overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що відповідач без будь якого дозволу зайняв земельну ділянку площею 7,10 га., яка розташована на території Петровської сільської ради, Петрівського району, кіровоградської області і належить позивачці на праві власності на земельну ділянку згідно державного акту серії Р2 № 471285 який виданий 07.07.2003 року, а тому просить зобовязати відповідача не перешкоджати в користуванні вище зазначеною земельною ділянкою та стягнути з відповідача на свою користь 8.50 гривень за сплату судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 гривень. Позивачка в судове засідання не зявилася але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі і не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся , належним чином , про що свідчить розписка , про одержання судової повістки , причини неявки відповідача суду не відомі. Зі згоди позивача суд , ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач має у власності земельну ділянку площею 7.10 га, яка розташована на території Петровської сільської ради , Петрівського району, Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 471285, який виданий 07.07.2003 року (а.с.6). Починаючи з 2006 року позивач одноосібно господарював на вище зазначеній земельній ділянці . Після збору врожаю в серпні 2009 року позивач мав намір провести відповідні польові роботи та засіяти землю озимою пшеницею, однак у вересні 2009 року без будь-яких підстав та не маючи жодного права на зазначену земельну ділянку ТОВ «Агрофірма Пятихатське» зорала земельну ділянку і через деякий час засіяла її озимою пшеницею. Відповідач на момент самовільного зайняття земельної ділянки і до цього часу не має укладеного з позивачем договору оренди на вище зазначену земельну ділянку. Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Також у відповідності ст. 212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат , понесених за час незаконного користування ними. А тому позов необхідно задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивача 8,50 гривень судового збору, та 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи це тим, що відповідач без будь якого дозволу зайняв земельну ділянку площею 7,06 га., яка розташована на території Петровської сільської ради, Петрівського району, кіровоградської області і належить позивачці на праві власності на земельну ділянку згідно державного акту серії КР № 028286 який виданий 21.09.2005 року, а тому просить зобовязати відповідача не перешкоджати в користуванні вище зазначеною земельною ділянкою та стягнути з відповідача на свою користь 8.50 гривень за сплату судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 гривень. Позивачка в судове засідання не зявилася але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі і не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся , належним чином , про що свідчить розписка , про одержання судової повістки , причини неявки відповідача суду не відомі. Зі згоди позивача суд , ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка має у власності земельну ділянку площею 7.06 га, яка розташована на території Петровської сільської ради , Петрівського району, Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР № 028286, який виданий 21.09.2005 року (а.с.6). Починаючи з 2006 року позивачка одноосібно господарювала на вище зазначеній земельній ділянці . Після збору врожаю в серпні 2009 року позивачка мала намір провести відповідні польові роботи та засіяти землю озимою пшеницею, однак у вересні 2009 року без будь-яких підстав та не маючи жодного права на зазначену земельну ділянку ТОВ «Агрофірма Пятихатське» зорала земельну ділянку і через деякий час засіяла її озимою пшеницею. Відповідач на момент самовільного зайняття земельної ділянки і до цього часу не має укладеного з позивачкою договору оренди на вище зазначену земельну ділянку. Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Також у відповідності ст. 212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат , понесених за час незаконного користування ними. А тому позов необхідно задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивачки 8,50 гривень судового збору, та 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

01.09.2010року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту того, що трудова книжка на імя ([PERSON]) [PERSON] заповнена 23.04.1973 року належить їй. Зміна прізвища з дівочого «Чорна» та «Ковбель», а потім і на «Чмих» була проведена в зв»язку з реєстрацією двох шлюбів. Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із ксерокопії трудової книжки ( а.с. 10-11) на імя ([PERSON]) [PERSON] заповнена 23.04.1973 року видно, що вона була спочатку заповнена на прізвище [PERSON], [INFO], потім в зв»язку з реєстрацією шлюбу, прізвище було змінено на [PERSON]. Із ксерокопій довідок відділу РАЦС Колимського рай управління юстиції Одеської області від 19.09.2007 року ( а.с. 14) та відділу РАЦС Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області від 16.02.2001 року ( а.с. 15) видно, що 22.07.1980 року у виконкомі Загнітківської сільської ради Колимського району одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій присвоєно прізвище після реєстрації [PERSON]. А 29.08.1989 року в Лисогірській сільській раді Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації було присвоєно прізвище [PERSON]. На підставі викладеного суд знаходить що в силу ст. 60 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 п.6, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що надає послуги з опалення та гарячого водопостачання серед інших і буд. 43 /2 по пр. М. Лушпи м. Суми в кв. 93 якого мешкають відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які мають заборгованість за надані послуги в сумі 1540 грн. 83 коп. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму боргу, судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. В письмовій заяві просить слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов визнала. [PERSON], [PERSON] В в судове засідання не зявилися про місце та час розгляду справи повідомлялися. Суд, заслухавши пояснення [PERSON] вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] користуються послугами позивача, мають заборгованість з опалення та гарячого водопостачання в сумі 1540 грн. 83 коп. Відповідно до ст.. ст.. 67, 68 ЖК України, п. п. 18, 20 „ Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.05. № 630, споживач повинен сплачувати за надані послуги не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів ( норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідачі оплату за спожиті послуги не проводили. Наявність заборгованості підтверджується розрахунком суми боргу . Аналізуючи викладене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту: на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Сумитеплоенерго необхідно стягнути з відповідачів в солідарному порядку борг з опалення та гарячого водопостачання в сумі 1540 грн. 83 коп., витрати з ІТЗ -30 грн. Крім того з відповідачів необхідно стягнути на користь держави 51 грн. судового збору в солідарному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що відповідач без будь якого дозволу зайняв земельну ділянку площею 7,05 га., яка розташована на території Петровської сільської ради, Петрівського району, кіровоградської області і належить позивачці на праві власності на земельну ділянку згідно державного акту серії Р2 № 471287 який виданий 07.07.2003 року, а тому просить зобовязати відповідача не перешкоджати в користуванні вище зазначеною земельною ділянкою та стягнути з відповідача на свою користь 8.50 гривень за сплату судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 гривень. Позивачка в судове засідання не зявилася але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі і не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся , належним чином , про що свідчить розписка , про одержання судової повістки , причини неявки відповідача суду не відомі. Зі згоди позивача суд , ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач має у власності земельну ділянку площею 7.05 га, яка розташована на території Петровської сільської ради , Петрівського району, Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 471287, який виданий 07.07.2003 року (а.с.5). Починаючи з 2006 року позивачка одноосібно господарювала на вище зазначеній земельній ділянці. Після збору врожаю в серпні 2009 року позивач мав намір провести відповідні польові роботи та засіяти землю озимою пшеницею, однак у вересні 2009 року без будь-яких підстав та не маючи жодного права на зазначену земельну ділянку ТОВ «Агрофірма Пятихатське» зорала земельну ділянку і через деякий час засіяла її озимою пшеницею. Відповідач на момент самовільного зайняття земельної ділянки і до цього часу не має укладеного з позивачем договору оренди на вище зазначену земельну ділянку. Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Також у відповідності ст. 212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат , понесених за час незаконного користування ними. А тому позов необхідно задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивача 8,50 гривень судового збору, та 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 06 серпня 2004 року. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають біля неї. Причиною розпаду сімї є те, що вона з відповідачем з моменту їхнього спільного проживання не розуміли одне одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникали сварки та скандали. Відповідач часто розпиває спиртні напої, під дією яких вчиняє побутові скандали. З серпня 2009 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]. розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась подала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, однак, не надав суду відомостей про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2004 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Шлюб у сторін перший. Від сумісного життя у них народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та донька, [PERSON], [INFO], що відповідно стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7,8), які проживають біля позивача. Причиною розпаду сімї є те, що сторони з моменту їхнього спільного проживання не розуміли одне одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникали сварки та скандали. Відповідач часто розпиває спиртні напої, під дією яких вчиняє побутові скандали. Як наслідок з серпня 2009 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

02 липня 2009 року позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача та просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] аліменти щомісячно до повноліття дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Вказує, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1994 року до 18 грудня 2008 року, відповідач матеріальної участі в утриманні дітей не приймає, добровільно коштів па утримання дитини відповідач не надає, тому вона вимушена звернутись з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити, вказувала, що діти проживають з нею, тому просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно до повноліття дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справа, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1994 року до 18 грудня 2008 року, мають дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 3,4,6,7,8). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, а крім того згідно ст.ст.79, 81 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

25 березня 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 28 квітня 2007 року з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , з січня 2010 року припинено шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через те, що тривалий час не знаходить з відповідачем порозуміння щодо взаємовідносин, вважає, що збереження шлюбу не можливо та не доцільно. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги , просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ст.. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст.. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 року. Від шлюбу мають сина- Євтушенка [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з матерю. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя , що привело до втрати нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з січня 2010 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно з вимогами ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач довела суду, що остаточно переконана у відсутності перспектив спільного проживання з відповідачем та перебування з ним у шлюбі. З урахуванням фактичних взаємин подружжя , обставин життя подружжя, відсутності взаємної згоди на подальше знаходження у шлюбі , суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливо , тому що буде суперечити їхнім інтересам . За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі 88 будинку 7 по вул. Дерев*янко в м. Харкові та є абонентоми КП «ВТП «Вода», надані послуги водопостачання своєчасно не сплачують у зв*язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.04.2005 р. по 31.01.2007 р. в сумі 286,06 грн. та за період з 01.02.2007 р. по 31.01.2010 р. в сумі 1317,93 грн., всього 1603,99 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду невідомі, про дату та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідачі мешкають квартирі 88 будинку 7 по вул. Дерев*янко в м. Харкові, є абонентоми КП «ВТП «ВОДА», мають заборгованість за послуги водопостачання період з 01.02.2007 р. по 31.01.2010 р. в сумі 1317,93 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до п.З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1У від 24.06.2004р.та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05р. № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послугу. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється протягом трьох років. Позивач звернувся з позовом до суду в лютому 2010 року, тому суд вважає за неможливе задовольнити позовні вимоги КП «ВТП «Вода» та стягнути з відповідачів заборгованість поза строком позовної давності в сумі 272,14 грн., що утворилась за період з 01.12.2004 р. по 31.01.2007 року, тому як позивач не вказав суду причин пропуску строку і суд позбавлений можливості зробити висновок щодо поважності причини його пропуску. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справив сумі ЗО грн.. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що вона з 14.09.2003р. по 09.09.2009р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Остання проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку допомоги для утримання доньки не надає, участі у її вихованні не бере, ухиляється від її утримання. Відповідач офіційно не працює, однак є працездатним. Саме тому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісяця, і до її повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак вказав, що зазначений позивачем розмір аліментів є надто великим. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, суд присуджує кошти на утримання дитини у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 14.09.2003р. по 09.09.2009р. перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 3). В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідач в добровільному порядку допомоги для утримання доньки не надає, участі у її вихованні не бере, ухиляється від її утримання. Малолітня [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача, проживає разом з нею, що підтверджується довідкою Заставнівської міської ради №2295 від 15.07.2010р. (а.с. 7). Жодної державної допомоги на її утримання вона не отримує, що стверджується довідкою №565 від 16.07.2010р., виданою управлінням праці та соціального захисту населення Заставнівської РДА (а.с. 8). Добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не досягнуто. Зі слів відповідача він не зареєстрований в Заставнівському РЦЗ як шукаючий роботу чи безробітний, працює по найму, має мінливий дохід, здоровий за станом здоровя. Таким чином, суд, врахувавши стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі, поклавши судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved