Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до управління ПФУ в Томаківському районі, і просить відновити пропущений строк для звернення до суду, зобовязати відповідача нарахувати їй та виплатити у повному обсязі недоотриману, у відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, починаючи з 01 січня 2006 року і по час постановлення рішення, з урахуванням індексу інфляції, що мала місце протягом вказаного періоду. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни. Відповідно ст.1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни є дитиною війни. Позивач зазначає, що відповідно до ст.6 вказаного закону з 01 січня 2006 року їй повинна була виплачуватися щомісячна грошова допомога у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, про що вона дізналася з публікації в газеті „Голос Україна за № 66 (4566) від 11.04.2009 року, у звязку з чим з метою відновлення свого порушеного права, він звернувся із заявою до відповідача з проханням нарахувати і виплатити відповідні кошти за відповідний період, на що йому було відмовлено. Рішенням №6-рп\\2007 Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік, зокрема п. 12 ст. 71, яка призупиняє дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни по виплаті дітям війни 30% надбавки до пенсії. Так само з порушенням Конституції внесено зміни до ст.ст. 5,6 Закону в результаті прийняття Закону „Про Державний бюджет України на 2008 рік внаслідок чого відповідна надбавка також не виплачувалась протягом 2008 року, що підтверджено рішенням Конституційного суду від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008, визнавши неконституційним п. 41 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік. При цьому позивач зазначає, що статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті інших або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з 01 січня 350 гривень; з 01 квітня 359 гривень; з 01 жовтня 336 гривень. Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 01 січня 380 гривень; з 01 квітня 406 гривень; з 01 жовтня 411 гривень. Відповідно до Закону України „Про Державн6ий бюджет України на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 01 січня-470 гривень; з 01 квітня 481 гривня; з 01 липня 482 гривні; з 01 жовтня 498 гривень. Відповідно до ст.54 ЗУ «Про державний бюджет Украни на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили установлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, а з 01 листопада 2009 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до осіб, які втратили працездатність 573 грн. Відповідно до Закону України „Про Державн6ий бюджет України на 2010 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 01 січня- 695 гривень; з 01 квітня 706 гривня; з 01 липня 709 гривні. Позивач надав суду заяву, в якій зазначено, що він підтримує свій позов повністю і прохає суд задовольнити його в повному обсязі, а дану позовну заяву розглядати без його участі. Представник управління ПФУ у Томаківському районі до суду не з»явився, надавши при цьому суду письмове заперечення, в якому зазначено, що він проти позову [PERSON] заперечує, посилаючись на наступне. Позивач дійсно перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком з 23.05.1997 року, перераховану відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Підвищення відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачу призначено з 01.01.2007 року в розмірі 19,00 грн. (в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни у розмірі 50%), з 01.04.2007 року - 20,30 грн., з 01.10.2007 року - 20,55 грн., з 01.01.2008 року - 47,00 грн.(у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни); з 01.04.2008 року 48,10 грн.; з 01.07.2008 р. 48,20 грн.; з 01.10.2008 р. 49.80 грн. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції цього Закону від 28.12.07, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. При цьому, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції цього Закону до 01.01.08 було передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідач звертає увагу суду на те, що в самому Законі України «Про соціальний захист дітей війни» не було визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус «Діти війни». Визначення мінімального розміру пенсій за віком надано лише в статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом. Сам механізм призначення пенсійних виплат, не можна призначати пенсію за відсутності чітко регламентованого законом механізму її визначення. Не було жодного нормативного акту, який би вніс корективи та визначив нарешті, чіткий порядок розрахунку надбавки та який саме мінімальний розмір пенсії за віком мається на увазі в Законі України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки Пенсійний Фонд не має права самостійно обирати методику розрахунків пенсійних виплат. Крім того, при розгляді справи представник відповідача просить суд, врахувати те, що ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Розпорядником бюджетних коштів є Державне казначейство України. Бюджет Пенсійного Фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного Фонду України джерел, відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного Фонду України. Отже, у зобовязанні виплатити підвищення, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до врегулювання цього питання на законодавчому рівні, органи Пенсійного фонду України, зокрема, Управління не є належним відповідачем. Також, представник відповідача просить звернути увагу суду на те, що відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.07 № 1261 органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які у своїй діяльності керуються виключно нормами чинного законодавства, і внесення змін до будь-яких відповідних законодавчих актів не відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України. З 01.01.08 набув чинності Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про статус дітей війни», відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який визначається Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. На виконання вказаного Закону всім пенсіонерам, на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни» проведено перерахунок пенсій. Такий перерахунок, з урахуванням щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 47,00 грн. проведено й позивачеві. До того ж, представник відповідача у своєму письмовому запереченні прохає суд, взяти до уваги лист Міністерства юстиції України від 31.08.07 №21-46-561, отриманого на запит Пенсійного фонду України, у якому також висловлена позиція Міністерства юстиції України щодо можливості вирішити питання виплати підвищення передбаченого статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» шляхом внесення змін до даного Закону, які й були внесені Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набув чинності з 01.01.08 року. Отже, представник відповідача в своєму письмовому запереченні просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Підлягає задоволенню вимога позивача про відновлення строку звернення до суду, враховуючи пояснення в заяві [PERSON] та згоду представника відповідача. Закон України „Про соціальний захист дітей війни набув чинності з 01 січня 2006 року. [PERSON] отримує пенсію за віком з 23.05.1997 року та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни та відповідно до ст.6 даного Закону має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до вимог ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року із змінами, внесеними 19.01.2006 року зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивача, щодо 2006 року задоволенню не підлягають. На 2007 рік статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено згідно пункту 12 ст.71 Закону України від 19.12.2006 року № 489-V з урахуванням статті 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-V від 19.12.2006 року, згідно якої підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни». Однак, Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року визнано таким, що не відповідає Конституції України положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», щодо зупинення дії на 2007 рік ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином по 2007 року підлягають задоволенню позовні вимоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в частині виплати позивачу державної соціальної допомоги згідно вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто з часу прийняття Конституційним Судом вищевказаного рішення. Згідно ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) донарахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру для пенсії за віком. Так, згідно з частиною 1 ст.62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік, становить з 01 квітня 406 гривень, та з 01 жовтня 411 гривень. Відносно вимог позивача по виплатам за 2008 рік то відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни викладено в наступній редакції: „дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дану підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за № 10-рп/2008 року визнано неконституційними положення п.п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо викладення положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в новій редакції. І таким чином, було відновлено дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Тому відповідач повинен був робити перерахунок пенсії тільки з 22 травня 2008 року. Суд вважає за необхідне позовні вимоги \~за 2009 рік задовольнити, оскільки у 2009 році дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року, щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, так як він визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України. Посилання відповідача на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань судом не приймається до уваги, оскільки реалізація особою права, яке повязано з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Щодо вимог про стягнення з відповідача щомісячної державної соціальної допомоги з урахуванням індексації суд дійшов висновку, що позов в цій частині не підлягає задоволенню відповідно до п.3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078 від 17.07.2003 року, оскільки соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, в т.ч. пенсії, обчислені з урахуванням абзацу першого ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не відносяться до обєктів індексації, визначених у п.2 цього Порядку. Пенсійний фонд України діє відповідно до Положення „Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення щодо призначення донарахування перерахунку пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача, що є підтвердженням того, що Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області є належним відповідачем по даній справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial