Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, посилаючись на те, що з листопада 2001 року сторони проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. За період їх сімейних відносин ними набуте земельну ділянку, загальною площею 0,1506 га, яка складається з земельної ділянки №1 площею 0,1000 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3222410600:01:015:0035 та земельної ділянки №2 площею 0,0506 га, наданої для ведення ОСГ, кадастровий номер 3222410600:01:015:0036, що знаходиться в місті Вишневому по вул. Святоюріївській, 16, право власності на яку зареєстровано за відповідачем, та автомобіль марки Мерседес - спринтер державний реєстраційний номер ВЕ 0818 ЇА, який придбаний в 2007 році за 126250,00 гривень та оформлений на ім'я відповідача. Позивачка запропонувала відповідачу поділити спірну земельну ділянку між ними в натурі, однак відповідач відмовляється це зробити, також не бажає відповідач у добровільному порядку поділити і автомобіль марки Мерседес - спринтер державний реєстраційний номер [NUMBER], придбаний у 2007 році. Позивачка вважає, що автомобіль марки Мерседес - спринтер державний реєстраційний номер [NUMBER], необхідно виділити відповідачу, так як він ним на даний час володіє та користується, а їй грошову компенсацію замість її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль, тобто 63125,00 грн. Земельну ділянку, загальною площею 0,1506 га, яка складається з земельної ділянки №1 площею 0,1000 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки №2 площею 0,0506 га,пропонує поділити в натурі. Виділити їй 1/2 частину даної земельної ділянки, а також відповідачу виділити іншу 1/2 частину земельної ділянки. Просила стягнути з [PERSON] на її користь 63125,00 грн. , в рахунок грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля марки Мерседес - спринтер державний реєстраційний номер ВЕ 0818 І А, та виділити автомобіль в натурі [PERSON]. В ході судових засідань позивачка змінила та зменшила позовні вимоги просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1506 га, яка складається з земельної ділянки №1 площею 0.1000 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3222410600:01:015:0035 та земельної ділянки №2 площею 0,0506 га, наданої для ведення ОСГ, кадастровий номер 3222410600:01:015:0036, що знаходиться в м.Вишневому Києво-Святошинського району Київської області по вул.Святоюріївській, 16. Скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 225243 виданий 17 листопада 2005 року на ім»я [PERSON] Скасувати державну реєстрацію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 225243 виданий 17 листопада 2005 року на ім»я [PERSON] Визнати за нею право власності на ? частину автомобіля марки Мерседес спринтер державний реєстраційний номер [NUMBER]. Стягнути з відповідача на її користь 49 572, 50 грн. в рахунок грошової компенсації ? частини вартості автомобіля марки Мерседес спринтер державний реєстраційний номер [NUMBER] та судові витрати, а відповідачу виділити автомобіль марки Мерседес спринтер державний реєстраційний номер [NUMBER] в натурі. Відповідач [PERSON] звернуся в суд з позовом про визнання договору про встановлення режиму майна чоловіка та жінки, які проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою від 31.03.2006 року недійсним посилаючись на те, що про існування цього договору був дуже здивований, не пам'ятає щоб він підписував даний договір, тому звернувся до нотаріальної кантори в якій була підписана вищенаведена угода, де йому підтвердили існування даної угоди. Також звернувся до [PERSON] з проханням прийти до нотаріальної контори та розірвати дану угоду, в зв'язку з тим, що він після травми на момент підписання договору не усвідомлював своїх дій і взагалі нічого в цей день не пам'ятає і не міг підписати таку угоду, але відповідачка не дала згоду на розірвання оспорюваного договору. Також в позовній заяві зазначає, що 29.10.05 року він отримав дуже значну травму голови,До теперішнього дня він декілька разів на рік проходить психіатричні обстеження та курс лікування , але в кожному висновку лікарів вбачається діагноз залишкового явища перенесеної ЧМТ роботи головного мозку . Також дата підписання відповідного договору співпадає з датою народження позивача, в цей день мабуть було вжито деяку кількість алкоголю, що також могло мати свої наслідки, отже мабуть був в тимчасовому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій та нормально керуватися ними. Крім того: автомобіль, який зазначається в Договорі про встановлення режиму майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою від 31 березня 2006 року на сьогоднішній день проданий без його згоди, хоча позивач також давав кошти на його придбання. Також існує Кредитна угода № 142КМВ від 06.09.2007 року відповідно до якої Петриком було взято кредит на суму 40 000 (сорок тисяч) доларів для будови павільйону в м. Вишневому по вул. Вокзальна, який на даний час побудований на кредитні гроші та додаткові кошти позивача. Позивач виплачує кредит і в теперішній час. Вважає, що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків. Окрім того, у діях сторін була відсутня головна ознака правочину - спрямованість на встановлення припинення або іншу видозміну цивільних правовідносин. Просив визнати Договір про встановлення режиму майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою від 31 березня 2006 року між сторонами недійсним, з моменту його підписання. Ухвалою суду від 24.12.09 року на підставі ст.. 126 ч. 1 ЦПК України справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю та за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору про встановлення режиму майна чоловіка та жінки, які проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою від 31.03.2006 року недійсним, об»єднані в одне провадження. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, та просив відмовити в позові [PERSON] Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову [PERSON] , підтримав позов [PERSON] Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні позову Петрика відмовляє з наступних підстав. Судом встановлено, що з листопада 2001 року сторони проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. За період їх сімейних відносин ними набуто земельну ділянку, загальною площею 0,1506 га, яка складається з земельної ділянки №1 площею 0,1000 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3222410600:01:015:0035 та земельної ділянки №2 площею 0,0506 га, наданої для ведення ОСГ, кадастровий номер 3222410600:01:015:0036, що знаходиться в місті Вишневому Києво-Святошинського району Київської області по вул.Святоюріївській, 16, право власності на яку зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №225243, виданого 17 листопада 2005 року Києво-Святошинською райдержадміністрацією Київської області, згідно з договором купівлі-продажу від 08.08.2005 року, реєстраційний номер 1-1542. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №010532900263. Автомобіль марки Мерседес - спринтер державний реєстраційний номер ВЕ 0818 ЇА, який придбаний сторонами в 2007 році та оформлений на ім'я відповідача. Згідно ч.1 ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Таким чином спірне майно, набуте сторонами за час спільного проживання є спільною сумісною власністю. Згідно статті 70 СК України . У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Факт про те, що сторони з листопада 2001 року проживали однією сім'єю визнано відповідачем у договорі від 31.03.2006 року про встановлення режиму майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, укладеного між ними , також вказаний факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Більше того, рішенням Києво-Святошинського районного суду від 7 липня 2009 року , залишено ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 21.10.09 року, встановлено факт проживання сторін однією сім»єю без щлюбу з листопада 2001 року по листопад 2008 року , також спірний автомобіль визнаний спільною сумісною власністю сторін. У відповідності з ч.2 ст.74 Сімейного кодексу України, на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, тобто глави, яка регулює право спільної сумісної власності подружжя. Частиною 4 ст.89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. В частині 5 цієї статті зазначено, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.1 ст.71 С.К України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Таким чином вищезазначене майно, набуте сторонами за час спільного проживання тому має бути поділене порівну, тобто по 1/2 частині кожному. Автомобіль марки Мерседес - спринтер є неподільним у відповідності з положенням ч.2 ст.183 ЦК України, так як його не можна поділити в натурі без втрати його цільового призначення. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки Згідно ч.2 ст.71 Сімейного кодексу України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Тому автомобіль марки Мерседес - спринтер державний реєстраційний номер [NUMBER], суд виділяє в натурі відповідачу, оскільки він ним на даний час володіє та користується. А позивачки у відповідності із ч.4 ст.71 Сімейного кодексу України, відповідач сплачує грошову компенсацію за 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки Мерседес - спринтер державний реєстраційний номер [NUMBER], її що складає половину його вартості, тобто 49572 гр. 50 коп.. Також визнає за позивачкою право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,1506 га, яка складається з земельної ділянки №1 площею 0,1000 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки №2 площею 0,0506 га, наданої для ведення ОСГ, що знаходиться в місті Вишневому Києво-Святошинського району Київської області по вул.Святоюріївській,16.. Разом з цим суд відмовляє в позові [PERSON] в частині скасування державної реєстрації державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, оскільки відповідно до вимог наказу Держкомзему України від 02.07.03 № 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.03 за № 641/7962, а саме пункту 2.4 достовірність відомостей бланку державного акта на право власності на земельну ділянку засвідчується підписом керівника територіального органу земельних ресурсів з зазначенням прізвища та ініціалів та скріплюється печаткою. Відповідно до ст.56 Закону України «Про землеустрій» розробка документації із землеустрою зі складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, здійснюється на підставі рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність Стосовно скасування державної реєстрації акту на який посилається позивач то Реєстрація державних актів на право власності на земельні ділянки проводиться на підставі наказу № 174 від 02 липня 2003 р. Державного комітету України по земельних ресурсах зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за N 641/7962, яким затверджено «Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель», яким скасування держаної реєстрації не передбачено. Відповідно до затвердженого порядку передбачено тільки внесення змін у випадку встановлення помилок. А тому на підставі вище наведеного вимога щодо скасування державного акту та державної реєстрації його не є обґрунтованою та не підлягає задоволенню. Суд відмовляє в позові [PERSON] про визнання договору про встановлення режиму майна чоловіка та жінки які проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою, оскільки , крім голослівних стверджень представника відповідача про те, що відповідач не усвідомлював значення своїх дій та керувати ними в момент укладення цього договору , ця обставина не підтверджена в судовому засіданні. На підставі ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій або не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, права або інтереси якої порушені. Відповідно до ст. 203 ЦК України - зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №463 від 06.05.2010 року на момент підписання договору про встановлення режиму майна чоловіка та жінки, які проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою від 31.03.2006 року, а саме 31 березня 2006 року [PERSON] мав ознаки наслідків травматичного пошкодження головного мозку ( закрита черепно-мозкова травма в жовтні 2005 року) з церебрастеничним синдромом ( згідно МКБ-10: F 06.6) та за своїм психічним станом на той період часу міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивачки [PERSON]А ., оскільки вони частково відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України. та про не обґрунтованість та не доведеність вимог [PERSON], оскільки вони не відповідають вимогам ст. ст 57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України судові втрати суд покладає на відповідача .

Outcome: partial