Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Центральна база ресурсного забезпечення МВС України \\далі позивач\\ звернулася до суду із позовом до [PERSON]\\далі відповідач\\ про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу). Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до вироку Макарівського районного суду Київської області від 01 червня 2007 року, відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і йому було призначено покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.Його також було звільнено ,згідно ст.75 КК У країни,від кримінальної відповідальності ,і встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки. Подаши апеляційну скаргу на вирок Макарівського районного суду Київської області,вважаючи його незаконним , Апеляційний суд Київської області ухвалою від 8 серпня 2007 року,залишив його без змін. Будучи незгідним з винесеними рішеннями [PERSON] звернувся з касаційною скаргою ,однак колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України винесла ухвалу віж 31 січня 2008 року про відмову у задоволенні касаційної скарги [PERSON] У квітні 2009 року потерпілий по кримінальній справі [PERSON]звернувся до Дарницького районного суду м.Києва про стягнення з роботодавця а саме Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України ,позивача по справі, матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 29 травня 2009 року позов було задоволено частково і з позивача по даній справі стягнути 5 112 гривень 07 копійок матеріальної шкоди та 50 тисяч гривень моральної шкоди. Розмір відшкодування матеріальних та моральних збитків в цілому складає 55 112 гривень 07 копійок., які позивач повністю відшкодував для потерпілого. Представник позивача в судовому засіданні просить суд стягнути із відповідача в порядку зворотноївимогиі регресу І виплачене відшкодування потерпілому від злочину на загальну суму 55 112 ,07 гривень.Відповідач [PERSON]І.в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково .Не заперечує виплатити середньомісячну заробітну плату в рахунок матеріальної шкоди. Заперечив проти стягнення з нього моральної шкоди. 3»ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.7 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебував і перебуває на сьогоднішній день у трудових відносинах із позивачем по справі на підставі наказів 10 о\\с, 55 о\\с, 57 о\\с.(а.с.40-42) Випискою із вироку Макарівського районного суду Київської області від 1 червня 2007 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України (а.с.7-9) Рішенням Дарницького районного суду від 25 травня 2009 року залишеного в силі Ухвалою Верховного суду України від 24 березня 2010 року із Центральної бази ресурсного забезпечення Міністерства внутрішніх справ,третьої особи [PERSON] стягнуто 5112 гривень 07 копійок матеріальної шкоди та 50 тисяч моральної шкоди (а.с.22,10-11). Відшкодування збитків позивачем підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження та платіжними дорученнями, (а.с.16-17) Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанцій (а.с.20) позивачем при зверненні до суду із даним позовом понесено витрати в розмірі 171,12 грн. на сплату державного мита та витрат з інформаційно-технічного забезпечення, а тому дана сума підлягає стягненню на його користь із відповідача.

Outcome: approved