Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Посилається на те, що він перебував із відповідачкою у шлюбу, за час якого у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За період його відсутності на території України народився син [PERSON], і так як сторони перебували у шлюбі, то позивача записано батьком у свідоцтві про народження дитини. Згідно рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29 липня 2010 року його як батька виключено із актового запису [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 липня 2008 року з нього на користь відповідачки на утримання двох неповнолітніх дітей стягуються аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 400 грн. на кожну дитину. Починаючи від рішення суду про стягнення з нього аліментів та знаючи, що син [PERSON] не його біологічний син, позивач сплачував лише половину тієї суму, яку присудив стягувати з нього суд. Так як він не є біологічним батьком другої дитини, а аліменти стягуються на двох дітей, просив суд зменшити розмір стягуваних аліментів та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в сумі 10466 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Також суду пояснив, що позивач не є біологічним батьком дитини [PERSON]. Позивач звернувся до суду із позовом про виключення його із актового запису [PERSON], так як він є його батьком. Сама відповідачка в тому судовому засіданні не заперечувала проти того, що [PERSON] не є сином позивача, тому що він задовго виїхав на заробітки за кордон і це не може бути його син. Але як порядний батько він згідно рішення суду про стягнення аліментів сплачував лише половину суми аліментів на свого рідного сина. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив в задоволенні позовної вимоги позивача щодо звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами на користь відповідачки відмовити. Також суду пояснив, що згідно рішення Герцаївського районного суду з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти в сумі 400 грн. на кожну дитину. Так як встановлено судом в 2010 року та сама відповідачка не заперечувала, що її син [PERSON] не є біологічним сином позивача, так як він довгий час, тобто на час запліднення та народження перебував за кордоном. Але так як сторони на той час перебували у шлюбі то батьком дитини записали позивача. Але з 2008 року по даний час у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів. Діти хворіють і тому потрібні значні кошти на їх утримання. Адже позивач знав, що [PERSON] не є його біологічним сином, а раз він згодився, що батьком цієї дитини записаний він, то аліменти повинен був платити. Стосовно зменшення розміру стягуваних аліментів з позивача на користь відповідачки, представник відповідачки не заперечував, так як той факт, що позивач не є батьком дитини [PERSON], то він повинен лише сплачувати аліменти на старшого сина [PERSON], [INFO]. Заслухавши сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що згідно рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29 липня 2010 року, яке набрало законної сили, вилучено з актового запису № 1941 від 27 листопада 2002 року про народження [PERSON], [INFO], відомостей про батька [PERSON], [INFO]. Як вбачається із мотивувальної частини даного рішення відповідачка при розгляді даної справи в судовому засіданні не заперечувала проти того, що її син [PERSON], [INFO] не є біологічним сином позивача [PERSON], так як він тривалий час перебував за кордоном на заробітках. Як вбачається із рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 липня 2008 року з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину. Згідно розрахунків заборгованості по виплаті аліментів позивач, починаючи з січня 2009 року сплачував половину присуджених судом суми аліментів. Сплачена ним сума аліментів становить 10600 грн., а заборгованість складає меншу суму, а саме 10466 грн. Як встановлено судом з позивача на користь [PERSON] на утримання дитини від першого шлюбу стягуються також аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Як вбачається із розрахунку заборгованості по виплаті аліментів позивачу нараховано аліменти з травня місяця 2009 року по серпень місяць 2010 року в сумі 3871,20 грн., а фактично ним сплачено аліментів 5000 грн. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона винила у зв»язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дослідивши та вивчивши всі обставини справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позивач не є злісним неплатником аліментів і його позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Твердження представника відповідачки про те, що позивач знав, що [PERSON] не є його біологічним сином, але звернувся до суду лише тепер з даними вимогами. Адже на той час коли дитину записували на його прізвище та по батькові сторони були у шлюбі. Раз він згодився, щоби дитину записали на його прізвище, то значить позивач згодився із даним фактом. Дані твердження суд не приймає до уваги адже вони не відповідають чинному цивільному та сімейному законодавству. Згідно положень статті 121 СК України загальними підставами виникнення прав та обов»язків матері, батька і дитини є походження дитини, тобто наявність кровного споріднення між нею та матір»ю, батьком та реєстрація цього походження у порядку встановленому законом. Порядок визначення походження дитини залежить від наявності чи відсутності шлюбу між її батьками. Так як на момент народження дитини [PERSON] сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, тому його записали на прізвище та по-батькові позивача. Згідно ч.6 ст.136 СК України до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Що стосується зменшення розміру аліментів та звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, позивач також не пропустив строк позовної давності за зверненням до суду із даним позовом. На підставі ст.ст.121, 136, 192, 197 СК України та

Outcome: approved