Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, у якому просить визнати за ним право власності на складське приміщення, посилаючись на слідуючі обставини. 27 вересня 2005 року комісією, створеною на підставі рішення Татарбунарської районної ради Одеської області від 10 серпня 2004 року був складений акт про вибір позивачу земельної ділянки площею 0,006 га для будівництва складського приміщення на території Приморської сільської ради Татарбунарського району в районі курортної зони Расєйка в межах с. Приморське. Будівництво складського приміщення було узгоджено з усіма контролюючими органами, з яким необхідно узгодити будівництво капітального нерухомого майна. 16.08.2007 року компетентною комісією були встановлені межі виділеної земельної ділянки в натурі, про що був складений відповідний акт. Перед початком будівництва, позивачем був виготовлений будівельний паспорт, на підставі якого він побудував капітальне складське приміщення в районі курорту Расєйка в межах с. Приморське Татарбунарського району, загальною площею 21,9 метрів квадратних. Після закінчення будівництва Татарбунарським бюро технічної інвентаризації на це складське приміщення був складений технічний паспорт. Рішенням 20 сесії четвертого скликання від 26.12.2005 року Приморської сільської ради Татарбунарського району позивачу була надана згода на виготовлення проекту відводу (технічної документації) щодо передачі йому земельної ділянки у довгострокову оренду терміном на 25 років. Необхідна технічна документація [PERSON] була виготовлена. У відповідність технічному звіту, при огляді споруди складу спеціаліст прийшов до висновку, що будівельні конструкції складу знаходяться в задовільному технічному стані, він придатний до експлуатації по своєму призначенню, відповідає будівельним, санітарним та протипожежними нормами, тому є можливість визнати за [PERSON] право власності на склад. Крім того, складській споруді присвоєний порядковий №118/1 по вул. Курортна с. Приморське Татарбунарського району Одеської області. Незважаючи на ці обставини, сільська рада не може видати позивачу свідоцтво про право власності на цю нерухомість у зв'язку з тим, що головний лікар Татарбунарської санепідемстанції [PERSON] не бажає дати свій висновок про відповідність складського приміщення санітарним нормам, хоча є висновок спеціаліста [PERSON], що споруда складського приміщення відповідає санітарним нормам. Позивач вважає, що за ним може бути визнано право власності на складське приміщення, оскільки це не порушуватиме прав та інтересів інших осіб, а земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухомість, він користується на законних підставах. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, про що повідомила суд у наданій письмовій заяві. Третя особа на стороні позивача [PERSON] надала до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, повністю визнаючи вимоги позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Із довідки Приморської сільської ради Татарбунарського району (а.с.6) видно, що складське приміщення [PERSON] розташоване за адресою: с. Приморське, курортна зона Расєйка вул. Курортна, 118/1. З копії технічного паспорту на склад, який розташований на курортній зоні Расєйка Татарбунарського району, виготовленого 03.07.2009 року (а.с.7-10), вбачається, що загальна площа складського приміщення під літ.А складає 21,9 кв.м. З довідки МБТІ від 28.07.2010 року вбачається, що вартість нежитлової будівлі складу на курортній зоні Расєйка с. Приморське складає 34662 грн. (а.с.11). Із довідки Приморської сільської ради Татарбунарського району (а.с.21) видно, [PERSON] був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 25 років для будівництва, експлуатації та обслуговування складського приміщення, загальною площею 0,006 га, за рахунок земель рекреаційного призначення Приморської сільської ради та-тарбунарського району Одеської області. З копії рішення 20-ої сесії ІУ скликання від 26.12.2005 року Приморської сільської ради (а.с.22) вбачається, що позивачу [PERSON] дана згода на виготовлення проекту (технічної документації) відводу земельної ділянки із земель рекреаційного призначення Приморської сільської ради Татарбунарського району для розміщення та експлуатації складського приміщення на території ринку курорту «Расєйка» загальною площею 0,006 га. Із копії попереднього договору №84 від 29 липня 2010 року, укладеного між Приморською сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та [PERSON] (а.с.23) видно, що позивач зобов'язався не пізніше 16.02.2011 року укласти договір оренди земельної ділянки (основний договір), площею 0,0060 га для розміщення складського приміщення, розташованого с. Приморське Татарбунарського району Одеської області на умовах, визначених вказаним договором та Додатком №1, які є невідємною частиною цього договору. Копією акту від 16.08.2007 року (а.с.39) підтверджується встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, наданої на умовах довгострокової оренди, строком на 25 років для будівництва, експлуатації та обслуговування складського приміщення загальною площею 0,006 га на курортній зоні «Расєйка» в межах с.Приморське Татарбунарського району. З матеріалів справи (а.с.28-32) видно, відділ земельних ресурсів, районний відділ містобудування, архітектури та ЖКГ, районна санепідемстанція, Південно-західний сектор з охорони навколишнього середовища, управління охорони об'єктів культурної спадщини надали висновки про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП [PERSON] З висновку про технічний стан складського приміщення, розташованого на курортній зоні «Рассєйка» с.Приморське Татарбунарського району Одеської області (а.с.47-56), вбачається, що зазначена будівля складу літ.А загальною площею приміщень 21,90 м2 з прибудованим огороженим навісом загальною площею 18,20 м2, знаходяться у задовільному технічному стані та придатні для послідуючої експлуатації за своїм функціональним призначенням відповідно до будівельних, санітарних, протипожежних та природоохоронних норм, тому є технічна можливість зберегти та визнати у власність за [PERSON] вказану нерухомість. Із договору (про сумісну діяльність у формі простого товариства) від 14.05.2008 року /а.с.67-69/ вбачається, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про спільну діяльність у сфері будівництва складського приміщення з метою подальшого використання зазначеного обєкту нерухомості за призначенням обома сторонами в рівних частинах. Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що складське приміщення, розташоване на курортній зоні Расєйка с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, є самочинно збудованою спорудою. Однак, згідно висновку експерта, даний обєкт зведений без порушень будівельних норм і правил, не порушує права інших осіб, та позивачу надано земельну ділянку для розміщення та експлуатації складського приміщення на території ринку курорту «Расєйка» загальною площею 0,006 га, згідно вимог земельного законодавства. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] може бути визнано право власності на капітальне складське приміщення літ.А загальною площею приміщень 21,90 м2 з прибудованим огороженим навісом загальною площею 18,20 м2, що розташоване на курортній зоні Расєйка в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області.

Outcome: approved