Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом. В позові позивач вказує, що відповідач взяла у нього позику в сумі 59200 гривень строком до 25 березня 2010 року У встановлений термін відповідач гроші не повернула. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 59200 грн., розмір трьох відсотків річних від простроченої суми 598 грн. та судові витрати у справі. Сторони у судове засідання не зявилися, позивач просив справу слухати без його участі, а відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення справи розглядом не подавала. Суд ухвалив розглянути справу заочно. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, зясувавши всі обставини, вислухавши пояснення, дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 25 січня 2010 року позивач передала відповідачу позику у розмірі 59200 гривень, що підтверджується договором позики від 25.01.2010 року та додатковим договором від 11.02.2010 року до названого договору позики, які узгоджуються між собою та яким у суду немає підстав не довіряти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. А з укладеного договору позики вбачається, що сума позики мала бути поверненою до 25.03.2010 року. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно пояснень позивача відповідач суму позики і досі не повернула. Суду не було надано доказів того, що відповідач вчинив дії, що свідчать про виконання ним своїх зобовязань за договором позики в розмірі 59200 гривень. За таких обставин у суду немає підстав не довіряти поясненнями позивача щодо неповернення йому відповідачем суми боргу в розмірі - 59200 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума нарахування трьох процентів річних від простроченої суми за період прострочення (з 25.03.2010 року по 25.07.2010 року) має такий розмір. 3 % річних / 365 днів року / 100 % х 123 дня прострочення = 598 гривень. Суд також вважає за необхідне стягнути відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача судові витрати, за виключенням витрат на правову допомогу, які відносяться на рахунок сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved