Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 31 серпня 1984 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дорослих дочок - [PERSON], 01.06.1985 народження та [PERSON] [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2008 року шлюб між сторонами розірваний. В період шлюбу за спільні кошти, а саме в 2006 році, подружжям було придбано автомобіль - «ВАЗ - 21043», реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 27 000 грн. Однак після дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце в лютому 2008 року, вартість автомобіля значно зменшилася, позивачем оцінена в 20 000 грн. Згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто. Позивач просить залишити у його власності автомобіль та стягнути з нього компенсацію 1\\2 частки у спільному майні подружжя на користь відповідача. У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав, надав аналогічні пояснення та надав суду квитанцію про внесення 8\~922 грн. 35 коп. на депозитний рахунок суду, а також просив стягнути із відповідача половину понесених ним судових витрат та стягнути 600 грн. за акумулятор автомобіля. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, однак просить не стягувати з неї судові витрати, оскільки перебуває у тяжкому матеріальному стані. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 31 серпня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від шлюбу мають двох дочок - [PERSON], 01.06.1985 народження та [PERSON] [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. У період шлюбу за спільні кошти, а саме в 2006 році, подружжям було придбано автомобіль - «ВАЗ - 21043», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, де власником зазначений [PERSON] Із пояснень сторін вбачається, що автомобіль придбаний за спільні кошти, проте, за взаємною згодою, оформлений на позивача. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статтею 70 СК України передбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на викладене, спірний автомобіль є обєктом спільної сумісної власності позивача та відповідача, незважаючи на те, що право власності зареєстровано за позивачем, а їх частки є рівними. Разом з тим, позивач просить залишити автомобіль у його власності, а з нього стягнути на користь відповідача грошову компенсацію від вартості 1\\2 частини автомобіля «ВАЗ-21043», реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до її частки у спільній сумісній власності. Відповідач не заперечує проти такого поділу спільного майна подружжя. Пукти 4 і 5 статті 71 СК України передбачають, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України . Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до Висновку №Т-10401 судової авто товарознавчої експертизи, складеного 15 липня 2010 року, ринкова (дійсна) вартість автомобіля «ВАЗ-21043», реєстраційний номер [NUMBER], становить 17\~846 грн. Таким чином, заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підлягають задоволенню і вимоги про стягнення із відповідача 1\\2 частини понесених позивачем судових витрат. Разом з тим, вимоги про стягнення з відповідача 600 грн. за акумулятор автомобіля та витрати на оплату комісії банків при здійсненні позивачем банківських операцій є необґрунтованими і безпідставними, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial