Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень 50 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що знаходилась з ним у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2003 року по 17 лютого 2009 року рік, коли їхній шлюб було розірвано за рішенням суду. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач в добровільному порядку не допомагає матеріально утримувати дитину, хоча зобовязаний та має можливість її надавати, тому вона просить стягнути з нього аліменти утримання дитини до її повноліття в примусовому порядку у твердій грошовій сумі у розмірі 1\\2 частини від мінімального прожиткового мінімуму, який для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 20010 року встановлено у розмірі 901 гривня. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільного сина в примусовому порядку в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень 50 копійок, тобто, у розмірі 1\\2 частини мінімального прожиткового мінімуму, оскільки їй самій важко утримувати дитину, так як це тягне значні матеріальні витрати в сумі близько 700-800 гривень щомісячно, в тому числі на придбання одягу, шкільного приладдя в звязку з підготовкою до школи в дошкільній дитячій установі, ліків в разі хвороби дитини, на харчування вдома та оплату за дитячу установу, яку відвідує дитина та оплаті комунальних послуг. Також пояснила, що після припинення сімейно-шлюбних відносин відповідач в добровільному порядку надавав їй матеріальну допомогу на утримання сина лише один раз у сумі 300 гривень та придбав іграшки, при цьому син фактично повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи під розписку, у судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, в зв»язку з чим суд за згодою позивачки ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження відповідно до вимог ст..224 ЦПК України по наявним в матеріалах справи даних та доказах. В попередньому судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини, але був не згоден з розміром аліментів, вважаючи, що з нього мають стягуватись аліменти на утримання сина у меншому розмірі, ніж прохає позивачка. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши надані письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: згідно ст. 180-183 СК України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.З), який народився у позивачки в період шлюбу з відповідачем, який було розірвано 17 вересня 2009 року (а.с.З,4), та який згідно довідки Привільнянської сільскої ради проживає разом з позивачкою (а.с.5) та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу сторони однією сімєю не проживають та не ведуть спільне господарство. Відповідач в даний час в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці надає нестабільно незначними сумами, що свідчить про те, що його участь в матеріальному утриманні дитини є незначною, оскільки є меншою, ніж встановлений ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини щомісячно, а відповідач з урахуванням його прибутків може надавати таке утримання в більшому розмірі, в звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який працює без офіційного оформлення трудових відносин і отримує прибутки у вигляді заробітної плати, що підтвердив в попередньому судовому засіданні, стану здоровя, віку та потреб дитини, яка на даний час проходить підготовку в дошкільній дитячій установі до вступу до школи( а.с.), можливість утримувати дитину працездатною позивачкою, яка в даний час працює та отримує заробітну плату, та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття з урахуванням тих обставин, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 20010 року встановлено у розмірі 901 гривня, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, відмовивши в задоволенні іншої частини позову. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу " України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача суду не надано. Крім цього, в звязку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та витрати по оплаті витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial