Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

3.09.2008р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні батька з дитиною та визначення місця проживання дитини з батьком під час відсутності матері в Україні. Свої вимоги в основному мотивував тим. що проживав у громадянському шлюбі з [PERSON], є батьком дитини - [PERSON] [INFO]. батьківство встановлював у судовому порядку. Відповідачка чинить йому перешкоди у вихованні і спілкуванні з сином, забороняє відвідувати його, налаштовує сина проти нього, забороняє спілкування дитини з рідними тіткою. бабусею і дідусем, позбавляє можливості матеріально допомагати дитині. Він звертався до органу опіки і піклування Городоцької РДА та постановою №10 від 17.10.2007р. йому визначено дні і години для відвідування сина. Незважаючи на це відповідачка продовжує вчиняти йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, відмовляється від матеріальної допомоги дитині, повертає грошові кошти, які він надсилає для сина, викидає подарунки, повністю позбавляє його можливості спілкуватися з сином. Окрім того, відповідачка сама належним чином не виконує своїх обов»язків по вихованню сина, зловживає спиртним, організовує своє дозвілля, при цьому залишає дитину на самоті. Просить зобов»язати відповідачку не чинити перешкод у спілкуванні і вихованні сина, визначити такі способи його участі у спілкуванні та у вихованні сина, як щоденні побачення, можлиивість спільного відпочинку, визначення місця спілкування з дитиною та заборонити [PERSON] на час відсутності в Україні передавати сина на виховання іншим особам, а визначити місце проживання дитини з ним. В суді позивач підтримав позовні вимоги, покликаючись на мотиви позову пояснив, що відповідачка неналежно виконує свої обов»язки по вихованню сина, вчиняє йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, його відвідуванні, повертає матеріальну допомогу, і зокрема поштові грошові перекази, викидає подарунки, під час відсутності в Україні залишає дитину без догляду, стороннім особам, налаштовує дитину проти нього, просить про задоволення позову в повному об»ємі. Відповідачка [PERSON] в суді позов визнала частково та пояснила, що не чинить відповідачу перешкод у вихованні і спілкуванні з сином, просить при постановленні рішення врахувати думку дитини, надати рівні можливості обом батькам брати участь у вихованні сина та категорично заперечує визначенню її місця проживання, як місця для спілкування та виховання позивача з сином. Представник третьої особи - служби у справах дітей Городоцької РДА в суді висловилася на часткове задоволення позовних вимог позивача, з метою захисту прав та інтересів дитини просить суд при постановленні рішення врахувати думку дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, показання свідків, думку дитини та дослідивши зібрані по справі докази, з»ясувавши інші обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ст.142 СК України діти мають рівні права та обовязки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У положенні ст. 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А згідно з ст.159 СК України , якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усуненням перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з врахуванням віку, стану здоров»я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В суді, поясненнями сторін, оглянутими матеріалами цивільної справи 2-74 2008р. Городоцького районного суду встановлено, що сторони по справі в шлюбі не були,а з рішення Городоцького районного суду від 6.12.2002 року(а.с.7-8), яке набуло законної сили та копії свідоцтва про народження видно, що позивач у справі - [PERSON] є батьком, а відповідачка [PERSON] є матір»ю- Горошка В.О., [INFO] Після припинення спільного проживання сторін малолітній [PERSON] проживає з матірю [PERSON] відповідачкою у справі та знаходиться на її утриманні. Відповідно до постанови №10 опікунської ради Городоцької адміністрації від 17.10.2007року (а.с.6) встановлено позивачу дні для відвідування та спілкування з сином , а саме кожної неділі з 12.00 до 17.00 год.та будь-які два робочі дні тижня з 18.00. до 20.00 год. Але вказану постанову відповідачка не виконує, перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною, що знайшло своє підтвердження в суді. З актів обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.154) вбачається, що у позивача є належні умови для проживання сина. Окрім того, він позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем праці, (а.с. 160-162) Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що вона з поважних причин не надавала позивачу можливості спілкуватися з сином, оскільки нею не надано суду достовірних доказів в підтвердження своїх доводів. З оглянутих в суді відмовних матеріалів Городоцького РВ ГУМВУ У Львівській області № 1598,1779 за листопад , грудень 2007р., видно що сторони конфліктують, спільно не проживають, позивачка чинить перешкоди в спілкуванні та вихованні [PERSON] з сином. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачка безпідставно чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, а тому вимоги позивача в тій частині є обґрунтованими. Враховуючи інтереси не тільки позивача -батька дитини, але і матері- відповідачки [PERSON] та й думку самої дитини [PERSON], суд приходить до висновку про можливість визначити [PERSON], як спосіб участі у вихованні дитини періодичні побачення з сином та з правом забирати його додому ( за місцем свого проживання) кожну середу тижня з 16 до 18 год, у випадку зайнятості [PERSON] в цей день на роботі, в наступний за цим день але за погодженням [PERSON]: кожну другу суботу і кожну четверту неділю місяця відповідно з 14 до 18 год. із 10 до 16 год.; кожного року - другого, восьмого січня з 12 до 15 год, першого травня , 28 червня з 14 до 17 год.;спільного відпочинку під час літніх канікул ( в серпні кожного року -два тижні) при перебуванні [PERSON] у відпустці чи наявності в нього путівки для відпочинку чи оздоровлення. Що стосується позовних вимог визначення місця проживання дитини з батьком під час відсутності матері в Україні суд вважає, що в задоволенні таких слід відмовити, з огляду на вік та інтереси дитини, інші обставини справи і зокрема на рішення апеляційного суду Львівської області від 23.12.2008р. де визначено місце проживання малолітнього [PERSON] 02.02.1997р.н. з матір»ю [PERSON] [ADDRESS]. Конвенція про права дитини, виходячи з рівності прав матері і батька, у пункті 1 ст.9 прогосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в кращих інтересах дитини.

Outcome: dismissed