Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

[PERSON] 20 жовтня 2010 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 2003 року. Шлюб зареєстрований Відділом РАГС Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 471. Від спільного життя з відповідачем вона має сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона шлюбні відносини припинила два роки тому, з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки. Почуття любові та взаємоповаги подружжя втратило один до одного, фактично вони стали чужими людьми. З моменту припинення шлюбних відносин вони проживають окремо. На теперішній час позивачка бажає з відповідачем шлюб розірвати й на примирення не згодна, тому що вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. Суперечки про розподіл майна в неї з відповідачем немає. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка доводи своєї позовної заяви підтримала, підтвердила фактичні обставини справи, і просила суд задовольнити позов. Відповідач проти задоволення позову не заперечував та суду пояснив, що дійсно вважає що шлюб відновити не можливо. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу - Романенко) був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 194009 від 27 вересня 2003 року, актовий запис № 471 (а.с. 4). Укладений шлюб у кожної із сторін є першим, що було підтверджено сторонами в судовому засіданні. Від спільного життя з відповідачем, позивачка має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком (а.с.5). Шлюбні відносини сторони остаточно припинили ще два роки назад тому, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки. Почуття любові та взаємоповаги подружжя втратило один до одного, фактично вони стали чужими людьми. Суперечки про розподіл майна в сторін немає. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сімї позивачки і відповідача неможливе та недоцільне та шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу - Романенко) підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved