overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт постійного проживання, мотивуючи тим, що внаслідок смерті її баби, [PERSON], яка сталася 10.01.2005року в с. Тулуків, Снятинського району Івано-Франківської області, відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,22га. Спадкоємцем вищезазначеного майна за заповітом стала позивачка, оскільки фактично на час смерті [PERSON] постійно проживала з померлою та здійснювала за нею догляд. В звязку з тим, що [PERSON] не була зареєстрована в господарстві померлої, державним нотаріусом Першої Снятинсьої державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, а тому вона була змушена звернутися до суду з даною заявою. Представник позивачки в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Тулуківської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що проти заяви не заперечує. В судовому засідання факт проживання [PERSON] з померлою [PERSON] на час відкриття спадщини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Суд заслухавши показання заявниці та свідків, дослідивши і перевіривши зібрані докази, а саме: свідоцтво про смерть [PERSON] серії 1-НМ №178642 від 11.01.2005р. відповідно до якого остання померла 10.01.2005р. (а.с.4); заповіт померлої [PERSON] №9 від 12 квітня 1993 року посвідченого в Тулуківській сільській раді, згідно якого все її майно переходить у власність [PERSON] (а.с.5); державний акт на право приватної власності №003527 (а.с.6); довідка видана Тулуківською сільською радою від 20 липня 2010 року №324/01-12, яка підтверджує, що на час смерті [PERSON] в господарстві проживала [PERSON], хоча не була зареєстрована в [INFO] по вул. М.Вовчок, Снятинського району Івано-Франківської області (а.с.7), свідоцтво про одруження [PERSON], прізвище змінила на [PERSON] (а.с.13) та інші зібрані документи вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 вересня 2010 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом про визнання права власності на самочинно побудовані споруди в домоволодінні по вул. Молодіжна, 62 в місті Полтаві. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що є власником домоволодіння по вул. Молодіжна, 62 в м. Полтаві, яке має самовільні споруди. Просила суд визнати за нею право власності на самочинно збудований гараж «Е» з погребом «е», що розташовані в м. Полтаві по вул. Молодіжна, 62, а також зобовязати ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» зареєструвати самовільні будівлі. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради позовні вимоги щодо визнання права власності на самовільні споруди визнавав та не заперечував щодо їх задоволення. Представник третьої особи щодо позовних вимог покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 березня 2003 року позивач [PERSON] є власником жилого будинку з надвірними спорудами в м. Полтаві по вул. Молодіжна, 62. Право власності зареєстровано в державному реєстрі. Також встановлено, що згідно з даними технічного паспорту на домоволодіння по вул. Молодіжна, 62 в місті Полтаві, виготовленого станом на 24 січня 2003 року, гараж «Е», а також погреб «е» є самовільно збудованими. Відповідно до акту обстеження від 27 квітня 2010 року домоволодіння за вказаною адресою КП «Містобудування та кадастр» на підставі проведеного обстеження, згідно з поданими документами та проведеними замірами встановлено, що самочинно побудований [PERSON] в домоволодіння по вул. Молодіжній, 62 гараж розміром 3,4х6,3 м. з погребом «е» площею 5,0 кв.м. не суперечить вимогам Державних будівельних норм. Відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності Київського району м. Полтава не заперечує проти розташування та подальшої експлуатації гаражу та погребу. За нормами ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Встановивши дані обставини, враховуючи, що самовільні споруди збудовані на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку, збудоване нерухоме майно не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Необхідно визнати за [PERSON] право власності на самовільно збудовані гараж «Е» з погребом «е» у домоволодінні по вулиці Молодіжна, 62 в місті Полтаві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

У липні 2010р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] і прохало визнати кредитний договір №DNH4КР73611419 від 21.11.2006 р. укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і не встановленою особою від імені [PERSON] недійсним. Свої вимоги мотивувало тим, що кредитний договір був укладений не з [PERSON], а з іншою особою з використанням нею викраденого у [PERSON] паспорта , грошові кошти відповідно кредитного договору отримала не встановлена особа. Сторони в судове засідання не зявилися і прохали справу розглянути без їх участі,представник позивача у своїй заяві прохав позов задовольнити повністю. Суд,дослідивши матеріали справи,вважає,що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 21.11.2006 року між закритим акціонерним товариством (ЗАТ) яке стало публічним акціонерним товариством (ПАТ) комерційний банк (КБ) «ПриватБанк» і невстановленою особою,яка діяла від імені [PERSON] і з використанням її паспорта, укладено кредитний договір №DNH4КР73611419 . Відповідно кредитного договору невстановленій особі банк надав грошові кошти в сумі 1\~929 грн.20 коп. [PERSON] кредитний договір не підписувала і грошові кошти не отримувала, її паспорт був викрадений. Отже, невстановлена особа незаконно заволоділа грошовими коштами банка. По факту викрадання паспорта [PERSON] слідчим Козельщинського РВ УМВС України в Полтавській області порушена кримінальна справа, яка зупинена у в звязку з не встановленням особи,яка вчинила злочин. Відповідно до ст.228 ЦК України правочин вважається таким,що порушує публічний порядок ,якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина,знищення пошкодження майна фізичної або юридичної особи,держави,Автономної республіки Крим,територіальної громади,незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок,є нікчемним. Таким чином кредитний договір,який порушує публічний порядок, необхідно визнати недійсним (нікчемним). Правові наслідки недійсності кредитного договору передбачені ст.216 ЦК. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON],08.02.1992р.н., яка продовжує навчання. В обгрунутвання заявлених вимог покликається на те, що у свідоцтві про народження дитини відповідач вказаний батьком. На даний час її дочка [PERSON] Андріївна.08.02.1992р.н. досягла повноліття та навчається на денній формі навчання в Рівненському торгово-професійному ліцеї. У звязку з цим дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на період навчання та до досягнення нею двадцяти трьох років в розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила розмір позовних вимог, просить стягувати аліменти в розмірі 1\\5 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, просив справу розглядати у його відсутності, згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1\\5 частини від його заробітку щомісячно. Враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову та ухвалити рішення у справі у попередньому судовому засіданні, позов задоволити. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей, які продовжують своє навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом дочка відповідача, [PERSON],08.02.1992р.н. на даний час досягла повноліття та навчається в Рівненському торгово-професійному ліцеї. У звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки не надає, має можливість надавати таку допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в розмірі 2034 грн. 86 коп., в якому вказав, що позивачем [PERSON] Міські теплові мережі надавались відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в квартиру [ADDRESS]. Відповідач оплату за надані послуги здійснював частково, тому за період з 01.01.2009 р. по 28.02.2010 р. утворилась заборгованість в розмірі 2034 грн. 86 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку, а також судові витрати. Відповідач до судового засідання не зявилися, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлялися, у встановленому законом порядку, заперечень на стягнення даної суми не надав, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з наступним. Згідно довідки № 24/3020 державного комітету статистики України Запорізького обласного управління статистики від 03.09.2004 року - [PERSON] Міські теплові мережі включений до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою ВРЕЖО № 1 від 07.04.2010 р. Оскільки відповідач в добровільному порядку лише частково сплачує установлені платежі за користування послугами з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, з нього варто стягнути на користь [PERSON] Міські теплові мережі суму заборгованості за період з 01.01.2009 р. по 28.02.2010 р. в розмірі 2034 грн. 86 коп. Відповідно до ст. ч.1 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно з рішенням Запорізької міської Ради № 68 від 19.05.2010р. «Про звільнення [PERSON] „Міські теплові мережі від попередньої оплати державного мита», при зверненні до місцевих судів м. Запоріжжя з питань стягнення заборгованості з фізичних осіб, [PERSON] „Міські теплові мережі звільняється від оплати держмита. Згідно з документами системи Клієнт-Банк при зверненні до суду із позовною заявою [PERSON] Міські теплові мережі оплатив 30 грн. за витрати на інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи. Таким чином, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, доведеними, тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

єПозивач [PERSON] Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в розмірі 1874 грн. 55 коп., в якому вказав, що позивачем [PERSON] "Міські теплові мережі" надавались відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в квартиру [ADDRESS]. Відповідачі оплату за надані послуги здійснювали частково, тому за період з 01.01.2009 р. по 30.04.2010 р. утворилась заборгованість в розмірі 1874 грн. 55 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказану суму позивач просить стягнути солідарно з відповідачів у судовому порядку, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів суму заборгованості в розмірі 1874 грн. 55 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, причину неявки суду не сповістили, про день і час слухання справи завчасно повідомлялися, у встановленому законом порядку, заперечень на стягнення даної суми не надали, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з наступним. Згідно довідки № 24/3020 державного комітету статистики України Запорізького обласного управління статистики від 03.09.2004 року - [PERSON] Міські теплові мережі" включений до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою ВРЕЖО № 13 від 30.04.2010 р. Оскільки відповідачі в добровільному порядку лише частково оплачують установлені платежі за користування послугами з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, з них варто стягнути на користь [PERSON] "Міські теплові мережі суму заборгованості за період з 01.01.2009 р. по 30.04.2010 р. в розмірі 1874 грн. 55 коп. Відповідно до ст. ч.1 88 ЦГІК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно з рішенням Запорізької міської Ради № 68 від 19.05.2010р. «Про звільнення [PERSON] „Міські теплові мережі" від попередньої оплати державного мита». мри зверненні до місцевих судів м. Запоріжжя з питань стягнення заборгованості з фізичних осіб, [PERSON] „Міські теплові мережі звільняється від оплати держмита. Згідно з документами системи Клієнт-Банк при зверненні до суду із позовною заявою [PERSON] Міські теплові мережі оплатив ЗО грн. за витрати на інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи. Таким чином, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, доведеними, тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить суд ухвалити рішення про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом житловим будинком № 6, по вул. Берегового, в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області. Мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка являється власником житлового будинку з надвірними спорудами № 6 по вул.. Берегового, в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області. Право власності на вказаний будинок підтверджується свідоцтвом про право особистої власності виданого виконкомом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області 10.06.1996 року. Відповідно до довідки виданої 25.08.2010 року Томаківською селищною радою позивач проживає в належному йому будинку разом з батьками [PERSON] та [PERSON] На даний час в домоволодінні позивача також зареєстрована колишня дружина з її сином від першого шлюбу. Але фактично вони проживають у батьків відповідачки в с. Кисличувата Томаківського району Дніпропетровської області. Незважаючи на те, що відповідач більше року не проживає в будинку, він до цього часу зареєстрований в будинку, власником якого являється позивач. Питання про втрату права на житло відповідачами в будинку, в якому вони не проживають на протязі тривалого часу, що становить більше року, може бути вирішено тільки в судовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, так як вона проживає у батьків з дітьми без реєстрації, так як батьки відмовляються її реєструвати. Третя особа представник служби у справах дітей Томаківської райдержадміністрації Дніпропетровської області відносить вирішення справи на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється мамою [PERSON] та підтвердила, що вона та її син проживає з нею з 2005 року без реєстрації. Вона відмовляється її реєструвати в належному їй будинку. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, третіх осіб, суд вважає, що даний позов підлягає повному задоволенню, так як він знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні матеріалами справи, копією свідоцтва про право особистої власності виданого виконкомом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області 10.06.1996 року, відповідно якого будинок належить [PERSON], а також підтвердженням є те, що відповідачі не проживають в житловому будинку більше року, а тому згідно законодавства України вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим будинком та зняті з реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

07.06. 2010 року прокурор звернувся в інтересах ОКП Донецьктеплокомуненерго у особі ВО Волновахаміжрайтепломережа до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих зобов*язань і станом на 01.05.2010 рік виникла заборгованість у сумі 1923, 20 грн. яку вони добровільно не сплачують, тому просив стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі у судове засідання не з*явились без поважних причин, належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, заперечень проти позову не надали, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов*язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідачі зобов*язані вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобовязані щомісячно вносити плату за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих обов*язків належним чином і станом на 01.05.2010 рік виникла заборгованість у розмірі 1923, 20 грн., яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у повному обсязі та стягнути на користь держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 5 грн. судового збору. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати їх шлюб. Свої позовні вимоги він мотивував тим, що 04 листопада 1995 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 96. При вступі в шлюб відповідачка прийняла прізвище позивача, а дошлюбне її прізвище - Денисенко. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В серпні 2010 року їх сім`я розпалася і з того часу сторони припинили шлюбні відносини. Між сторонами протягом подружнього життя не склалися нормальні сімейні стосунки. Відсутність взаємопорозуміння між сторонами призводить до постійних конфліктів та сварок. Позивач прийшов до впевненого висновку про те, що їх сімя розпалась остаточно, поновлена бути не може. У сторін зовсім протилежні погляди на шлюбні відносини, на права та обовязки як подружжя. Позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши матеріали даної справи, заслухавши сторони, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, так як сторони припинили шлюбні відносини, відновити їх не бажають. Згідно ст.. 112 СК України якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення, шлюб може бути розірвано. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

28.09.2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO], в сумі 2500 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Відповідач письмових заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги частково збільшила. Пояснила, що 28.09.2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем. Від подружнього життя мають доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Однак відповідач про турбується про потреби своїх дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на доньок в сумі по 2500 грн. 00 коп., на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28.09.2010 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] згідний сплачувати на утримання своєї доньки по 2500 грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сторони по справі,28.09.2001 зареєстрували шлюб. Із свідоцтв про народження серії І-ГЮ № 173998 та серії І-ГЮ №173997 [PERSON] та [PERSON] вбачається, що їх батьками є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з пояснень сторін, діти перебувають на утриманні матері, відповідач участі у їх вихованні не приймає, не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, згідний надавати таку допомогу в подальшому, підстави для стягнення з нього аліментів наявні. На підставі ст.ст.155,180-182,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved