Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-06 00:00:00

[PERSON] 12.07.2010 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 11 березня 2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 3. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час виникли сімейні непорозуміння з [PERSON] і їхні неповнолітні доньки повністю знаходяться на утриманні позивача. Відповідач по справі працює, має стабільний дохід, але добровільно матеріально не допомагає в утримуванні дітей. [PERSON] зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, у разі ухилення від цього обовязку кошти на утримання неповнолітніх дітей стягуються у судовому порядку. Позивач у попереднє судове засідання не зявилася але до його початку надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у попереднє судове засідання не зявився але до його початку надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. Згідно ч.1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, т. ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачкою доведені та підтверджені документально. На підставі викладеного, ст. ст. 110, 112, 130, 160, 179, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved