Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-13 00:00:00

09 листопада 2010 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Закритого акціонерного товариства фінансової групи «Страхові традиції» про стягнення суми, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 5 552, 11 грн., суму пені за період прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 1 321,40 грн., а також моральну шкоду в сумі 500 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до умов договору добровільного страхування автотранспортних засобів № 06/11683/04701/08 від 24 листопада 2008 року, укладеного між ним та відповідачем, був застрахований транспортний засіб ДЕУ Ланос р/н [NUMBER], який належить йому на праві приватної власності, зазначеному автомобілю були заподіяні механічні пошкодження, що є страховим випадком, проте, зобовязання щодо виплати страхового відшкодування за згаданим договором страховиком не були виконані, у звязку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, предявлена у справі до стягнення. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, заяв про її відкладення не надав. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2008 року між [PERSON] та ЗАТ ФГ «Страхові традиції» був укладений договір добровільного страхування автотранспортного засобу № 06/11683/04701/08, що підтверджується копією зазначеного договору та додатку до нього, наявних в матеріалах справи, відповідно до умов якого позивач є страхувальником та вигодонабувачем, а ЗАТ ФГ «Страхові традиції» є страховиком. За даним договором позивач бере на себе обов'язок сплатити страховий платіж (його першу частку) у розмірі 1617,86 грн. до 25 листопада 2008 року та до 25 травня 2009 року страховий платіж у сумі 1434,70 грн., в свою чергу, ЗАТ ФГ «Страхові традиції», відповідно до умов договору, бере на себе обов'язок компенсувати страхувальнику в рамках страхової суми (яка складає 48 300,00 грн.) прямі збитки, які виникли під час дії договору у випадку пошкодження об'єкта страхування застрахованого транспортного засобу в цілому або окремих його частин, внаслідок ДТП та інших випадках, передбачених розділом 2 «Загальних умов страхування» цього договору. Судом також встановлено, що 11 лютого 2009 року стався страховий випадок, а саме на вул. Героїв Сталінграду у м. Дніпропетровську позивач, керуючи вказаним транспортним засобом, здійснив наїзд на каналізаційний люк, в результаті чого автомобілю позивача були заподіяні механічні пошкодження, передбачені п.п. 2.1.1-2.1.4 договору добровільного страхування автотранспортних засобів № 06/11683/04701/08 від 24 листопада 2008 року. У відповідності до п. 9 договору негайно після ДТП позивач повідомив та викликав на місце події представників ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та автотехнічної інспекції підпорядкованого УДАІ ГУМВС України Дніпропетровської області, про що отримав довідку №000284 від 11 лютого 2009 року, яка підтверджує факт настання, місце, час й обставини події, копія якої міститься в матеріалах справи. Також 11 лютого 2009 року позивач пройшов медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння, за результатами проведення якого встановлено факт відсутності перебування у стані алкогольному чи наркотичному спянінні. У судовому засіданні зясовано, що відповідно до вимог п. 9.1.4 договору страхування 11 лютого 2009 року позивач повідомив Дніпропетровську регіональну дирекцію ЗАТ ФГ «Страхові традиції» про настання страхового випадку, зазначивши обставини події та характер збитків, а також 12 лютого 2009 року звернувся до страховика із заявою про виплату йому страхового відшкодування. Відповідно до рахунку-фактури ОАО «Дніпропетровськ АВТО» №1354 від 12 лютого 2009 року вартість ремонтних робіт, включаючи запасні частини та матеріали, становить 5 552,11 грн. Судом зясовано, що позивачем були виконані всі дії та надані всі необхідні документи, передбачені Договором при настанні страхового випадку. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», умовами укладеного між сторонами договором добровільного страхування автотранспортних засобів № 06/11683/04701/08 від 24 листопада 2008 року. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (ЦК) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначену у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до п. 2, 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові, а в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Підпунктом 2.1.3 пункту 2 договору страхування №06/11683/04701/08 від 24 листопада 2008 року «Страхові випадки» передбачено, що страховик бере на себе зобов'язання відшкодувати страхувальнику, серед інших умов, у випадку протиправних дій третіх осіб у вигляді умисного чи необережного пошкодження ТЗ. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування» рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. У пункті 8.1.6 зазначено, що у разі відмови у здійсненні страхового відшкодування протягом 10 робочих днів з дня складання страхового акту страховик зобов'язаний письмово повідомити страхувальника про відмову у виплаті страхового відшкодування та про причини відмови. У пункті 12.19. даного договору вказано, що у випадку пошкодження транспортного засобу більш ніж на 3% від страхової суми страховик приймає рішення про виплату/відмову у страховій виплаті та складає страховий акт на протязі 14 робочих днів з дня отримання документів, передбачених Розділом 10 договору страхування. Страхова виплата здійснюється не пізніше наступного робочого дня від дати складання страхового акту. Таким чином відповідач мав виконати свої зобов'язання зі сплаті позивачу страхової виплати 05 березня 2009 року (страховий акт мав бут складений до 04 березня 2009 року, відповідно виплата страхового відшкодування - 05 березня 2009 року). В порушення вищевказаного пункту договору станом на сьогоднішній день відповідач свої зобовязання, передбачені договором страхування №06/11683/04701/08 від 24 листопада 2008 року не виконав, а саме страховий акт позивачу не надав, виплати зі страхового відшкодування не здійснив, на його звернення про такі виплати позивач отримував відповідь про те, що страхова справа позивача проходить комісію, проводиться аналіз предявлених документів та інформації, рішення за заявою ще не прийнято. У відповідності до п. 8.2.13. договору страховик має право проводити розслідування обставин події, що має ознаки страхового випадку, але не більше 3 місяців. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У ч. 1 ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Ст. 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник є таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений Договором. В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Також у ст. 992 ЦК України зазначається про те, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. В пункті 8.1.5. договору зазначається, що у разі несвоєчасної сплати Страховиком страхового відшкодування, Страховик зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день виникнення прострочення. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 5 552, 11 грн. сума основного боргу, 1 321,40 грн. - сума пені за період прострочення виплати суми страхового відшкодування. Розрахунку пені: 5 552, 11 грн. * 0,01% * 238 = 1321,40 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування та суму пені за період прострочення виплати страхового відшкодування. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача стосовно відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у перенесених душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку із неотриманням страхового відшкодування, враховуючи ступінь душевних страждань позивача, суд вважає можливим вказані позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., а у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивачу - відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved