Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] опіки та піклування Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області, заінтересована особа - Служба у справах дітей Савранської РДА Одеської області, про повернення дитини (а.с.1), обґрунтовуючи вимоги тим, шо рішенням Савранського районного суду Одеської області від 17.05.2007р. у нього було відібрано неповнолітнього сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано під опіку відповідачу. Причиною відібрання у нього сина стало те. що він не вживав відповідних заходів для створення належних умов проживання сина та не приймав участі в його вихованні. На даний час відпали причини, які перешкоджали позивачу в належному виконанні своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], а тому він просить повернути йому сина. У попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] опіки та піклування Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області - голова Осичківської сільської ради [PERSON] - заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Савранської РДА Одеської області - начальник служби у справах дітей [PERSON] - не заперечувала проти заявлених вимог. Прокурор Ковальчук Т.В. в судовому засіданні теж не заперечувала проти заявлених вимог, зазначивши, що з 2007 року відносини позивача з його неповнолітнім сином [PERSON] змінилися, позивач в даний час належним чином виконує свої батьківські обов'язки, піклується про сина, створив належні умови для його виховання і проживання, а тому є підстави щодо повернення дитини його батькові. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, представник заінтересованої особи, а також прокурор не заперечували проти заявлених вимог, суд, на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалив закінчити розгляд справи та ухвалити рішення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача і заінтересованої особи, думку прокурора, показання свідка, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У Свідоцтві про народження У-ЖД №361228, виданого виконкомом Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області 06.10.1993р., зазначено, що батьком [PERSON], який народився в с.Концеба Савранського району Одеської області 26.09.1993р., є [PERSON] (а.с.2). Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 17.05.2007р. у справі №2- 139/2007 у [PERSON], [INFO], було відібрано його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав, та передано його під опіку [PERSON] опіки та піклування Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області, а також було стягнуто з [PERSON] (матері [PERSON]Л.) та [PERSON] на користь державної установи, на утриманні якої знаходився неповнолітній [PERSON], аліменти в розмірі 1/6 заробітку (доходу) з кожного, починаючи з 02.03.2007р. і до його повноліття (а.с.8-9). Підставою для прийняття такого рішення у відношенні позивача стало те, що він довгий період часу перебував на заробітках в м.Одеса, а долею сина не цікавився, не займався його вихованням і матеріальним забезпеченням, не створював для нього належні умови для проживання. З пояснень позивача вбачається, що у теперішній час відпали причини, які перешкоджали йому в належному виконанні своїх батьківських обов'язків. Хоча офіційно він не працює, але має постійний заробіток, виконуючі різноманітні електромонтажні роботи в м.Одеса, що дає йому можливість наймати квартиру [ADDRESS], в якої він з сином і проживають у даний час однією сім'єю, а також забезпечувати матеріальні потреби свої та сина. Позивач налагодив стосунки з сином, постійно з ним спілкується, цікавиться його справами, має на меті подальше навчання сина в Березівському професійному технічному училищі Одеської області за професією зварювальник, разом з сином займаються домашнім господарством, купує йому одяг та речі особистого вжитку. Крім того, позивач відвідував сина протягом його навчання в Березівському професійному аграрному ліцеї за спеціальністю тракторист-машиніст у вересні 2007р. - червні 2010р., брав участь у батьківських зборах, постійно цікавився успіхами сина. Також, ураховуя положення ч.ч.1, 2 ст.171 СК України, в судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON], який підтвердив пояснення позивача, що дійсно ставлення батька до нього змінилося на краще: коли він навчався в Березівському професійному аграрному ліцеї, то батько часто приїздив до нього, приймав участь у батьківських зборах, цікавився його успіхами, а також зазначив, що в даний час вони з батьком разом проживають в [INFO], яку батько наймає. Батько добре до нього відноситься, вони спілкуються разом, він завжди цікавиться його справами, купує одяг, продукти та інші речі, дає гроші на дрібні побутові речі. Представники відповідача і заінтересованої особи теж підтвердили, що в даний час відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дитини [PERSON] його батьком- позивачем, оскільки останнім створені належні умови для виховання сина. Олександр спілкується зі своїм батьком і дійсно бажає, щоб його повернули батькові на виховання, що також підтверджується протоколом профілактично-виховної бесіди представниками Служби у справах дітей Савранської РДА та [PERSON] опіки та піклування Осичківської сільської ради Савранського району з [PERSON] від 20.04.2010р. (а.с.5). З письмового висновку [PERSON] опіки та піклування Осичківської сільської ради Савранського району також вбачається, що повернення неповнолітнього [PERSON] його батьку [PERSON], є доцільним, оскільки між батьком і сином налагоджені стосунки, у позивача стабільне матеріальне становище та він взмозі подбати про свого сина (а.с.20). Згідно ч.З ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Як встановлено ч.2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. №2402-111 кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім'ї- є першоосновою розвитку особистості ДИТИНИ (4.1 СТ.12 цього ^ЯКТіН V і Відповідно до 4.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Тому з огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що у теперішній час причини, які перешкоджали належному вихованню позивачем його неповнолітнього сина [PERSON], відпали а тому позивачу слід повернути його сина на виховання і спільне проживання, оскільки це буде відповідати інтересам цієї дитини, а також припинити стягнення аліментів за рішенням Савранського районного суду Одеської області від 17.05.2007р. по справі №2- 139/2007.

Outcome: approved