Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся з позовом до ЛРУ ВАТ КБ «Надра» в особі філії відділення №18про захист прав споживача, стягнення боргу, відсотків за договором, пені та відшкодування моральної шкоди, в позовній заяві вказавши, що 3.09.2008 року він з відповідачем уклали договір строкового банківського вкладу(депозиту) строком 12 місяців на суму 7000 євро. Згідно умов вказаних договорів відповідач зобовязувався зберегти і повернути йому в повному розмірі вклади з нарахованими процентами, шляхом перерахування їх на Вкладний рахунок, який було відкрито на його імя під час укладення договору. 30.09.2009 р. закінчився строк дії договору і коли позивач, звернувся в банк з усною заявою у звязку з закінченням строку договору для отримання своїх коштів, йому повідомили, що для стабілізації роботи банку, захисту інтересів вкладників, кредиторів та забезпечення рівня ліквідності в Банку працює тимчасова адміністрація та відповідно до Постанови НБУ №59 від 10.02.2009 р. строком на 6 місяців був введений мораторій на задоволення вимог клієнтів. Дану відмову позивач вважає незаконною і необґрунтованою. Позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача 122011, 49 грн. в тому числі 89040,46 грн. - основного боргу, 10825,75 - 12 відсотків річних,416,56 12 відсотків річних за весь час користування депозитним вкладом; 222,66 грн. - 3 відсотки річних, 1249,65 грн. - пені, 15000 грн. - моральної шкоди; 5000 грн. витрати на правову допомогу та 256,41 грн. витрати на транспортні послуги. Позивач в судове засідання не прибув, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, просить збільшені позовні вимоги задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився в суд однак подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовне визнає, просить в позові відмовити. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 30.09.2008 р. в рамках банківського вкладу «Мій вибір» між ЛРУ ВАТ КБ „Надра" в особі начальника Відділення № 18 [PERSON] та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) Мій вибір №633906. Згідно п.1.1. з вищевказаного договору, за цим договором Вкладник передає, а Банк приймає грошову суму вкладу, що надійшла, і зобов'язується виплатити Вкладнику суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному договором. Загальна сума вкладу по договору згідно п.2.1, становить 7000 євро. Процентна ставка по вкладу, відповідно до п.2.3 договору, становить 12% річних. Строк дії вкладів 12 місяців від дати внесення вкладу на вкладний рахунок. Початок дії строку вкладу розпочинається з дня надходження вкладу на вкладний рахунок. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачем внесено 7000 євро за договором строкового банківського вкладу (депозиту) Мій вибір №633906. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з пп. 3.4.5. договору, відповідач зобов'язується повернути позивачу вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадках дострокового розірвання договору шляхом перерахування коштів на рахунок. Такий самий обов'язок банку про видачу вкладу на першу вимогу вкладника встановлено в ч.2 п. 3.3 Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою НБУ від 03.12.2003 року №516 . Як встановлено в судовому засіданні позивачу відмовлено у видачі суми вкладів та нарахованих відсотків. Дана відмова відповідача ґрунтується на положенні постанови Правління Національного банку України № 59 від 10.02.2009 року та рішення Правління НБУ від 10.02.2010 року. Суд не бере до уваги покликання відповідача, оскільки постанови Правління НБ України є підзаконними нормативно-правовими актами, що приймаються на виконання положень законів, тобто вони не повинні їм суперечити, оскільки закони мають більшу юридичну силу. Крім того, ст.56 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.99р. № 679 встановлено, що Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб, нормативно-правові акти Національного банку, в тому числі й постанови Правління Національного банку, не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України та підлягають обов'язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України та набирають чинності відповідно до законодавства України. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, оскільки відповідач ЛРУ ВАТ КБ «Надра» в особі відділення №18, філії не виконав умов договору строкового банківського вкладу (депозиту) Мій вибір №633906 від 30.09.2008р., що був укладений між ВАТ КБ „Надра" в особі начальника Відділення № 18 філії ВАТ КБ „Надра" Львівське РУ та [PERSON] Вирішуючи по суті позовну вимогу про стягнення з відповідача в користь позивача 15000 грн. завданої моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що \~відмовляючи позивачу у поверненні вкладу та процентів по вкладу, представники відповідача керувалися постановами НБУ від 10.02.2009 року №59 та від 11.08.2009 року. В свою чергу, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Із зазначених вище підстав, не підлягає до задоволення позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 15000 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди.

Outcome: partial