Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] товариства «Лаванда» про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що 04.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11355575000. Згідно з умовами договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 8000 доларів США до 3 червня 2015 року з відсотковою ставкою за користування кредитом 15% річних зі сплатою платежів згідно графіку погашення кредиту. Згідно п.4.1. договору за порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит, комісії, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Згідно п.4.2 договору та відповідно до вимог ст. 611 Цивільного кодексу України при порушені позичальником вимог п.п.3.4.2. даного договору банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів. Відповідно до п.4.3. договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф (неустойку) у сумі 500 гривень 00 коп. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору було укладено договір поруки від 4 червня 2008 року за № 208870, між банком та поручителем [PERSON] товариством «Лаванда». Відповідно до даного договору поруки СТ «Лаванда» зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед позивачем в повному обсязі, що виникають з договорів, як існуючих так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. На підставі п.1.3. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в кредитному договорі, та на підставі п.2.2. Договору поруки у випадку не виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору банк має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, який є обов'язковим до виконання на 2-й день з моменту не виконання своїх зобов'язань позичальником по кредитному договору. Станом на 25.05.2010 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 4 червня 2008 року за № 11355575000 становить: прострочений основний борг - 62\~627 грн. 30 коп.; прострочені проценти - 17\~483 грн. 81 коп.; пеня - 4\~642 грн. 51 коп. - неустойка - 500 грн. 00 коп., загальна сума заборгованості складає: 85\~253 грн. 63 коп. На адресу позичальника банком було направлено лист вимогу, щодо дострокового повернення кредиту, який залишився без належного реагування. З проханням про реструктуризацію боргу відповідачі до банку не зверталися. Враховуючи, що на сьогоднішній день дані зобов'язання за кредитним договором, позичальником та поручителем належно не виконуються, вони ухиляються від взятих на себе обов'язків по їх виконанню перед ПАТ «УкрСиббанк», просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про що свідчать розписки в матеріалах справи. Про причини своєї неявки відповідачі суд не повідомили, заяви про слухання справи у їх відсутність не надали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 04.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11355575000. Згідно з умовами договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 8 000 доларів США до 3 червня 2015 року за відсотковою ставкою за користування кредитом 15% річних зі сплатою платежів згідно графіку погашення кредиту. Згідно п.4.1. договору за порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит, комісії, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Згідно п.4.2 договору та відповідно до вимог ст. 611 Цивільного кодексу України при порушені позичальником вимог п.п.3.4.2. даного договору банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів. Відповідно до п.4.3. договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф (неустойку) у сумі 500 (п'ятсот) гривень 00 коп. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору було укладено договір поруки від 4 червня 2008 року за № 208870, між банком та поручителем [PERSON] товариством «Лаванда». На підставі п.1.3. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в кредитному договорі та на підставі п.2.2. Договору поруки у випадку не виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору банк має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, який є обов'язковим до виконання на 2-й день з моменту не виконання своїх зобов'язань позичальником по кредитному договору. На адресу позичальника 08.12.2008 року було направлено лист вимогу, щодо дострокового повернення кредиту, який залишився без належного реагування. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності. Позичальником, в порушення своїх зобовязань, не сплачено плату за користування кредитом та заборгованість по кредиту в порядку та на умовах, встановлених кредитним договором. Станом на 25.05.2010 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 4 червня 2008 року за № 11355575000 становить: прострочений основний борг - 62\~627 грн. 30 коп.; прострочені проценти - 17\~483 грн. 81 коп.; пеня - 4\~642 грн. 51 коп. - неустойка - 500 грн. 00 коп., загальна сума заборгованості складає: 85\~253 грн. 63 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Підстав для звільнення відповідачів від сплати штрафних санкцій суд не вбачає. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України їх слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved