Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-25 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк країни» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 22.02.2007 року між ВАТ Державний ощадний банк України» в особі Новобузького відділення №3158 та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 5 ООО грн. зі платою 27 відсотків річних за користування кредитом строком на 24 місяці. З метою забезпечення виконання договірних зобовязань [PERSON], між банківською установою та [PERSON] був укладений Договір поруки від 22.02.2007 року згідно якого остання зобовязувалась перед позивачем відповідати за належне виконанням [PERSON] зобовязань по поверненню кредиту та сплати відсотків за вказаним кредитним договором. Втім, відповідач [PERSON] умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків виконував неналежним чаном, внаслідок чого перед банківською установою утворив заборгованість, сума якої, станом на 28.02.2010 року склала 1893,17 грн., яку він та його поручитель [PERSON]І погасити відмовляються, а тому прокурор просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь державної банківської установи заборгованість на зазначену вище суму та судові витрати по справі. Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені в позовній заяв і, свій позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Представник ВАТ «Державний ощадний банк України» будучи присутньою при судовому розгляді справи просила суд задовольнити позов вказуючи на достатність для цього підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, не направили до суду заяви про можливість слухати справу за їх відсутності та про причину неявки в судове засідання. З урахування думки прокурора та представника ВАТ «Державний ощадний банк України», суд приймає рішення про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 22.02.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Новобузького відділення №3158 та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно якого, банк надав останньому кредит в сумі 5ооо грн. строком на 24 місяці зі сплатою 27 % річних. За умовами п. 1.6 кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязаний був щомісячно, до 25 числа поточного місяця, частинами, по 277,78 грн., повернути кредитні кошти. В забезпечення отриманого кредиту між банківською установою з однієї сторони та відповідачем [PERSON] з іншої сторони був укладений Договор поруки від 22.02.2007 року, відповідно до якого поручителі зобовязались відповідати перед банком за виконання відповідачем зобовязань по поверненню кредиту та сплати відсотків по договору. Проте, щомісячне погашення кредиту відповідачем [PERSON] належним чином не проводилось, внаслідок чого, перед банківською установою у нього виникла заборгованість загальна сума якої, станом на 28.02.2010 року склала 1893,17 грн. Згідно вимог ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобовязаний виконати зобов'язання належним чином в установлений строк, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценти від суми позики встановленої договором. Приписами ст.ст. 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою Неустойкою (штрафом, пенею) є визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржник зобовязання. Крім того, у відповідності до умов договорів поруки від 22.02.2007 року, а також ст.ст. 543, 554 ЦК України у випадку не виконання зобов'язань позичальником по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, забезпеченого порукою, позичальник та поручитель повинні відповідати перед кредитором як солідарні боржники, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі від усіх боржників разом. Таким чином, враховуючи викладене, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому заборгованість за кредитним договором від 22.02.2007 року підлягає стягненню в повному обсязі з відповідачів у солідарному порядку. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню судові витрати по справі 85 гривень 50 копійок з кожного з них.

Outcome: approved