Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2637 від 26 грудня 2007 року (надалі кредитний договір). В заяві зазначено, що 26.12.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2637. На виконання даного договору відповідач отримав кредит у сумі 140\~280 гривень 00 копійок строком на 60 місяців, тобто до 26.12.2012 року на придбання пасажирського автобусу БАЗ А 079.19 на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 03-12/07. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 14 відсотків річних, які повинні сплачуватися щомісячно. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором укладений нотаріально посвідчений договір застави майна, реєстровий номер 7904 від 26.12.2007 року. Однак, відповідачем належним чином вимоги кредитного договору не виконуються, сума кредиту та відсотки по ньому у встановлені договором строки не сплачується, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором кредиту, яка станом на 23.04.2010 року складає 87\~103 гривні 75 копійок, а також стягнути судові витрати, понесені позивачем при зверненні з заявою до суду у розмірі 991 гривня 04 копійки. У судовому засіданні представник позивача, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що відповідно до кредитного договору Банк має право в разі порушення відповідачем умов кредитного договору достроково стягнути кредит та суму нарахованих відсотків, комісійних винагород та інших платежів, що підлягають сплаті. Таким чином, на теперішній час [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, а саме своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки по ньому. Тому, 05.04.2009 року Банк надіслав відповідачу повідомлення, яким [PERSON] попереджена про існуючу заборгованість та про наслідки її не погашення. Однак, до теперішнього часу відповідач не відреагувала на зроблене попередження та не погасила заборгованість за кредитом, в звязку з чим, Банк набув право достроково стягнути суму боргу по кредиту, по відсоткам та стягнути пеню. Відповідач до судового засідання неодноразово не зявлялась, про час та місце судового розгляду була повідомлена відповідно з вимогами діючого законодавства, однак виклики суду проігнорувала та заперечення на позов не надала, що свідчить про фактичне визнання позовних вимог. Суд, за згодою представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за слідуючими підставами. Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа забовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі не повернення позичальником суми позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Так, представником позивача доведено, що 26.12.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2637. На виконання даного договору відповідач отримав кредит у сумі 140\~280 гривень 00 копійок строком на 60 місяців, тобто до 26.12.2012 року на придбання пасажирського автобусу БАЗ А 079.19 на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 03-12/07. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 14 відсотків річних, які повинні сплачуватися щомісячно. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором укладений нотаріально посвідчений договір застави майна, реєстровий номер 7904 від 26.12.2007 року. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, а саме своєчасно не сплатив суму кредиту та відсотки до нього. Тому, станом на 23.04.2010 року складає 87\~103 гривні 75 копійок, з яких: заборгованість по кредиту 84\~763 гривні 85 копійок; заборгованість за відсотками 1\~903 гривні 50 копійок; пеня за прострочення сплати по відсотках 73 гривні 51 копійка та пеня за прострочення сплати по кредиту 362 гривні 89 копійок. У звязку з вищевикладеним, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно зі ст.. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст.. 611 ЦК України. Відповідно до ст.. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, враховуючи що вимоги позивача обґрунтовані, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 87\~103 гривні 75 копійок. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК підлягають стягненню судові витрати: 871 гривня 04 копійки держмита та 120 гривень 00 копійок витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved