Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

У вересня 2010 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в січні 2005 р. між ним та [PERSON] була досягнута домовленість з усіх істотних умов договору купівлі-продажу гаражу № 452, що знаходиться в м. Каховка Херсонської області, кооператив Аеропорт. З часу придбання гаражу позивач постійно користувався гаражем та сплачував членські внески до обслуговуючого кооперативу Аеропорт. Відповідач зобовязався нотаріально посвідчити даний договір, проте, посилаю\-чись на відсутність грошових коштів своє зобовязання не виконав. 04.03.2006 р. [PERSON] помер. Його брат, відповідач по справі, [PERSON], як спадкоємець не заперечує проти визнання права власності на гараж, однак засвідчити договір купівлі-продажу у нотаріуса не може, так як не є його власником. Просив визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу № 452, що знаходиться в кооперативі Аеропорт в м. Каховка, Херсонської області. Визнати за ним право власності на вказаний гараж. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, просив задоволь\-нити їх в повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не звився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що [PERSON], на підставі договору дару\-вання від 25.01.1995 р. належить гараж № 452, що знаходиться в м. Каховці, кооператив Аеропорт (а.с.5-6). Як вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.7) [PERSON] 04.03.2006 р. помер. З 2005 року і по теперішній час позивач щороку сплачує членські внески в кооператив Аеропорт. Заборгованості по внескам немає, що підтверджується довідкою голови ГТ Аеропорт (а.с.8). На підставі ст.657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У відповідності до ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України якщо сторони домо\-вилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 13 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді таких справ суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст.ст. 218 та 220 ЦК України. Оскільки сторони виконали всі необхідні дії для настання правових наслідків, передбачених договором купівлі-продажу нерухомого майна, угода між ними відбулася фактично, суд вважає можливим визнати угоду купівлю-продажу гаража дійсною і визнати за позивачем право власності на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved