Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-12 00:00:00

Позивач звернулася у Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади м.Канів в особі Канівської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані споруди. У позові зазначила, що є власником будинковолодіння по вул..Дорошенка, 100 в м. Канів. З метою поліпшення житлово-побутових умов на території домоволодіння самочинно побудувала прибудову до житлового будинку розмірами 5.12x2.86 м, згідно плану позначену літерою «а-1», відкриту веранду розміром 2.83x3.33м, згідно плану позначену літерою «а-2». Згідно висновку управління архітектури і містобудування Канівської міської ради самочинно побудовані споруди не порушують містобудівні норми. З метою їх узаконення, представник позивача просить визнати за позивачем право власності на самочинні споруди по вул. Дорошенка, 100 в м. Канів. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на вказані у позовній заяві обставини, та просить суд визнати за нею право власності на самочинно побудовані прибудову до житлового будинку розмірами 5.12x2.86 м, згідно плану позначену літерою «а-1», відкриту веранду розміром 2.83x3.33м, згідно плану позначену літерою «а-2», що розташовані за адресою м. Канів вул. Дорошенка, 100. Представник відповідача - Канівської міської ради - [PERSON], діюча на підставі довіреності в судовому засіданні позов визнала, та не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог п.п. 1,5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1,2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до вимог ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди; право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. З матеріалів справи вбачається, зокрема, з довідки Канівського міськрайонного управління Держкомзему (а.с.4), що [PERSON] передається безоплатно у власність по Канівській міській раді в м. Канів по вул..Дорошенка, 100 земельна ділянка площею 1117 кв.м. Відповідно до вимог ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Ч. 1 ст. 376 ЦК України визначено, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. З матеріалів справи вбачається, зокрема, із висновку про розгляд технічної документації на домоволодіння по вул. Дорошенка, 100 в м.Канів, виконаного виконавчим комітетом Канівської міської ради від 27.08.2010 р. (а.с. 8), що самовільно збудовані споруди на території домоволодіння н суперечить державним будівельним нормам України ДБН 360-92 "«Планування та забудова міських та сільських поселень» та виконане без порушень вимог будівельних норм та правил. Згідно із вимогами ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимоги власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це'не порушує права інших осіб. Судом у судовому засіданні встановлено, що територіальна громада м.Канів в особі Канівської міської ради, яка є відповідачем у справі та розпорядником землі, що розташована в її межах - не заперечує проти визнану права власності за [PERSON] на самочинно побудовані споруди, що здійснені по вул. Дорошенка, 100 в м. Канів Черкаської області. Відповідно до ч.І ст. 61 ЦГЖ України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст. 174 ЦПК України). Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що будівництво виконано без порушення чинних будівельних норм і правил, на земельній ділянці, відведеній під індивідуальне будівництво та не порушує права інших осіб.

Outcome: approved