Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-07 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство „СЕБ Банк, який є правонаступником Акціонерного банку „Факторіал-Банк та Відкритого акціонерного товариства „СЕБ Банк, звернувся до суду з позовом та просить розірвати кредитний договір № 283-П/07 від 21 вересня 2007 року, стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 155263,38 гривень та звернути стягнення на автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT 3.1 GLS, 2007 року випуску, що перебуває у власності [PERSON], для задоволення кредиторських вимогу сумі 155263,38 гривень. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та в їх обґрунтування пояснив, що 21 вересня 2007 року між Публічним акціонерним товариством „СЕБ Банк та відповідачем [PERSON], було укладено договір кредиту № 283-п/07 на придбання автотранспорту. Відповідно до п. 1.1. договору позивач надав відповідачу, [PERSON], у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 167321,00 гривень на строк з 21 вересня 2007 року по 19 вересня 2014 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 16,5 % річних. Згідно графіку погашення заборгованості відповідач зобовязаний, починаючи з 31 жовтня 2007 року, щомісячно проводити часткове погашення кредиту, а у разі порушення строків повернення кредиту, сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. У разі порушення відповідачем зобовязань щодо погашення кредиту протягом 45 днів поспіль, позивач, згідно п. 4.3. договору, має право вимагати дострокового погашення всієї суми заборгованості та в односторонньому порядку прийняти рішення щодо його припинення. В забезпечення зобовязань за кредитним договором, 21 вересня 2007 року, між позивачем та відповідачем укладено Договір застави, посвідчений 21.09.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером № 373-516, предметом застави за яким є автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT 3.1 GLS, 2007 року випуску. Зазначений договір передбачає можливість позивача звернути стягнення на предмет застави, якщо в момент настання строку виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано частково або повністю. Крім того, 26 вересня 2007 року між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого останній зобовязався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем своїх зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих неустойок. Свої зобовязання за договором кредиту позивач виконав цілком і в обговорений у договорі термін. Відповідач з липня 2008 року свої зобовязання за договором не виконує. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою поновити виконання зобовязань взятих на себе згідно умов договору, однак виникла заборгованість погашена не була. Станом на 23 жовтня 2008 року сума простроченої заборгованості відповідача за кредитним договором, що підлягає поверненню складає 155263,38 гривень, що змусило позивача звернутися з позовом до суду. В подальшому представник позивача в судові засідання не зявився, подав суду клопотання в якому заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач, [PERSON] у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення та пояснила, що дійсно отримала у позивача кредит .та має заборгованість по його сплаті. В подальшому у судові засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін та за їх згодою ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін. Судом встановлено, що 17 вересня 2007 року відповідач, [PERSON], надала до Акціонерного банку „Факторіал-Банк заяву-анкету про надання кредиту у розмірі 167321,00 гривень для придбання транспортного засобу. 21 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено Договір кредиту № 283-П/07 на придбання автотранспорту. Відповідно до умов договору, позивач зобовязався надати відповідачу грошові кошти на придбання автотранспорту у розмірі 167321,00 гривень на строк з 21 вересня 2007 року по 19 вересня 2014 року, а відповідач зобовязався повернути кредит не пізніше встановленого графіком погашення заборгованості, строку, сплатити проценти за користування кредитом, комісійні, можливі неустойки та інші витрати в порядку і на умовах, що передбачені договором, про що свідчить. Договір кредиту на придбання автотранспорту № 283-п/07 від 21 вересня 2007 року та Додаток № 1 до Договору кредиту, який містить графік погашення заборгованості за кредитом. Відповідач, [PERSON], згоду на отримання кредиту надав, що підтверджено Додатком № 2 до Договору кредиту № 283-П/07 на придбання автотранспорту від 21 вересня 2007 року. В забезпечення виконання зобовязань відповідача за договором кредиту, між ним та позивачем 21 вересня ?007 року укладено договір застави, що підтверджено Договором застави від 21 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером № 373-516. За умовами цього договору предметом застави є автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT 3.1 GLS, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], якій належить відповідачу на праві власності. 26 вересня 2007 року між позивачем, відповідачем та [PERSON] укладено Договір поруки, згідно п. 1.1. якого, останній зобовязався перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем умов щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних, пені, а також можливих неустойок та інших витрат у розмірі, в строк та на умовах, передбачених Договором кредиту № 283-П/07 від 21 вересня 2007 року. Позивач кредит надав, а відповідач кредит отримала, про що свідчить видаткова накладна № 7- 00001913 від 20 вересня 2007 року видана Товариством з обмеженою відповідальністю „Техно-Арт на отримання відповідачем товару, а саме 001687 PAJERO SPORT 3.0 L-r та платіжне доручення № 39074908 від 21 вересня 2007 року на отримання ТОВ „Техно-Арт сплати за автомобіль PAJERO SPORT 3.0 L-r згідно рахунку-фактури № 7-00001913 від 20 вересня 2007 року. Відповідач свої зобовязання не виконує, тому станом на 23 жовтня 2008 року утворилась заборгованість у розмірі 155263,38 гривен, з яких: 18885,21 гривень - прострочені нараховані проценти: 156,61 гривень - пеня за несвоєчасну сплату прострочених процентів, 7956,10 гривень - борг за несплаченою частиною кредиту по договору, 143417,00 гривень - залишок заборгованості за кредитом, 37,83 гривень - пеня за несвоєчасне сплачення комісії, 1182,91 гривень - прострочена комісійна винагорода, 285,43 гривень - нарахована комісійна винагорода. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогами погасити заборгованість за договором кредиту, про що свідчить повідомлення № 10-3883, № 10-3881 від 04 липня 2008 року, вимога № 10-5860 від 01 жовтня 2008 року, вимога № 10-1416 від 19 березня 2008 року, вимога № 10- 6339 від 14 жовтня 2008 року, вимога № 10-6048 від 03 жовтня 2008 року, які залишилися без реагування. Відповідно до ч. З ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або Не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлений договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому, ж обсязі, що і боржник, включаючи оплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Враховуючи, що відповідач умови кредитного договору не виконує, тому суд вважає що сума боргу підлягає примусовому стягнення з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що відповідач [PERSON], свої зобовязання за кредитним договором не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. При цьому враховуючи, що [PERSON] є поручителем [PERSON], за кредитним договором, тому сума боргу підлягає стягненню також із поручителя, солідарно, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 20 Закону України „Про заставу, Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, при цьому звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Враховуючи, що відповідачі свої зобовязання за кредитним договором не виконали, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідачів у примусовому порядку шляхом звернення стягнення на заставлене майно, договір кредиту підлягає розірванню, а позов задоволенню в повному обсязі. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1552,63 гривень, про що свідчить меморіальний ордер № 104326021 від 27 серпня 2009 року та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 гривень про що свідчить меморіальний ордер № 104326080 від 27 серпня 2009 року. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів солідарно на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved