Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогою виключити з опису арешту майна квартиру [ADDRESS]. В своїй заяві та в судовому засіданні позивач вказав, що 30 серпня 2010 року державним виконавцем, в порядку примусового виконання рішення суду про стягнення з його батька [PERSON] 141155 грн. матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, шляхом складання акту серії АА-316078, було здійснено опис майна та накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить йому, його батькові та померлій матері на праві спільної часткової власності. Посилаючись на те, що його батько [PERSON] не являється єдиним власником вказаної квартири, позивач просив суд виключити з опису арешту квартиру [ADDRESS], проведеного на підставі акту державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 30 серпня 2010 року [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на те, що відповідач [PERSON] до цього часу не відшкодував завдану їй злочином шкоду. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними а виконавче провадження було відкрито нею на підставі рішення суду. Вислухавши пояснення сторін та інших осіб, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що 20.08.2010 року, на підставі заяви стягувача [PERSON] державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції [PERSON], було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-500, виданого Диканським районним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 141155 грн., та було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника [PERSON] Крім того, 30.08.2010 року державним виконавцем було складено акт серії АА-316078 відповідно до якого, було здійснено опис майна та накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із оголошеної в судовому засіданні копії свідоцтва про право власності на житло від 11 липня 2003 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 28 лютого 2009 року. Як пояснили в судовому засіданні [PERSON] Е,М. та [PERSON], кожний окремо, після померлої [PERSON] вони спадщину не прийняли. Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Враховуючи вищевикладене, а також те, що спір між співвласниками квартири щодо визнання права власності на її частину відсутній, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, та вважає за можливе звільнити з-під арешту 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належить позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності. На підставі викладеного,

Outcome: partial