Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право на житло. В позовній заяві зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок, що в с. Залуччя Долішнє по вул. Баронська, 401. [PERSON] являється колишньою дружиною її внука, яка разом з дітьми відповідачами по справі не проживає у даному будинку з липня 2009 року. В даний час вона має намір оформити субсидію, однак через реєстрацію відповідачів у належному їй будинку, вона позбавлена можливості її оформити. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Вказала, що відповідачі більше року не проживають у належному їй будинку, оскільки без поважних причин [PERSON] забравши дітей переїхала на інше місце проживання. Зазначила, що відповідачка до одруження проживала та була зареєстрована у будинку своїх батьків у с. Видинів Снятинського району. Просила позов задоволити. Відповідачка позов не визнала. Зазначила, що вона більше року тому, забравши дітей, переїхала проживати у квартиру, яку взяла у найм, оскільки по місцю проживання у неї почали виникати конфлікти з колишнім чоловіком, який являється внуком позивачки. Вказала, що іншого житла у неї та її дітей не має, тому просить у позові відмовити. Представник третьої особи службо у справах дітей Снятинської РДА, подала до суду заяву в якій зазначила, що позов не визнають, справу просила слухати у їх відсутності. Вислухавши пояснення сторін, встановивши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Баронська, 401 у с. Долішнє Залуччя Снятитнського району Івано-Франківської області, в якому зареєстровані на проживання дружина її внука з малолітніми дітьми. З матеріалів справи слідує, що відповідачка з дітьми більше року не проживає у даному будинку. Зазначене також підтвердження відповідачкою у судовому засіданні. Встановлено, що відповідачка за весь час реєстрації у будинку позивачки не несла витрат за користування послуг. Слід зазначити, що при вселенні позивачки у будинок відповідачки між ними не було укладено угоди про порядок користування даним будинком. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сімї власник житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла. Зі змісту даної статті слідує, що колишній член сімї власника зберігає за собою право користування житлом власника за умови, якщо у неї нема іншого придатного для проживання житла. Згідно пояснень слідує, що до одруження з внуком позивачки, вона проживала у будинку своїх батьків у с. Видинів, а на даний час проживає у приміщенні, яке знімає у найм. Не підлягають до задоволення вимоги позивачки щодо визнання малолітніх відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на житло. Оскільки, вони після народження, були зареєстровані у будинку позивачки, а іншого житла вони на даний час не мають. Самостійно прийняти рішення про визнання місця проживання вони не в змозі. Тому визнання їх такими, що втратили право на житло, буде суперечити загальним засадам їх соціального захисту на передбачених Конституцією України їхнім правам та свободам. На підставі наведеного, керуюсь ст.ст. 10, 11, 212-215 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,-

Outcome: dismissed