Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог просив визнати за ним право власності на 187/200 частин домоволодіння по вул. Переїзній 12 в м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належить будинок з надвірними будівлями по вул. Переїзній 12 в м.Харкові. 25.03.2008 року [PERSON] померла, залишивши на імя позивача заповіт на все своє майно. Проте позивач не зареєстрував право власності на належну йому за заповітом ? частину домоволодіння, так як ним на території цього домоволодіння самочинно збудований житловий будинок літ. Е-2, загальною площею 109.2 кв.м. Новий будинок відповідає будівельним, пожежним і санітарним нормам, не порушує права інших осіб, тому просить визнати за ними право власності на зазначений будинок. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, та просив перерозподілити ідеальні частки, визнавши за ним право власності на 187/200 частин домоволодіння, розташованого по вул. Переїзній 12 в м.Харкові, яке складається з житлового будинку літ «А-1», тамбура літ. «а», житлового будинку літ. «Е-2», прибудови «е», балкону «е1», літньої кухні «Б», тамбуру «б», тамбуру «б1», сараю «В», льоху «Г», вбиральні «Д», огорожі №1, воріт №2 та хвіртки №3, а за [PERSON] визнати право власності на 13/200 частин зазначеного домоволодіння. Представник відповідача Харківської міської ради просив ухвалити рішення згідно з діючим законодавством. Від відповідачки [PERSON] надійшла нотаріально посвідчена заява про розгляд справи без її присутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника Харківської міської ради, дослідивши надані письмові матеріали у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних причин. Встановлено, що будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: місто Харків, вул. Переїзна 12, належав в рівних частках [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.1983 року. Потім частки співвласників були анульовані рішенням суду при вирішенні питання про розірвання договору довічного утримання. Але, враховуючи, що зазначений будинок з надвірними будівлями є спадковим майном, яке сестри отримали після смерті батька в порядку спадкування за законом, виходячи з положень ч.1 ст. 529 ЦК України 1963 року, про те, що спадкоємцями першої черги є діти в рівних частках, суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] є рівними і кожній з них належало по ? частині зазначеного вище будинку з надвірними будівлями. 25.03.2008 року [PERSON] померла та залишила заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON], проте він не отримав свідоцтво про право на спадщину, так як на території домоволодіння наявні самочинні побудови. Відповідно до ч.3 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які неможливо відокремити, зроблені ним своїми коштами зі згоди усіх співвласників, з дотриманням встановленого порядку використання спільного майна. Позивачем за власні кошти самочинно зведений будинок літ. «Е-2» загальною площею 109.2 кв.м., з тамбуром літ. «е» та балконом літ. «е1». Згідно з довідкою, виданою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» вартість самочинно збудованого будинку літ. «Е-2» житловою площею 68.5 кв.м., загальною площею 109.2 кв.м. з тамбуром літ. «е» та балконом літ. «е1» становить 219908.00 грн., що відповідає 87/100 частинам домоволодіння і у разі визнання за [PERSON] права власності на зазначений будинок з тамбуром та балконом, ідеальна частка [PERSON] та [PERSON] зміниться та буде складати 13/100, а частка [PERSON] буде складати 87/100 частин. Відповідно до ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови дотримання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних і інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з технічним висновком ПП «Спецбудпроект-1» про технічний стан самочинно збудованого житлового будинку за адресою: м.Харків, вул. Переїзна 12, технічний стан розташованих за зазначеною адресою будівельних конструкцій є нормальним, забезпечує несучу здатність, достатню для експлуатації обстежуваних приміщень, дефекти та пошкодження відсутні. Таким чином є підстави для визнання за [PERSON] права власності на самочинно збудований будинок літ. «Е-2» житловою площею 68.5 кв.м., загальною площею 109.2 кв.м. з прибудовою літ. «е», площею 5.1 кв.м. та балконом літ. «е1» площею 5.1 кв.м., що відповідає 87/100 частинам. Крім того, за ним слід визнати право власності на ? частину житлового будинку літ «А-1», загальною площею 42.2 кв.м., житловою площею 25.6 кв.м., з тамбуром «а» площею 4.7 кв.м, льохом «Г» площею 8.9 кв.м., літньої кухні «Б», загальною площею 40.3 кв.м. з тамбурами «б» площею 6.3 кв.м і «б1», площею 3.4 кв.м., сараю «В» площею 21.2 кв.м., вбиральні «Д» площею 1.0 кв.м, огорожі №1 площею 22.8 кв.м., воріт №2 площею 12.2 кв.м, хвіртки №3 на підставі заповіту, що відповідає 13/200. А за [PERSON] слід визнати право власності на ? частину житлового будинку літ «А-1», загальною площею 42.2 кв.м., житловою площею 25.6 кв.м., з тамбуром «а» площею 4.7 кв.м, льохом «Г» площею 8.9 кв.м., літньої кухні «Б», загальною площею 40.3 кв.м. з тамбурами «б» площею 6.3 кв.м і «б1», площею 3.4 кв.м., сараю «В» площею 21.2 кв.м., вбиральні «Д» площею 1.0 кв.м, огорожі №1 площею 22.8 кв.м., воріт №2 площею 12.2 кв.м, хвіртки №3, що відповідає 13/200 частинам. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved