Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

У травні 2010 року Публічне акціонерне товариство Ерсте Банк (далі ПАТ Ерсте Банк, Банк) звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 07 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] (далі Позичальник) був укладений кредитний договір за № 014/0398/2/11209, відповідно до якого останньому [PERSON] було надано кредит у розмірі 31320 доларів США, що еквівалентно 158166 грн., зі строком користування кредитними коштами до 06 березня 2035 року та сплатою 12 % річних, який призначений для інвестування в обєкт нерухомого майна, яким є машиномісця у житловому будинку по вулиці Лариси Руденко у 9-А мікрорайоні житлового масиву Осокорки у місті Києві. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит надавався відповідачу на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. 07 березня 2008 року [PERSON] було виплачено відповідачу [PERSON] готівкою через касу 31320 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки за № К9/1 від 07 березня 2008 року. Таким чином, Банк повністю та належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором. У п. п. 1.3 і 5.2 кредитного договору передбачено порядок повернення кредиту, згідно з яким [PERSON] зобовязувався здійснювати повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом безготівковим платежем або готівкою в касу [PERSON], щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Проте, починаючи з лютого 2009 року, відповідач [PERSON] почав порушувати свої зобовязання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Так, станом на 22 лютого 2010 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ Ерсте Банк за кредитним договором № 014/0398/2/11209 від 07 березня 2008 року становить 308547 грн., що за курсом НБУ на вказану дату еквівалентно 38578,02 доларів США, з яких: 242765 грн. 69 коп. (еквівалент 30353,30 доларів США) основна сума боргу; 29655 грн. 46 коп. (еквівалент 3707,86 доларів США) заборгованість по відсоткам; 36125 грн. 85 коп. (еквівалент 4516,86 доларів США) пеня. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору у випадку невиконання відповідачем умов договору Банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Згідно із п. 5.6 кредитного договору Позичальник зобовязується достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені кредитним договором у разі невиконання або неналежного виконання ним та/або третіми особами умов кредитного договору та/або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. З метою досудового врегулювання спору ПАТ Ерсте Банк 28 травня 2009 року за вих. № 34.0.0/617 та 11 березня 2010 року за вих. № 6.8.1.6.34-09/117 надсилало на адресу відповідача [PERSON] вимоги, в яких повідомлялося про виникнення заборгованості та необхідність її сплати. Однак відповідачем ці вимоги щодо дострокового повернення кредиту не виконані. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями кредитного договору, відповідач сплачує [PERSON] пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Ерсте Банк заборгованість за кредитним договором № 014/0398/2/11209 від 07 березня 2008 року в розмірі 308547 грн., що еквівалентно 38578,02 доларів США. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що 07 березня 2008 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0398/2/11209, відповідно до якого йому надано кредит у розмірі 31320 доларів США зі строком погашення до 06 березня 2035 року та сплатою 12 % річних. Кредит брався ним для інвестування будівництва машиномісць у житловому будинку за будівельною адресою: вулиця Лариси Руденко, 9-А у місті Києві. Цього ж дня йому виплачено 31320 доларів США. До лютого 2009 року він своєчасно сплачував кредит та відсотки відповідно до умов кредитного договору. Однак пізніше, у звязку із загостренням економічної кризи в Україні та збільшенням курсу долара США, він не зміг тимчасово сплачувати кредит, про що листом від 13 лютого 2009 року повідомив ПАТ Ерсте Банк, проте відповіді не отримав. Після покращення ситуації в країні він знову став сплачувати кредит на корить [PERSON], що підтверджується квитанціями на загальну суму 1774 доларів США. Щодо сплати простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 1256,71 доларів США (10051 грн. 17 коп.) та простроченої заборгованості по відсоткам у сумі 3707,86 доларів США (29655 грн. 46 коп.) він заперечувати не може, адже дійсно через фінансові труднощі кредит не сплачував. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених умовами кредитного договору, він повинен сплатити [PERSON] пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, хоча згідно із ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Вважає, що ПАТ Ерсте Банк не надав суду жодних доказів про те, що йому завдано збитків. Навпаки, у звязку з тим, що збільшився курс долара США, Банк отримує додаткові прибутки, тому вимоги щодо стягнення пені заявлені безпідставно. Просив відмовити ПАТ Ерсте Банк у задоволенні позову в частині стягнення з нього основної суми боргу в розмірі 232714 грн. 52 коп. (242765 грн. 69 коп. 10051 грн. 17 коп.) та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту в розмірі 36125 грн. 85 коп. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 березня 2008 року Відкрите акціонерне товариство Ерсте Банк, правонаступником всіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ Ерсте Банк, що підтверджується п. 1.3 Статуту цього товариства, та [PERSON] уклали кредитний договір № 014/0398/2/11209. Згідно із п. п. 1.1, 2.1 даного кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 31320 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 06 березня 2035 року (включно) та сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. Кредитні кошти призначалися для інвестування в обєкт нерухомого майна, яким є машиномісця за будівельною адресою: житлового будинку по вулиці Лариси Руденко у 9-А мікрорайоні житлового масиву Осокорки у Дарницькому районі м. Києва. У п. 5.2 кредитного договору зазначено, що Позичальник зобовязується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячно до 15 числа (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та сплату відсотків згідно з графіком платежів, наведеним у Додатку № 1. У судовому засіданні встановлено, що позивач ПАТ Ерсте Банк свої зобовязання за кредитним договором № 014/0398/2/11209 від 07 березня 2008 року виконав, надав [PERSON] кредит у розмірі 31320 доларів США, що підтверджується заявою останнього на видачу готівки № К9/1 від 07 березня 2008 року. Відповідач [PERSON] до 01 лютого 2009 року свої зобовязання за кредитним договором теж виконував сумлінно, належним чином вносив кошти на погашення кредиту та відсотків, чого сам позивач [PERSON] не заперечував. Однак, починаючи з вказаної дати, через фінансову кризу в країні, зростання курсу долара США по відношенню до гривні та тимчасові матеріальні труднощі відповідач не мав можливості своєчасно погашати кредит. У звязку з цим, 13 лютого 2009 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із заявою, в якій зазначав про ці обставини та просив розглянути можливість надання кредитних канікул терміном від 6 до 9 місяців, а також вирішити питання щодо зниження процентної ставки по кредиту. При покращенні його фінансового стану зобовязувався належно виконувати умови кредитного договору. Цей лист зареєстрований у [PERSON] 13 лютого 2009 року за вх. № 08/891-34.1.0. Відповіді на це звернення [PERSON] не одержав. Чи розглядалося дана заява [PERSON] та яке рішення з цього приводу було прийнято представник позивача суду пояснити не могла. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість [PERSON] перед [PERSON] за кредитним договором № 014/0398/2/11209 від 07 березня 2008 року станом на 22 лютого 2010 року складає: прострочена заборгованість по кредиту 1256,71 доларів США, прострочена заборгованість по відсотках 3707,86 доларів США, всього 4964,57 доларів США та пеня 4516,86 доларів США. Загальна сума заборгованості згідно із розрахунком становить 38578,02 доларів США, з яких: 30353,30 доларів США сума боргу по кредиту; 3707,86 доларів США заборгованість по відсоткам та 4516,86 доларів США пеня. Також цим розрахунком підтверджується той факт, що до 01 лютого 2009 року відповідач [PERSON] своєчасно та в установлені договором строки погашав кредит. Згідно із п. 6.5 кредитного договору Банк має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальником за кредитним договором або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку порушення Позичальником умов договору. Відповідно до п. 5.6 кредитного договору Позичальник зобовязаний достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені цим договором. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти дострокового повернення всієї суми кредиту та пені заперечував, оскільки кредитний договір укладений на тривалий строк до 06 березня 2035 року, тобто ще на 27 років. У звязку із покращенням матеріального стану він почав сплачувати кредит, що підтверджується наданими суду квитанціями. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заборгованість по кредиту та пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] нарахована правомірно, згідно із умовами договору. Будь-яких доказів того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору Банк поніс збитки, суду позивачем не надано. У ст. 524 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 22 вересня 2010 року, тобто на день ухвалення судом рішення Національним банком України встановлено такий офіційний курс гривні до іноземних валют: 1 долар США = 7,9192 грн. Виходячи з наведеного, заборгованість відповідача [PERSON] перед [PERSON] по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування ним становить 269737 грн. 13 коп. (грошовий еквівалент 34061,16 доларів США (30353,30 доларів США (борг по кредиту) + 3707,86 доларів США (борг по відсотках)) х 7,9192 грн. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежно виконував свої зобовязання за кредитним договором № 014/0398/2/11209 від 07 березня 2008 року, має перед ПАТ Ерсте Банк заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за цим договором на суму 269737 грн. 13 коп., суд дійшов висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що через фінансову кризу в країні та скрутне матеріальне становище відповідач [PERSON] не мав можливості погашати кредит та сплачувати відсотки за користування ним, у звязку з чим звертався до [PERSON] із заявою про відстрочення виконання зобовязань за кредитним договором, яка [PERSON] безпідставно залишена без розгляду. В подальшому, починаючи з березня 2010 року, відповідач став сплачувати кредит і відсотки. Зазначені вище обставини суд вважає такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи, що позивач не надав суду доказів того, що станом на 22 лютого 2010 року простроченням виконання зобовязань за кредитним договором на суму 4964,57 доларів США ПАТ Ерсте Банк заподіяні збитки на суму нарахованої пені в розмірі 4516,86 доларів США, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] пені в сумі 36125 грн. 85 коп. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову частково, судові витрати у справі підлягають частковому стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 1583 грн. 40 коп. відповідно до задоволеної частини позову. На підставі ст. ст. 22, 524, 526, 530, 533, 551, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial