Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-03 00:00:00

В серпні 2010 року позивачка звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Юкрейн» та просила суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 14\~747, 60 гривень та 120, 00 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Свої вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір на туристичне обслуговування № 26/1 від 31.03.2010 року, відповідно до умов якого третя особа зобов'язалася забезпечити позивачці надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а позивачка зобов'язалася на умовах цього договору прийняти та оплатити ці послуги. До складу туристичних послуг за Договором входить туристична подорож «Київ -Анталія Київ» на дві особи з 22.08.2010 року по 31.08.2010 року з розміщенням у готелі «QUEENS PARK GOYNUK», бронювання та забезпечення Позивача трансфером, страховим полісом, авіаквитками, загальною вартістю 15 131, 00 гривень. Посилається на ту обставину, що третя особа є туристичним агентом Товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Юкрейн» на підставі Договору на реалізацію туристичних послуг № 02572-1 від 07.04.2009 року, відповідно до якого третя особа зобов'язується за дорученням та від імені відповідача за винагороду здійснювати діяльність по реалізації сформованого останнім туристичного продукту і укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами). Зазначає, що на підставі рахунку-фактури № СФт-00149 від 31.03.2010 року позивачка перерахувала відповідачу попередню оплату за туристичні послуги в розмірі 14 747, 60 гривень, а відповідно до заявки № 1085988 позивачці було заброньовано туристичні послуги згідно з умовами договору, про що відповідач надав відповідне підтвердження. Посилається, що починаючи з 08.07.2009 року в засобах масової інформації та мережі Інтернет з'явилася інформація про те, що українські туристи, які замовляли послуги у відповідача, не були розміщені у готелях турецькою компанією SUNSPOT SEYHAT LTD STI, у зв'язку з фінансовими проблемами цієї компанії, остання не виконує свої зобов'язання по прийманню та розміщенню туристів за агентською угодою, укладеною з відповідачем. Згодом, позивача було проінформовано, що з 09.07.2010 року всі подорожі в усіх напрямках відповідачем анульовано. При зверненні позивачки з вимогою повернути кошти в розмірі 14 474, 60 гривень сплачених відповідачі відповідно до рахунку-фактури № СФт-00149 від 31.03.2010 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, обумовлені договором туристичні послуги не надав, кошти за ненадані послуги не повернув, а тому позивачка вимушена звернутися за захистом порушених в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа фізична особа-підприємець [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомила. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір на туристичне обслуговування № 26/1 від 31.03.2010 року, відповідно до умов якого третя особа зобов'язалася забезпечити позивачці надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а позивачка зобов'язалася на умовах цього договору прийняти та оплатити ці послуги (а.с.11-15). До складу туристичних послуг за Договором входить туристична подорож «Київ -Анталія Київ» на дві особи з 22.08.2010 року по 31.08.2010 року з розміщенням у готелі «QUEENS PARK GOYNUK», бронювання та забезпечення Позивача трансфером, страховим полісом, авіаквитками, загальною вартістю 15 131, 00 гривень. У судовому засіданні встановлено, що третя особа є туристичним агентом Товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Юкрейн» на підставі Договору на реалізацію туристичних послуг № 02572-1 від 07.04.2009 року, відповідно до якого третя особа зобов'язується за дорученням та від імені відповідача за винагороду здійснювати діяльність по реалізації сформованого останнім туристичного продукту і укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами) (а.с.6-10). На підставі рахунку-фактури № СФт-00149 від 31.03.2010 року позивачка перерахувала відповідачу попередню оплату за туристичні послуги в розмірі 14 747, 60 гривень, що підтверджується заявою про переказ готівки № 66691000788221270819763 від 09.04.2010 року (а.с.18). Відповідно до заявки № 1085988 позивачці було заброньовано туристичні послуги згідно з умовами договору, про що відповідач надав відповідне підтвердження (а.с.19). З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що починаючи з 08.07.2009 року в засобах масової інформації та мережі Інтернет з'явилася інформація про те, що українські туристи, які замовляли послуги у відповідача, не були розміщені у готелях турецькою компанією SUNSPOT SEYHAT LTD STI, у зв'язку з фінансовими проблемами цієї компанії. Також встановлено, що відповідачем з 09.07.2010 року анулював усі подорожі в усіх напрямках, що підтверджується витягом з інтернет-сайтів (а.с.20). 09.07.2010 року позивачка звернулася до третьої особи з проханням повернути сплачені за договором кошти в розмірі 14\~474, 60 грн., які були перераховані відповідачу на підставі рахунку-фактури № СФт-00149 від 31.03.2010 року (а.с.21-22). Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, обумовлені договором туристичні послуги не надав, кошти за ненадані послуги не повернув, чим завдав позивачці збитків в розмірі 14 747, 60 гривень, які до цього часу не відшкодувано. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Відповідно до ч. 24 зазначеного Закону суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані, зокрема: надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам) іншим особам та довкіллю. Згідно ч. 1 ст. 25 Закону «Про туризм», встановлено, що туристи і екскурсанти мають право, зокрема, на: отримання туристичних послуг, передбачених договором; відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк вії дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Згідно з п. 3.2. Договору у випадку відмови турагента від виконання цього Договору, турист має право на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок розірвання цього Договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста. Відповідно до п. 4.4. Договору зазначено, що у випадку невиконання з вини турагента (туроператора) своїх зобов'язань, передбачених Договором, відповідальність турагента (туроператора) перед туристом за цим Договором обмежується розміром подвійної плати вартості туристичного продукту (туристичних послуг). Згідно до п. 7.5. Договору на реалізацію туристичних послуг № 02572-1 від 07.04.2009 р. зазначено, що у випадку невиконання з вини туроператора своїх зобов'язань, передбачених цим Договором, відповідальність туроператора перед турагентом та (чи) туристом обмежується подвійною вартістю турпродукту. Згідно ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про туризм», субєкт туристичної діяльності, який, порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобовязаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому розмірі. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. В свою чергу п. 22 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону встановлено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває. замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 вищезазначеного Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що відповідачем не було виконано умов Договору на туристичне обслуговування № 26/1 від 31.03.2010 року та не надано позивачці туристичних послуг передбачених його положення, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки сплачені кошти в розмірі 14 747, 60 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню витрати на оплату послуг з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120, 00 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню державне мито у розмірі 147 ,47 гривень.

Outcome: approved