Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

Позивачка просить змінити розмір аліментів і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі Ул частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 30.10.2007 року. Відповідно до виконавчого листа від 03.09.2007 року з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 200 - 300 грн. щомісячно. Ця сума, на сьогоднішній день, менша за встановленим законом мінімальним розміром аліментів на одну дитину відповідного віку. В зв'язку з тим, що їх син пішов навчатися до школи, зросли її витрати на його утримання та виховання. Вважає, що матеріальний стан відповідача значно покращився, про що свідчить те, що він влаштувався на роботу. Він працює водієм маршрутного таксі у приватного підприємця. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). 30.10.2007 р. шлюб було розірвано, про що зроблено актовий запис за № 96 в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу у відділі РАЦС Теплицького районного управління юстиції (а.с.7). На підставі рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 03.09.2007 року було видано виконавчий лист про стягнення на користь позивачки аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 200 грн. щомісячно (а.с.2). Згідно довідки ВДВС Бердичівського МРУЮ Житомирської області від 15.04.2010 року позивачка дійсно отримувала від відповідача аліменти за період з жовтня 2009 р. по березень 2010 р. в розмірі по 200 грн. щомісячно (а.с.З), що на даний час є явнонедостатньо для матеріального забезпечення дитини, оскільки вказана сума є меншою за встановлений законом прожитковий мінімум, передбачений для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян (ст. 182 ч.2 СК України). Ст. 192 СК України вказує на можливість та випадки зміни (збільшення, зменшення) розміру аліментів, визначених раніше за рішенням суду. Таку можливість наведена норма пов'язує зі зміною майнового чи сімейного стану платника або стягувана, погіршення чи покращення стану їх здоров'я. Суд дійшов висновку про те, що в даному випадку є саме така ситуація, коли доцільно та достатньо змінити розмір стягуваних з відповідача на користь позивачки аліментів, визначивши їх в розмірі 1А частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісяця, але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки це випливає з погіршення майнового стану позивачки з неповнолітнім сином, який почав навчатися в загальноосвітньому навчальному закладі.

Outcome: approved