Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова, в якій просив стягнути з відповідача на його користь моральну (немайнову) шкоду у розмірі 49 199 грн., яка була завдана незаконними діями відповідача у зв'язку з незаконною відмовою в перерахунку пенсії для осіб, які втратили працеспроможність. 28 вересня 2010 року до суду були надані уточнені позовні вимоги, в яких позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну (немайнову) шкоду в розмірі 50 248 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Ленінського районного суду від 15 березня 2010 року його позовні вимоги по цивільній справі за адміністративним позовом до [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про встановлення порушеного права та зобов'язання вчинити певні дії були задоволені частково, визнано відмову [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова у здійсненні йому перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії протиправною, зобов'язано [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова здійснити йому перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати недоплаченої пенсіїї з 01.11.2008 року по дату винесення даної постанови 15 березня 2010 року. Своїми незаконними діями [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова спричинило йому моральну шкоду, яка виразилася у тому, що незаконні дії відповідача знайшли своє відображення у його усвідомленні у формі негативних почуттів (фізичних страждань) та переживань, змістом яких явилось приниження та неблагоприємний у психологічному аспекті його стан, що в свою чергу спричинило зміни у стані здоров'я. Тобто компенсації повинна підлягати моральна шкода, виражена як в погіршенні стану здоров'я позивача, так і в його емоційному напруженні, переживаннях, пов'язаних з різкою зміною обставин. Обгрунтування спричинення йому моральної шкоди [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова своїми незаконними діями та її розрахунок він знайшов у монографіях російського правознавця, доктора юридичних [PERSON] та оцінює у розмірі 50\~248 грн. В судовому засіданні 8 жовтня 2010 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин відповідно ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою представника позивача. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15 березня 2010 року його позовні вимоги по цивільній справі за адміністративним позовом до [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про встановлення порушеного права та зобов'язання вчинити певні дії були задоволені частково, визнано відмову [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова у здійсненні йому перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії протиправною, зобов'язано [PERSON] пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова здійснити йому перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати недоплаченої пенсіїї з 01.11.2008 року по дату винесення даної постанови 15 березня 2010 року. ( а.с. 5-10 ). У силу вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірною дією відшкодовується особою, що її заподіяла, при наявності її вини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику по справах про відшкодування морального ( немайнового ) шкоди " від 31.02.1995 р. № 4 під моральною шкодою треба розуміти втрати немайнового характеру в результаті моральних чи фізичних страждань чи інших негативних наслідків, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може мати місце, а саме: у приниженні честі, достоїнства, престижу чи ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з погіршенням здоров'я, порушення права власності, прав, даних споживачам, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків у зв'язку з неможливістю продовження активного громадського життя, порушення спілкування з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно до копії посвідчення серії А 145009 від 16 квітня 2009 року та вкладкою № 640979 до вказаного посвідчення, позивач віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( а.с. 11-12 ). Відповідно до медичної документації [PERSON] в період з 16 березня 2009 року по 20 березня 2009 року звернувся до лікарів за медичною допомогою з діагнозом подагра, подагричний поліартрит, при надходженні до лікарні скаржився на постійні болі у колінному суглобі, вважає себе хворим з 2002 року, коли вперше почалися болі у колінних суглобах. З аналогічним діагнозом [PERSON] лікувався у період з 13 вересня 2010 року по 01 жовтня 2010 року, тому не можливо пов'язати погіршення його здоров'я з протиправними діями відповідача.

Outcome: dismissed