Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-08 00:00:00

Позивач 01 грудня 2006 року звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.05.2003 року по 01.11.2006 року в сумі 1398 грн. 48 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS]. 04 березня 2009 року позивач збільшив розмір позовних вимог та спросив суд стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.05.2003 року по 01.02.2009 року в сумі 3379 грн. 15 коп. в солідарному порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені в заяві обставини. Просив задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість за отримані послуги з теплопостачання. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги не визнавала. Вважає, що у звязку з відсутністю письмового договору між сторонами, будь-які підстави для оплати послуг з теплопостачання вона на має, крім того, відповідач [PERSON] в квартирі не проживає, послугами на користується. Також вважає, що позивачем пропущено терміни звернення до суду. В судове засідання 09 вересня 2010 року не зявилася, будучи повідомлена належним чином про час та місце розгляду. Подана до суду 07 вересня 2010 року відповідачем [PERSON] заява про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням на лікуванні за межами міста Полтави судом оцінюється критично. Судом 23 серпня 2010 року оголошувалася перерва в судовому засіданні саме за клопотанням відповідача [PERSON], будь-які докази знаходження відповідача 09 вересня 2010 року на лікуванні відсутні, а наданий до суду консультативний висновок містить дату 11.04.2008 року, інші дані щодо часу його складання відсутні. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, будучи у встановленому законом порядку повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] постійно зареєстровані в [INFO] та є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем. Квартира [ADDRESS] відповідачами приватизована не була, є державною. Також встановлено, що за період з 01.05.2003 року по 01.02.2009 року відповідачами за вказаною адресою отримано послуги теплопостачання від позивача, але плата за них не внесена. За вказаний період існує заборгованість в розмірі 3379 грн. 15 коп. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обовязок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] покладені на них обовязки не виконали, за отримані послуги не сплачували протягом тривалого часу. В той же час, згідно з нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях посилалася на пропуск позивачем термінів позовної давності. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в межах термінів позовної давності та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку заборгованість за послуги з теплопостачання за період по 01.02.2009 року в розмірі 3167 грн. 47 коп. Посилання відповідача [PERSON] на відсутність договірних відносин з позивачем судом оцінюється критично. Як встановлено судом, хоча письмового договору про надання відповідачам послуг з теплопостачання між сторонами не укладено, але підприємством «Полтаватеплоенерго» такі послуги в квартиру [ADDRESS] надавалися, а відповідачами в свою чергу отримувалися. Тому суд приходить до висновку, що між сторонами по справі фактично склалися правовідносини з надання послуг з теплопостачання. При цьому надання позивачем неналежних послуг жодними доказами в справі не підтверджено. Посилання [PERSON] на те, що відповідач [PERSON] постійно проживає на території Кротенківської сільської ради, де веде господарство, а тому в опаленні квартири немає потреби, судом оцінюється критично. Як встановлено дослідженими матеріалами справи, відповідач [PERSON] з 07 грудня 1999 року постійно зареєстрований в [INFO] та є її квартиронаймачем. Відповідач [PERSON] зареєстрована постійно в даній квартирі з 26 червня 1999 року, будь-які підстави вважати, що вона мешкає за іншою адресою, відсутні. Також встановлено, що в квартиру № 40, мешканцями якої є відповідачі, надаються лише послуги з опалення, послуги з постачання гарячої води не надаються. Тому нарахування плати за послуги здійснюється виходячи з опалювальної площі та не залежить від кількості осіб, які мешкають. Крім того, як встановлено судом, розрахунок плати за послуги здійснюється з урахуванням пільги в розмірі 25 %, якою користується відповідач [PERSON] Судом також враховується, що судова кореспонденція, надіслана судом на імя [PERSON] за адресою с. Кротенки Полтавського р-ну та обл., повернута без вручення з відміткою про не проживання адресата. Також встановлено, що конструктивні особливості загально будинкової системи опалення будинку по вул. Репіна, 23 в м. Полтаві не дають технічної можливості виконати відключення квартири № 40 від централізованої системи опалення. Тому твердження [PERSON] про те, що в опаленні квартири немає потреби, є безпідставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., та на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: partial