Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі договору про довічне утримання (догляду) від 12 вересня 2009 року зареєстрованого в реєстрі за №3-2545 їй належить 27/100 частин квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Після смерті її дядька [PERSON], 19 жовтня 2009 року у вказаній квартирі. В одній кімнаті проживає його колишня дружина [PERSON], яка згідно рішення Уманської міської ради від 29 березня 2002 року має 13,9 кв.м. та їх син [PERSON], який безпідставно, без її дозволу проживає в іншій кімнаті, яка належить позивачу по справі. [PERSON] вказує [PERSON] на те, що він є господарем частки квартири і не хоче виїхати з неї. Звертаючись до сім'ї [PERSON] з проханням вирішити питання мирним шляхом, вони вступили з нею в конфлікт і відмовляються йти на які-небудь поступки, що й стало причиною для звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належною їй частиною квартири або вирішити питання про продаж квартири та поділу грошей чи сплати вартості її частки, яка становить згідно оцінки підприємства «Фавор» 69270 грн. Відповідачі позов не визнали посилаючись на те, що в квартирі проживають [PERSON] та [PERSON] та його цивільна дружина. Одна кімната належить [PERSON], а інша належить [PERSON] та [PERSON] по 27/100 кожному. Перешкод [PERSON] у користуванні її частиною вони не чинять, її частина кімнати порожня, не має речей, ні майна які б належали їй. Тому вважають, що позов є безпідставним і задоволенню не підлягає. Питання відносно того, що б продати квартиру гроші розділити, відповідачі не погоджуються, посилалися на те, що коли будуть у [PERSON] кошти тоді він зможе сплатити їх позивачу. Свідок [PERSON] показала, що в [PERSON] свого житла не має, відповідачі не дають дозволу заходити в квартиру [ADDRESS], в зв'язку з тим, що її донька навчається, тому вона їй виділила одну кімнату для проживання. Свідок [PERSON] показала, що не бачила, щоб відповідачі чинили перешкоди [PERSON] у користуванні її кімнатою, зі слів матері позивача знає, що [PERSON] дали ключі від квартири. Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає по слідуючим підставам. В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2009 року було укладено договір довічного утримання (догляду) між [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] отримувала у властість 27/100 частин квартири [ADDRESS]. 19 жовтня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.10.2009 року серія І-СР №120092. Згідно рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 29 березня 2002 року [PERSON] належить кімната житловою площею 13,9 кв.м., а [PERSON] та [PERSON] належить кімната площею 16,1 кв.м. Згідно технічного паспорта на квартиру №73 в житловому будинку №73 по вулиці Урицького м.Умані [PERSON] належить ідеальна частка 27/100 вказаної квартири. Згідно технічного паспорта на квартиру №73 в житловому будинку №73 по вулиці Урицького м.Умані [PERSON] належить ідеальна частка 23/50 вказаної квартири. Відповідно до розрахункових книжок [PERSON] сплачує кошти за комунальні послуги. Згідно довідки №1714 від 20.09.10р. Уманського відділку ЧООБТІ [PERSON] на праві приватної власності належить Н частини квартири [ADDRESS] 3 м.Умані Черкаської області. Згідно акту №847 від 21.09.2010р. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Згідно звіту українсько-російського підприємства «Фавор» про оцінку квартири, вартість майна складає 223180 грн., розрахункову вартість об'єкта було проведено підходом аналогів продажу та витратним підходам. Ринковою вартістю об'єкта оцінювачем прийнято вартість, розраховану підходом аналогів продажу. Суд вважає, що підстави для задоволення відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed