Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

В травні 2009 року Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» /далі ВАТ «Банк «Фінанси та кредит»/ звернулося до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 05 квітня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №16к-109 про надання кредиту, згідно якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в сумі 170000,00 /сто сімдесят тисяч/ доларів США, для придбання 5-ти кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 96,8 кв.м., житловою площею 63,4 кв.м., зі сплатою 14.0% річних відповідно до п.2.1 договору, з кінцевим терміном повернення кредиту та плати за кредит 05 квітня 2027р.. 06.04.2007року в забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним договором між позивачем та відповідачем, був укладений іпотечний договір, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 96,8 кв.м., житловою площею 63,4 кв.м., яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2007р.. Також в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за вищевказаними кредитним договором, між позивачем та [PERSON], [PERSON], та [PERSON] були укладені договори поруки від 5.04.2007р. за №606/07, №607/07 та №608/07 відповідно до яких, останні взяли на себе зобовязання відповідати як солідарні боржники по зобовязанням [PERSON] що виникають з умов кредитного договору від 05.04.2007 р. №1бк-109. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх зобовязань позивач просив стягнути солідарно з останніх загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 196252,00 /сто девяносто шість тисяч двісті пятдесят два долара/, 11 центів та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1700 /тисяча сімсот» грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 120 /сто двадцять/ 00 грн. На підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (протокол від 02.09.2009р. №4)було змінено найменування ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), яке є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до Статуту ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»/а.с. 90/. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 червні 2010року на підставі ст.37 ЦПК України та на підставі Статуту був залучений до участі у справі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який є правонаступником ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» /а.с. 109/. 09.08.2010р. позивач в судовому засіданні збільшив позовні вимоги та остаточно просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь АТ ««Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму боргу в розмірі 210185,56 доларів США, що еквівалентно 1658364 /один мільйон шістсот пятдесят вісім тисячтриста шістдесят чотири/ гривень 06 коп. Представник позивача діючий за довіреністю від 05.02.2010 року /а.с.117/ в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. 09.08.2010р. відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не сповістили /а.с. 119,120,137/. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 05 квітня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №1бк-109, згідно якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в сумі 170000,00 (сто сімдесят тисяч) доларів США, для придбання 5-ти кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 96,8 кв.м., житловою площею 63,4 кв.м., зі сплатою 14.0% річних відповідно до п.2.1 договору з кінцевим терміном повернення кредиту та плати за кредит 05 квітня 2027р. /а.с. 17/. Судом встановлено, що 06.04.2007року в забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним договором між позивачем та відповідачем, був укладений іпотечний договір, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме квартиру №17, яка знаходиться в будинку №32 по вулиці Банківська у м. Одесі, загальною площею 96,8 кв.м., житловою площею 63,4 кв.м., яка належить відповідачу на праві власності підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2007р. /а.с. 23/. 05.04.2007р. в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки за №606/07, №607/07 та №608/07, відповідно до яких, останні на добровільних засадах взяли на себе зобовязання відповідати як солідарні боржники по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору від 05.04.2007 р № №1-бк-109 /а.с 26,27,28/. Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення загальних зборів акціонерів (протокол від 02.09.2009р. №4) було змінено найменування ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яке, як правонаступник ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 2010року було залучено до участі у справі /а.с. 90/. Судом встановлено, що через невиконання відповідачами зобовязань за кредитним договором від 05.04.2007р №1-бк-109, склалася заборгованість перед ПАТ««Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 210185,56 доларів США, що еквівалентно 1658364 /один мільйон шістсот пятдесят вісім тисячтриста шістдесят чотири/ гривень 06 коп., яка складається з: - заборгованості по кредиту в сумі 1276714,98 грн.; - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 351362,29 грн.; - суми пені за несвоєчасну сплату щомісячних платежів в сумі 30286,79 грн.; Вказані факти підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору від 05.04.2007р. №1бк-109 /а.с.127/. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобовязань ухиляються. Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідачів з повідомленням про виконання забовязань по кредитному договору в добровільному порядку, але останні свої забовязання відповідно до кредитного договору не виконують, що підтверджується повідомленням від 03.12.2008 року за № 7467-7470 /а.с. 29-32/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушеням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки, для досудового врегулювання спірних правовідносин. Правовими наслідками порушення основного зобовязання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобовязання, кредитор має право вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. У разі субсидіарної відповідальності кредитор зобовязаний спочатку предявити вимогу до боржника, і, якщо останній не задовольнить її, він вправі вимагати виконання зобовязання від поручителя. Установлено, що умовами п.2.1 договорів поруки від 05.04.2007р. №606/07, №607/07, №608/07, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Тому позивач має право вимагати виконання зобовязання як від боржника, так і від поручителя /а.с.26-28/. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитними договорами та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 1700, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Outcome: approved