Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що його дружина, [PERSON] з 01.09.2008 року по 06.03.2010 року працювала у ФОП [PERSON] на посаді продавця за трудовим договором. 06.03.2010 року дружина померла, тому трудові відносини з нею було припинено. На момент її смерті залишилася не виплачена заробітна плата за лютий та березень місяці 2010 року, компенсація за невикористану відпуску. Загальна сума заборгованості складає 2038 грн. 63 коп. На його звернення до ФОП [PERSON] заборгованість йому у строки передбачені законом не виплатили, тому посилаючись на норми ст. 117 КЗпП України, позивач просить стягнути середній заробіток з відповідача, який станом на 09.07.2010 року складає 2444 грн. 35 коп. Крім того, [PERSON] просить стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що порушення відповідачем його законних прав, привели до моральних страждань, вимагали від нього додаткових зусиль. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю. Моральну шкоду обґрунтовував тим, що у зв'язку з несвоєчасним отриманням заробітної плати, докладав додаткових зусиль в організації свого життя, що ускладнили його стан здоров»я після смерті дружини. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в невиплаті заробітної плати в сумі 221 грн. 77 коп., в решті позову просив відмовити. Щодо вимог пре відшкодування моральної шкоди вважає необґрунтованими. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши представлені докази вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, Моро: К.М. працювала у ФОП [PERSON] продавцем за трудовим договором, про що свідчить запис у трудовій книжці (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть 06.03.2010 року [PERSON] - померла (а.с.З). Згідно листа від 17.06.2010 року Територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області загальна заборгованість нарахованої [PERSON] заробітної плати за лютий - березень 2010 року та компенсації за невикористану відпустку складає 2083 грн. 63 коп. На момент її смерті у добровільному порядку відповідачем не виплачена заробітна плата. Відповідно до положень ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім»ї, а у разі ї: відсутності - входять до складу спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про одруження (а.с.10) є ЧОЛОВІКОЇ [PERSON]. Таким чином, відповідач порушив права позивача на своєчасне отримання сум заробітне плати, які належали його дружині [PERSON] При визначенні суми, що підлягає стягненню, суд враховує, що Відповідно до квитанції від 13.07.2010 року сума заборгованості сплачена в сумі 1816 грн. 86 коп., тому стягненню підлягає частина заробітної плати, яка належала [PERSON], але не була нею отримана за життя в розмірі 221 грн. 77 коп. Одночасно суд вважає, що позовні вимоги про стягнення середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку в сумі 2444 грн. 35 коп. є безпідставними, оскільки норми трудового законодавства, після смерті дружини не поширюються на позивача. Матеріалами справи встановлено, що за життя [PERSON] середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку не нараховувався та не присуджувався. Більше того, сама [PERSON] з такими вимогами до суду не зверталась. За таких обставин ці суми не входять до складу спадщини, оскільки не належали спадкодавцю за життя. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 4 постанови № 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди" вказано на необхідність в позовній заяві зазначати, в чому полягає ця шкода, якими діями чи бездіяльністю вона заподіяна, з яких міркувань визначений розмір моральної шкоди та якими доказами це підтверджено. Позивачем [PERSON] вимоги щодо доведення та обґрунтування моральної шкоди не виконані, не зазначено правові підстави відсутні будь-які докази, що підтверджують як заподіяння самої моральної шкоди, так і її розмір. Тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст. 16, 1227 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 213-215, 218 ЦПК України, суд-

Outcome: partial