Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» посилаючись на те, що 13.02.2008 р. між нею і відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит №014(^0010000003349, згідно якого їй було надано кредит грошовими коштами у сумі 40 000,00 грн., з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,0% річних і строком погашення не пізніше 13.02.2013 р. Обовязки за кредитним договором вона виконувала добросовісно, платежі за договором вносила своєчасно і в розмірі, вказаному п.2.4 договору про іпотечний кредит. Під час судового розгляду іншої цивільної справи за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.02.2008 р. їй стало відомо, що відповідач в односторонньому порядку двічі змінив розмір відсоткової ставки за договором про іпотечний кредит з 13.08.2008 р. - з 15% на 25%, а з 01.02.2009 р. - з 25% на 30% річних в звязку з чим і виникла заборгованість за кредитом, відсотками і пенею. Вважаючи, що зміну відсоткової ставки було здійснено відповідачем всупереч умовам договору про іпотечний кредит та вимог чинного законодавства, з урахуванням уточнень позовних вимог позивачка просить суд визнати незаконними дії відповідача по підвищенню відсоткової ставки, визнати правовідносини, які повязані з односторонньою зміною відповідачем відсоткової ставки за договором про іпотечний кредит №ОЫ(30010000003349 від 13.02.2008 р., такими, що не виникли, зобовязати відповідача здійснити перерахунок розрахунків за договором про іпотечний кредит №014СЮСІ0000003349 від 13.02.2008 р. на умовах, що існували до 13.08.2008 р., зобовязати відповідача встановити відсоток за користування кредитними коштами за договором про іпотечний кредит ІМЖС)0СІ0000003349 від 13.02.2008 р. в розмірі 15% річних з 13.08.2008 р. та покласти на відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що зміна відсоткової ставки за кредитом відбулася не внаслідок волевиявлення однієї із сторін, а через збільшення облікової ставки НБУ та зміни курсу долара США до гривні. Ініціювання підвищення відсоткових ставок за кредитами відбулося у відповідності до вимог ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», п.3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою НБУ від 10.05.2005 р. №168, згідно яких відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється письмово протягом семи днів з дати її зміни, що саме і було зроблено з боку відповідача. Крім того, право банку на збільшення відсоткової ставки шляхом надсилання відповідного повідомлення було реалізовано на підставі умов п.8.8 договору про іпотечний кредит в звязку з відмовою Державної Іпотечної Установи укласти договір відступлення права вимоги на умовах Генерального договору про рефінансування та обслуговування іпотечних кредитів №8 від 28 березня 2006 року. Відповідно до ст.58 Конституції України та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Оскільки зміна відсоткової ставки за кредитом відбулася до набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», то цей закон не може регулювати відносини, які виникли до моменту набрання його чинності. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступного. Згідно з ч.ч.1,4,10 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством. У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Законом України від 12.12.2008 р. №661-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності 09 січня 2009 року, внесено зміни в ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», згідно до яких банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. У судовому засіданні встановлено, що 13.02.2008 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» було укладено Договір про іпотечний кредит №ОК()0010000003349, далі - Договір /а.с.7-9 /. Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.3 Договору відповідач зобовязався надати позивачці кредит в сумі 40000,00 грн., а позивачка зобовязалася повернути цей кредит та сплатити відсотки за його користування в розмірі 15% річних, а також інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надавався на поліпшення якості окремої квартири [ADDRESS]. Строк погашення кредиту не пізніше 13.02.2013 р. За умовами п.2.4 Договору позивачка зобовязувалась щомісячно до 13 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання Договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відповідачем відсотки ануїтетними платежами в сумі не менш 955,98 грн. шляхом внесення готівки до каси або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок №29091059087812 відкритий у відповідача. Відповідно до умов п.8.9 Договору сторони домовились, що може бути встановлений новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин: а) порушення позивачкою кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов Договору та/або умов договорів, за якими надано^ забезпечення виконання зобовязань позивачки за Договором; б) погіршення фінансового стану позивачки, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що провадиться відповідачем відповідно до внутрішніх документів на підставі довідки про доходи, тощо, а також даних по виконанню позивачкою кредитної дисципліни, тобто, своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобовязань передбачених умовами Договору; в) здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни грошово-кредитній політиці НБУ, підвищення ставки за кредитами кредиторів України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки більш ніж на 3 відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладання Договору чи останнього перегляду відсоткової ставки. При настанні будь-якої із обставин, передбачених цим пунктом, відповідач може збільшити відсоткову ставку в наступному порядку: відповідач не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє позивача про встановлення нової відсоткової ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позивача, що вказана в Договорі. Такий новий розмір відсоткової ставки починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомлені відповідача до позивача, без укладання сторонами відповідної угоди про внесення змін до Договору. У разі незгоди із встановленою новим розміром відсоткової ставки, позивач у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до початку дії нової ставки зобовязується надати відповідачу на зазначену у Договорі адресу письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. Сторони погодили, що факт неподання такого письмового повідомлення вважається згодою позивача на встановлення відповідачем такого нового розміру відсоткової ставки з дати, що зазначена у повідомлені відповідача. При збільшені відсоткової ставки відповідач протягом 14 календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє позивача, шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення відповідача за адресою позивача, що вказана у Договорі. В такому повідомлені відповідачем зазначається новий розмір відсоткової ставки та дата з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки. Крім того, в п. 8.8 Договору сторони зазначили, що у випадку якщо права відповідача за Договором не будуть відступлені на користь будь-якої третьої особи, відповідач має право змінити розмір відсоткової ставки до розміру, звичайної процентної ставки, що встановлена у відповідача для таких видів кредитів. При цьому застосовується механізм зміни, що вказаний в п.8.9 Договору. 2липня 2008 року відповідач направив на адресу позивачки лист від 26.06.2008 р. № 20.1.3.2/6-7823 яким повідомлялося, що в звязку з відмовою Державної Іпотечної Установи в рефінансуванні (викупі) іпотечних кредитів, виданих у порядку вимог Стандартів ГІУ він вимушений змінити відсоткову ставку за Договором, яка з 13.08.2008 р. буде складатиме 2,09% на місць. Позивачка листом від 14.07.2008 р. повідомила відповідача про незгоду з підвищенням відсоткової ставки. Письмове повідомлення було надане відповідачу не за адресою зазначеною в Договорі. 08 січня 2009 року відповідач направив на адресу позивачки лист від 31.12.2008 р. №б/н яким повідомив, що в звязку зі зміною НБУ з 30.04.2008 р. облікової ставки та зміні курсу долара США до гривні у порівнянні з курсом долара СІЛА до гривні, встановленого НБУ на момент укладання Договору починаючи з 01.02.2008 р. відсоткова ставка за Договором складатиме 30% на рік. 3досліджених в судовому засіданні доказів по справі наданих сторонами вбачається, що відповідач ні в першому, а ні в другому випадку про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом не повідомляв позивача письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни, як того вимагають ч.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Не повідомляв відповідач позивача про зміну відсоткової ставки за кредитом з дати її зміни і в строк, визначений умовами п.8.9 Договору (протягом 14 календарних днів з дати її збільшення). Суд вважає, що зміна відповідачем відсоткової ставки з 13.08.2008 р. була здійснена відповідачем із обставини, про яку сторони Договору не домовлялися. В даному випадку невиконання Державною Іпотечною Установою умов Генерального договору про рефінансування та обслуговування іпотечних кредитів №8 від 28 березня 2006 року не може бути підставою збільшення відсоткової ставки за Договором тому, що позивачка не є стороною цього генерального договору. Крім того, за умовами Договору не виконання ГІУ умов Генерального договору не є обставиною, наставання якої дозволяє відповідачу збільшити відсоткову ставку за кредитом. Також, суд вважає, що зміна відповідачем відсоткової ставки за Договором з 01 лютого 2009 року здійснена під час дії положень ст.55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» щодо заборони банкам в односторонньому порядку змінювати умови кредитних договорів. Твердження представника відповідача, що Закон України від 12.12.2008 р. №661-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» не може регулювати відносини, які виникли до моменту набрання чинності цим законом не заслуговують уваги, так як цей закон набрав чинності до 01.02.2009 р. - до часу, з якого відповідач підвищив відсоткову ставку за кредитом в односторонньому порядку. Таким чином суд робить висновок про те, що зміна відповідачем відсоткової ставки за кредитним договором з 13 серпня 2008 року та з 01 лютого 2009 року є недійсними. Згідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України у цьому разі визнання таких правочинів недійсними не вимагається. Суд відмовляє позивачці в задоволені позовної вимоги про визнання незаконними дій відповідача по підвищенню відсоткової ставки, з підстав не відповідності цього способу захисту визначеного ст.16 Цивільного кодексу України. Таким чином, суд повно і всебічно з»ясував усі обставини справи та дав оцінку усім наявним доказам у справі, які дають підстави для часткового задоволення позовних вимог, а саме, щодо визнання правовідносин, які повязані з односторонньою зміною відповідачем процентної ставки за кредитним договором такими, що не виникли; щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок розрахунків за кредитним договором на умовах, що існували до 13.08.2008 р. та зобовязання відповідача встановити відсоток за користування кредитом в розмірі 15% річних з 13.08.2008 р. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачені та документально підтверджені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. На підставі ч. З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial