Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] громади в особі [PERSON] селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що його батько - [PERSON] за рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів № 4 від 25 січня 1995 року є власником земельної ділянки № 80, загальною площею 0,054 га, розташованої на території садового товариства «Придніпровець» [PERSON] селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, на якій збудовано садовий будинок. 24 березня 2009 року [PERSON] помер, залишивши спадкове майно - зазначений будинок та земельну ділянку. Спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого - [PERSON] та син [PERSON] У встановлений законом строк позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, а [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина [PERSON] В 1990 році [PERSON] на земельній ділянці № 80, розташованої в садовому товаристві «Придніпровець» [PERSON] селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області самочинно збудував А - садовий будинок, господарські будівлі і споруди: а-прибудову, а1-навіс, Б-вбральню, В-літній душ, К-колодязь, №1-4 огорожі. З метою реєстрації права власності та подальшого отримання свідоцтва про право власності на спадщину [PERSON] звернувся до [PERSON] районного КП «БТІ», однак 25 січня 2010 року рішенням реєстратора йому було відмовлено, через припинення цивільної правоздатності [PERSON], у зв'язку зі смертю останнього. Зазначені обставини унеможливлюють належне оформлення спадкових прав через державну нотаріальну контору у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Вважає себе єдиним спадкоємцем за законом садового будинку №80, розташованого на території садового товариства «Пидніпровець» [PERSON] селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області і просить визнати за ним право власності на вказаний садовий будинок із самочинно збудованими господарським будівлями та спорудами. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] селищна рада та третя особа с/т «Придніпровець» до суду не з'явилася, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] за рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів № 4 від 25 січня 1995 року є власником земельної ділянки №80, загальною площею 0,054 га, розташованої на території садового товариства «Придніпровець» [PERSON] селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, на якій збудовано - садовий будинок. 24 березня 2009 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 270445, видане 02 квітня 2009 року відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції, за актовим записом №2517), залишивши спадкове майно - зазначений садовий будинок. Спадкоємцем за законом першої черги є дружина померлого - [PERSON] та син [PERSON] У встановлений законом строк позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, а [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина [PERSON] В 1990 році [PERSON] на земельній ділянці №80, розташованої в садовому товаристві «Придніпровець» [PERSON] селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області самочинно збудував А - садовий будинок, господарські будівлі і споруди: а-прибудову, аі-навіс, Б-вбральню, В-літній душ, К-колодязь, №1-4 огорожі. З метою реєстрації права власності та подальшого отримання свідоцтва про право власності на спадщину [PERSON] звернувся до [PERSON] районного КП «БТІ», однак 25 січня 2010 року рішенням реєстратора йому було відмовлено, через припинення цивільної правоздатності [PERSON], у зв'язку зі смертю останнього. Згідно висновку КПДР «БТІ» про технічний стан від 05 лютого 2010 року, садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на земельній ділянці № 80, розташованої на території садового товариства «Придніпровець» [PERSON] селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області можуть бути введені в експлуатацію та експлуатуватися без обмежень за своїм цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, для оформлення права на спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з абз. 4 п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 37 5 УК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй земельній ділянці іншим особам, а згідно ч. 5 ст. 37 6 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. Оскільки судом встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 8, 316, 1223, 1268, 1296, 1291 ЦК України, абз. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. за N20/5,

Outcome: approved