Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2009 року в м.Червонограді Львівської області померла його мати [PERSON] 19.02.2002 р. вона склала заповіт, яким належний їй будинок в с.Никловичі, Самбірського району, Львівської області, по вул. Центральній, 135, заповіла йому синові. В даний час в держнотконторі не може оформити свідоцтво про право на спадщину, тому що свідоцтво про право власності на вказаний будинок видане 19.03.2010 р., тобто після смерті його матері. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, крім того зазначив, що покійна [PERSON] до дня смерті постійно проживала без реєстрації у позивача за адресою [ADDRESS], і [PERSON] фактично прийняв спадщину за заповітом та від неї не відмовлявся. [PERSON] є єдиним спадкоємцем. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області, в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про день, час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, однак надіслав до суду заяву в якій зазначив, що претензій не має. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ІІ-СГ №344638, виданого повторно Залізничним рай бюро ЗАГС м.Львова від 17.11.1978 р., [PERSON] народився 07.02.1956 р. і його матірю записана [PERSON]. Із довідки виконавчого комітету Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 02.06.2010 р. за №388 відомо, що двір, в якому проживала [PERSON] відноситься до селянського типу і вона була останнім членом двору. [PERSON] про смерть засвідчується, що [PERSON] померла 16 квітня 2009 року в м.Червоноград, Львівської області, у віці 82 років. Згідно заповіту від 19 лютого 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Никловицької сільської ради, [PERSON], все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, заповіла своєму сину [PERSON]. [PERSON] про право власності на нерухоме майно, виданого 19.03.2010 р. Никловицької сільською радою на підставі рішення виконкому Никловицької сільської ради від 21.01.2010 р. за №7 відомо, що [PERSON] на праві приватної власності в цілому належав житловий будинок №135 з господарськими спорудами по вул.Центральній в с.Никловичі, Самбірського району, Львівської області. Однак дане Свідоцтво суд вважає незаконним і не приймає до уваги, оскільки воно видане після смерті гр. [PERSON], правоздатність якої була припинена, тобто суперечить вимогам ч.4 ст. 25 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі представлених позивачем і досліджених в судовому засіданні доказів, які свідчать, що [PERSON], який зареєстрований і постійно проживає [INFO], і з яким до дня смерті проживала без реєстрації [PERSON], про відмову від спадщини протягом 6 місяців з часу її відкриття не заявив і документально своє право на спадщину за заповітом не оформив, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, у звязку з чим йому слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] в цілому на житловий будинок №135 з господарськими спорудами по вул.Центральній в с.Никловичі, Самбірського району, Львівської області, а позов задовольнити.

Outcome: approved