Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

Позивач звернувся 10 вересня 2010 року до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, вказавши, що 23 грудня 2007 року, між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 782, згідно з яким кредитна спілка надала відповідачеві кредит в сумі 3 000 грн. на термін 1 рік, з розміром відсоткової ставки за користування кредитом - 42 % річних, в обмін на зобовязання відповідача по поверненню кредиту та сплати відсотків в обумовлені договором строки. Позивач свої зобовязання за кредитним договором не виконувала в повному обсязі, що виразилося в недотриманні графіку погашення кредиту, через що утворилася заборгованість у сумі 12 631,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12 631,00 грн. та судові витрати в сумі 246,31 грн. Представник позивача у судове засідання зявилася, надала судові аналогічні викладеним у позові пояснення, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася повторно, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір від 23.12.2007 року № 782 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 3 000 грн., на 1 рік, зі сплатою процентів у розмірі 42 % річних від суми залишку позики. Згідно з п. 9.2, 9.3 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту процентна ставка подвоюється, тобто складає 84 % річних, а також позичальник сплачує кредитній спілці пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (а.с. 5). Отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів за укладеним кредитним договором в сумі 3000,0 грн. підтверджується дослідженим в судовому засіданні видатковим касовим ордером від 23.12.2007 року (а.с. 11). Як вбачається із розрахунків заборгованості за вищевказаним кредитним договором, заборгованість відповідача перед позивачем становить: по поверненню кредиту - 2650,00 грн.; з заборгованість по відсоткам (за подвійною ставкою) - 6510,00 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 3471,50 грн. (а.с. 8). У судовому засіданні не надано доказів, які б ставили під сумнів правильність розрахунків заборгованості за кредитним договором, тому суд вважає їх належним та допустимим доказом суми заборгованості відповідача. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається із вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що залишилися за договором. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення № 313 від 08 вересня 2010 року, позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Згідно з платіжним дорученням № 312 від 08 вересня 2010 року, позивачем сплачено судовий збір за розгляд позовної заяви в сумі 126,31 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 12 631,50 грн. та судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 126,31 грн. та сплачених витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved