлена можливості користуватися вказаною квартирою. Крім того, позивач змінив замки на вхідних дверях квартири, а ключі від нових відповідачці не надав. Разом з тим, остання вважала, що вона та її син не втратили право на користування обумовленою квартирою, так як дане житлове приміщення було надано для проживання сім'ї, членами якої були вона з сином. Представник третьої особи без самостійних вимог - комунального підприємства «Єдність» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] 1.1., вважаючи, що у відповідачки були поважні причини для не проживання за вищевказаною адресою в силу неприязних стосунків, що склалися з позивачем. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову [PERSON] 1.1., оскільки вирішення спору на користь позивача призведе до порушення прав неповнолітньої дитини. "і-глстаа-.'- третьої особи без самостійних вимог - Вознесенської міської ради Миколаївсьо з судове засіданні не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений налех- » - ~ро причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши показання свідків [PERSON]Ю, [PERSON], дослідивши та оцінив_і» 'зтеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами дока: е = "звідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі перебували в зареєстрованому шлю: ло 16.08.2006 року, що не заперечувалось сторонами та підтверджується свідоцтвом про розірва-^- шлюбу, виданим 16.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському райо- Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. В даному шлюбі у стой- ( народився син [PERSON], [INFO], Відповідно до ордеру на жиле приміщення № 50 КР, виданого 03.04.2003 року виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області [PERSON] 1.1, виділено квартиру № 45 х вул. Будівельників, 14 в м. Вознесенську Миколаївської області, жилою площею 12,0 кв.м., яе складається з однієї кімнати. Як вбачається з даного ордеру квартира надавалась сім'ї, яка складала:: з трьох чоловік: позивача [PERSON] 1.1., його дружини [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]: М.Я. та сина [PERSON] В зазначеній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] 1.1., відповідачка [PERSON] тз неповнолітній [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою КП «Єдність» від 25.06.2010 року. Проте, відповідачка разом з сином за вищевказаною адресою не проживає. Факт непрожива- останніх в спірній квартирі відповідачкою не оспорювався. Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення ггх обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством. Так, відповідно до ст. 71 ЖК України, разі відсутності наймача або членів його сім'ї 6ільое шести місяців без поважних причин, то вони визнаються такими, що втратили право користування жигш приміщенням. Також, наймач або член його сім'ї втрачає право користування жилим приміщенням, я«_с вибуває на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тоц же населеному пункті. Дана підстава передбачена ч.2 ст. 107 ЖК України. Між тим, в судовому засіданні позивач [PERSON] 1.1, просив визнати відповідачку Кондрать-:: М.Я. та неповнолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщення».- і зв'язку з відсутністю їх у квартирі понад 6 місяців без поважних причин, тобто на підставі статті 7' -І України, та внаслідок їх переїзду до іншого житлового приміщення на постійне місце проживання _ передбачено ч.2 ст. 107 ЖК України. Зазначені підстави для визнання особи, що втратила праве користування житловим приміщенням, є самостійними. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року за № 2 «Про де- питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» суд може виз-г особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивали підстави, передбаченої ст. 71 ЖК України або ст. 107 ЖК України. Змінити підставу позову суд вп:ї; тільки за згодою позивача. За такого, враховуючи вищенаведене, виходячи з принципу диспозитивності цивіль-:" судочинства, який передбачений ст. 11 ЦПК України, суд при розгляді цивільної справи не може вий~' г межи заявлених позовних вимог та обрати замість позивача підстави позову, тому підстав задоволення позовних вимог [PERSON] 1.1, суд не вбачає.

Outcome: dismissed