Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення позики. Посилався на те, що 20 квітня 2008 року відповідач по справі [PERSON] взяв у позивача в позику грошові кошти в сумі 110 000 гри.(cто десять тисяч грн). Дана обставина підтверджується договором позики від 20 квітня 2008 року підписаний позикодавцем та позичальником. Даний факт отримання відповідачем у позивача у позику грошових коштів в сумі 110 000 грн. підтверджується також розпискою від 20.04.2008 року. Гроші останній зобов'язався повернути до 10 грудня 2000 року. Однак у визначені строком договором позики та розпискою повернення отриманих грошей, відповідач суми позики не повернув і неповернутою сумою позики залишається по даний час. Позивач неодноразово звертався до відповідача, про повернення боргу, однак до цього часу борг останній не повернув, а з деякого часу почав уникати з позивачем зустрічей, чим взяті на себе зобов'язання не виконав. А тому просив винести рішення яким стягнути з відповідача по справі [PERSON] на його користь 110 000 грн. боргу за договором позики, а також і 100 грн. державного мита та 120 грн. витрат на іформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив його задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Суд заслухавши позивача, відповідача оцінивши докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів вважає позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Факт договору позики доведено по справі як договором позики від 20.04.2010 року, про отримання відповідачем [PERSON] у позивача [PERSON] грошових коштів в сумі 110 000 гри. а також розпискою від 20.04.2008 року про те, що відповідач зобов'язується повернути вказані копии до 20 квітня 2009 року, однак до цього часу борг не повернув. Згідно ст.. 57 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог. Ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленою позивачем письмовим договором позики так і розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів суму позики. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 1100 гри. 00 кой. державною мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved