Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 642\~064 грн. 51 коп. Свій позов обґрунтовує тим, що 05 січня 2008 року між сторонами укладено договір позики, відповідно якого відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 65\~000 доларів США, які зобовязався повернути до 05.06.2008 року. Але у встановлений договором строк відповідач вказані грошові кошти відповідач не повернув. В звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, пояснення надали аналогічні позовній заяві. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час, дати та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявок суду невідомі. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 05 січня 2008 року між позивачем та відповідачем укладений договір позики, відповідно якого позивач передала, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в сумі 65\~000 доларів США, які зобовязався повернути до 05 червня 2008 року. Але у встановлений термін відповідач зазначену грошову суму позивачу не повернув. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1049 ч.1 п.1 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі які були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Але відповідачем в ході розгляду справи не заявлено будь-яких заперечень щодо позову та не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача. З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача суму позики, що станом на 23 лютого 2010 року згідно з курсом Національного Банку України ( 7,925 грн. ) становить 515 125 грн. 00 коп., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення за період з 06.06.2008 року по 30.03.2010 року в розмірі 24 429 грн. 63 коп., індекс інфляції за весь час прострочення з 06.06.2008 року по 30.03.2010 року в сумі 102\~509 грн.88 коп. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved