Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що з 23 липня 1988 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] На засіданні правління КСП ім. Ілліча Васильківського району Дніпропетровської області 15 жовтня 1991 року прийнято рішення про продаж [PERSON] житлового будинку розташованого по вул. Тельмана, 28 в с. Колоно-Миколаївка Васильківського району Дніпропетровської області. В 1992 році чоловік в рахунок купівлі - продажу вказаного будинку сплатив в касу господарства 5000грн.та став разом з сімєю проживати у цьому будинку. В нотаріальному порядку договір купівлі-продажу не посвідчувався. Нотаріально оформити договір та провести реєстрацію власності будинку на законних підставах не має можливості в звязку з ліквідацією КСП ім. Ілліча - попереднього власника спірного будинку, та смерті [PERSON], який помер 04 березня 2010 року, а тому вона звертається в суд. Просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та КСП ім. Ілліча Васильківського району, визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, №28, розташований по вулиці Тельмана в селі Колоно-Миколаївка Васильківського району Дніпропетровської області. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач [PERSON] сільська рада Васильківського району позовні вимоги визнала, просить розглядати справу у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.З. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Суди розглядають "в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Позов [PERSON] випливає з цивільних правовідносин, що грунтуються на визнанні права власності на майно, придбане в шлюбі та в порядку спадкування, а тому підлягають розглядові в суді. Судом встановлено, що 15 жовтня 1991 року на засіданні правління КСП ім. Ілліча прийнято рішення про продаж механізатору [PERSON]Я житлового будинку, який перебував на балансі підприємства та розташований в с. Колоно-Миколаївка, що , підтверджується випискою з протоколу №6 від 15.10.1991 року (а.с.4). Згідно довідки КСП ім.Ілліча Васильківського району від 20.02.1993 року [PERSON] вніс в касу господарства гроші за проданий житловий будинок повністю (а.с.5-6). Описані правовідносини є цивільно-правовими, тому, враховуючи час їх виникнення, слід застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ст.224 ЦК України (ред.1963року) за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. З матеріалів справи вбачається, що сторони виконали всі суттєві умови договору купівлі -продажу жилого будинку, а саме: продавець - КСП ім. Ілліча Васильківського району передав у-власність покупцю [PERSON] житловий будинок №28 за адресою : Дніпропетровська область Васильківський район, с.Колоно-Миколаївка вул. Тельмана, а покупець - [PERSON] прийняв будинок та сплатив за нього зазначену в договорі суму грошей, вселився в будинок й проживав в ньому з сімєю до дня смерті - 04.03.2010 року(а.с.7, 32-38). Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України ( 1963), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати останню дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди у подальшому не вимагається. Заява позивачки про неможливість вирішити спір в позасудовому порядку знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Продавець будинку - КСП ім. Ілліча реорганізоване в СК «Ілліча-2000»,що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області (а.с.18), згідно витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутня державна реєстрація зазначеної юридичної особи, (а.с.29). Відповідно до ст.25 ЦК України (ред.2004р.) цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. [PERSON] помер 04 березня 201 Ороку, що підтверджується свідоцтвом про смерть на його імя (а.с.7). Провести первинну реєстрацію власності на вказаний жилий будинок на імя [PERSON] на законних підставах не має можливості у звязку з його смертю та відсутністю державної реєстрації юридичної особи- правонаступника КСП ім.Ілліча. За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним. Позивач [PERSON] є належною стороною по справі, а її позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.07.1988 року (а.с.8). [PERSON] за час спільного життя у 1992 році придбав зазначений будинок.(а.с.4-5). Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або шлюбним договором. В частині 3 ст. 368 ЦК України також зазначено, шо майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що спірний будинок придбаний під час шлюбу, тому позивачка має право на 1\\2 частину будинку, що є їхньою спільною власністю . В силу ст.. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та довідкою Васильсівсига державної нотаріальної контори від 07.09.2010 року про відкриття спадкової справи, інших спадкоємців не мас (а.с.8,48). В звязку з відсутністю державної реєстрації власності житлового будинку- на ім'я [PERSON] позивачка не може оформити своє право спадкоємця на житловий будинок, після його смерті, відповідно до вимог ст.1268-1270,1296-1297 ЦК України. Згідно ст.1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Фактична наявність спадкового майна у вигляді 1\\2 частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тельмана 28 в с. Колоно-Миколаївка Васильківського району Дніпропетровської області після смерті [PERSON] визнається сторонами по справі, не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому підлягає включенню до спадкового майна [PERSON] з визнанням за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що позивачкою не порушено строків звернення до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved