overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про продовження строку для прийняття спадщини мотивуючи свої вимоги тим, що 03 січня 2010 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке вона прийняла та розпорядилася ним в порядку спадкування за законом. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, їй було відмовлено в прийомі документів в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Даний строк нею був пропущений з поважних причин, оскільки не знала про зміни в законодавстві, та в зв'язку з тривалою хворобою її рідних. Тому вона звертається до суду і прохає надати додатковий строк для прийняття спадщини до 3 місяців. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явися, але надав суду заяву, в якій не заперечує проти заявлених вимог позивача та просить справу розглянути в його відсутності в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін суд вважає, можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши позивачку, свідків та вивчивши матеріали справи (а.с.4-15) суд вважає, що позовні вимоги пов'язані із спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення в судовому засіданні, так як під час його проведення було встановлено, що 03 січня 2010 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем [PERSON] відповідно до закону є позивачка - дочка померлої, що стверджується свідоцтвом про народження, та свідоцтвом про одруження ( а.с.6-8), але вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. кожен окремо ствердили суду, що дійсно позивачка є рідною дочкою померлої [PERSON]. Після смерті матері прийняла спадщину та розпорядилася нею, але вона своєчасно не звернулася до нотконтори для прийняття спадщини через хворобу своїх близьких, догляд за якими вона здійснювала. На даний час не може прийняти спадщину, так як своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у визначений законом термін. Згідно вимог п.З ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення донькою повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і просить суд їх задовольнити, пояснивши, що на утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає, чим ставить її у складне матеріальне становище. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Вислухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом в процесі судового засідання, сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2008 року. За цей період у сторін народилася донька [PERSON], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На цей час відповідач не надає достатньо матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставить позивачку у важке матеріальне становище. Позивачка та відповідач ніде не працюють. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачці такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання свого батьківства відносно сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що з 1998 року по 2003 рік перебував із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. 21.04.2000 року [PERSON] народила сина [PERSON]. На час реєстрації народження дитини він не перебував у шлюбі із [PERSON], тому батько дитини вказаний [PERSON]. Вважає себе батьком дитини, син проживає із ним з восьмимісячного віку, називає його батьком, у школі числиться на прізвищі [PERSON], перебуває на повному його утриманні. Мати дитини не цікавиться життям сина, жодного разу не відвідувала його, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Орган опіки та піклування своїм розпорядженням від 13.08.2010 року тимчасово влаштував дитину в його сім'ю до вирішення питання про встановлення батьківства, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] підтримав позов, погодився на заочний розгляд справи. Представник служби у справах дітей Кіцманської РДА заявлені позивачем вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписка та оголошення, не повідомивши причини неявки і не подавши заяви про розгляд справи у її відсутності, тому, за погодженням позивача наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] з 1998 року по 2003 рік перебував із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. 21.04.2000 року [PERSON] народила сина [PERSON]. При реєстрації народження дитини батьком вказаний [PERSON] на підставі рішення Комісії з питань захисту дітей за № 9 від 06.08.2010 року та розпорядження голови Кіцманської РДА за № 441 від 13.08.2010 року. [PERSON] вважає себе батьком дитини, син проживає із ним з восьмимісячного віку, називає його батьком, у школі числиться на прізвищі [PERSON], перебуває на повному його утриманні, що підтверджується змістом відповіді Нижньостановецької сільської ради № 80 від 07.05.2010 року, довідки виконкому Нижньостановецької сільської ради №1630 від 16.08.2010 року та довідки Нижньостановецького ЗНЗ № 44 від 17.08.2010 року. Орган опіки та піклування Кіцманської РДА своїм розпорядженням за № 440 від 13.08.2010 року тимчасово влаштував дитину в сім'ю позивача до вирішення питання про встановлення батьківства. За наведених обставин позовні вимоги являються обгрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 128, 134 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, а тому позивач просить її позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ №077969 від 15 квітня 1998 року. Дитина проживає разом із матірю за адресою: вул. Старокостянтинівське шосе №3/1-а кв. 51 в м. Хмельницькому, що підтверджується довідкою ЖЕК №6. Відповідач будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем в змозі її надавати. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] суд, відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України, визначає в розмірі % частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому враховується стан здоровя, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки, зокрема враховується, що відповідач є працездатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 18 листопада 2006 вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №20. Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб в обох перший. Сімейне життя не склалось, вона прийняла рішення про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично не склалась с самого початку, відповідач зловживає спиртними напоями. У них повністю відсутні спільні інтереси та різні погляди на родинні відносини. На цьому ґрунті між ними часто виникали сварки, вже більше чотирьох місяців проживають окремо і жоден з них не робить кроків до примирення. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе і недоцільне, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб розірвати. При розгляді справи відповідач позовні вимоги визнав та зазначив, що згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши позивача, відповідача та вивчивши документи справи суд приходить 1 до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи видно, що позивач -- [PERSON], відповідно копії паспорту, [INFO], уродженка та мешканка м. Ананьїв Одеської області (а.с.5), перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], з 18 листопада 2006 року, зареєстрованого Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.7). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї було відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, постійно виникали сварки, сімейних стосунків тривалий час не підтримують, спільного господарства не ведуть, наявність неповнолітньої дитини, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати при цьому всі витрати по справі, враховуючи майновий стан сторін, покласти на відповідача. Сторонам роз'яснено вимоги ст.174 ЦПК України та наслідки відповідних процесуальних дій.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 23 квітня 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №26. Даний шлюб для сторін первинний, від якого у них народилася донька Катерина, [INFO]. Позивач вважає, що їх сімя остаточно розпалася, тому що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб не пізнавши один одного належним чином, поступово стали нетерпимими одне до одного через свої характери, спільне прожи-вання стало в тягар. Подальше життя та збереження сімї неможливе, так як втрачено почуття кохання та поваги од-не до одного, тому він просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач надав до судового засідання заяву про можливість слухання справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, проти позову не заперечувала, згодна на розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження /а.с.3/ вбачається, що 23 квітня 2005 року був укладений шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №26. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

08 липня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області та просив зобовязати відповідача зробити нарахування та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі підвищення на 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2009 року по момент винесення рішення, відповідно до положень ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, в звязку з відсутністю законодавчо визначеного механізму реалізації положень ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Просить розглянути справу за відсутності представника Управління Пенсійного фонду України в Світловодсьому районі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням. Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року. Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року , мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Зміст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2009 - 2010 році не змінювався та розмір підвищення не коригувався, дія закону зупинена не була. Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії позивачеві у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісяця і до його повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається, на те, що 21 квітня 1990 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей- син [PERSON] 1990 року, який на даний час є повнолітнім , та [PERSON] [INFO]. Відповідач не систематично надає кошти на утримання дітей , тому просить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина , у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісяця.. В судовому засіданні позивачка зменшила свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісяця. Відповідач в судове засідання не зявився, а тому на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення)проти чого не заперечив і позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задовлення. Судом встановлено , що [PERSON] є батьком [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 276811 від 23.12.1994 року . Як вбачається з довідки № 1560 від 02.07.2010 року діти проживають з позивачкою за адресою с. Рудники вул. Львівська,6 Миколаївського району Львівської області. З вищенаведеного суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісяця до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON]JI. про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивачки. [PERSON] в добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, здоровим і інших утриманців в нього не має, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 300 гривень щомісячно до його повноліття. Позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання двічі не з'являвся, хоча завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини серії 1-МИ № 118907 відповідач являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Із дослідженої в судовому засіданні довідки виконкому Нижньо- Станівецької сільської ради, Кіцманського району Чернівецької області № 711 від 16 червня 2010 року вбачається, що дитина [PERSON] проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліменти суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, бать:-: дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд виходячи виключно з інтересів малолітньої дитини, вважає, _ відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитин\ п досягнення нею повноліття, тому вважає, що розмір аліментів на утримань: дитини має бути не менше 300 гривень. На підставі ст. ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що\~15 квітня 2009 року між ним та відповідачем був укладений письмовий договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі6900 євро, що\~на день позики згідно курсу Національного банку України становило 70535гривень 40 копійок, терміном на шість місяців. Однак,\~до [PERSON]не виконує умови договору, так як позивач неодноразово звертався до нього з проханням повернути борг, але останній так і не повернув борг до сьогоднішнього дня. Крім того просить стягнути з відповідача на його користь\~6900 Євро, що еквівалентно сумі 70535 гривень 40 копійок, а тому просив позовні вимоги задовольнити. Позивач позовні вимоги\~підтримав\~в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав\~повністю. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений письмовий договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі\~6900 євро, що еквівалентно сумі 70535 гривень 40 копійок,терміном на шість місяців. Однак,\~до [PERSON] не виконує умови договору та не повернув борг позивачеві. Із дослідженого в судовому засіданні\~договору позики від\~15 квітня 2009 року між\~[PERSON] та\~[PERSON] укладений договір про надання останньому грошових коштів в сумі\~6900 євро, що еквівалентно сумі\~70535 гривень 40 копійок, згідно офіційного курсу НБУ від\~15 квітня\~2009 року, терміном на шість місяців. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому (позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі\~ст. ст.\~15,\~16,\~20,\~204,\~218,\~526,\~527,\~610,\~625,\~1046,\~1049 ЦК України,

Outcome: approved