Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду 20.10.2004 року з позовом до [PERSON], в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилою площею в квартирі [ADDRESS]. При цьому позивачі посилаються на те, що [PERSON] на момент звернення ними до суду протягом п'яти років не мешкав у спірній квартирі, яку добровільно залишив, забравши усі свої речі, в 1998 році між відповідачем та [PERSON] шлюб було розірвано, відповідач не проживає на спірній житловій площі, не вносить квартирної плати та плати за комунальні послуги, в зв'язку з чим позивачі змушені звернутись до суду з вказаними вимогами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] підтримали свої позовні вимоги та просять позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, та звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Міського агентства з приватизації житла та УЖКГ та ПЕК, який уточнили, та просять: визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом, вселити [PERSON] та усунути перешкоди у користуванні житлом, визнати розпорядження УЖКГ та ПЕК ОМР №188698 від 25.03.05р. - недійсним, визнати свідоцтво про право власності на житло, ^идане УЖКГ ОМР 25.03.05р. (реєстровий номер №19-20330), про передачу квартири №52 по вул. Ак. Корольова, 122, корпус 2 у м. Одесі в приватну власність [PERSON], [PERSON] [PERSON]) Г.В. та [PERSON] в рівних частках - недійсним. При цьому [PERSON] та :ого представник вказують, що рішення суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом скасоване, тому просять вселити його, а [PERSON] визнати такою, що втратила право користування житлом на підставі ст. 107 ЖК України, так як вона постійно проживає в Греції. Окрім того, [PERSON] та його представник посилаються на те, що після зняття його з реєстрації [PERSON] та [PERSON] неправомірно приватизували квартиру, тому вищевказане свідоцтво про право власності на житло та розпорядження УЖКГ ОМР вважають недійсними, так як порушенні права [PERSON], як особи, яка має право на користування житловою площею в спірній квартирі, крім того порушено право відповідача на участь у приватизації вказаної квартири, у зв'язку з чим просять у задоволенні первісного позову відмовити, а уточнені зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] зустрічний позов не визнав. заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON], яка також діяла в інтересах неповнолітнього сина [PERSON]В ., зустрічний позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування КРА ОМР підтримала вимоги первісного позову та заперечувала проти задоволення зустрічного позову, мотивуючи це тим, що в квартирі проживає неповнолітній [PERSON] та відповідно до акту обстеження житлово- побутових умов квартири [ADDRESS] вважає, що спільне проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з особою, яка не є його родичем та довготривалий час не проживає в квартирі, приведе до погіршення умов проживання дитини та порушення її житлових прав. Крім того, представник органу опіки та піклування КРА ОМР надала письмове заперечення, в якому просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник відповідачів - Міського агентство з приватизації житла та УЖКГ та ПЕК ОМР до судового засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином у відповідності до ст. 74 ЦГІК України, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши позивача [PERSON], яка також діяла в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], представника [PERSON] J1.A. - [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], представника третьої особи - [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 20.10.2004 року позивачі [PERSON] JI.A. та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання його І таким, що втратив право на житлову площу. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2004 року зазначений позов було задоволено, визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS] та зобов'язано ВГІРФО Київського РВ скасувати реєстрацію [PERSON] за зазначеною адресою /а.с.21-22/. Після набрання зазначеним рішенням законної сили, позивачі здійснили приватизацію спірної квартири і отримали свідоцтво про право власності №188698 від 25.03.2005 року, згідно якого власниками квартири №52 будинку №113 корпус 2 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі є [PERSON] JI.A., [PERSON] та [PERSON] /а.с.84/. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31.10.2007 року рішення від 23.12.2004 року було скасовано, справу направлено до суду на новий розгляд /а.с.64-65/. В подальшому по вказаній справі також приймалось рішення від 21.10.2008 року, яке також було скасовано ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.12.2008 року, справу направлено до суду на новий розгляд. Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в книзі актів про розірвання шлюбу 4 лютого 1998 року зроблено відповідний актовий запис № 92 /а.с.6/. Позивачі за первісним позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом посилались на акт від 15.10.2004 року з якого вбачається, що [PERSON] житловою площею за зазначеною адресою не користується протягом трьох з половиною років а.с. 8/. Крім того, згідно довідки центру поштового зв'язку №5 від 03.12.2004 року вбачається, що за період з 01.11.2003 року по 29.11.2004 року на ім'я [PERSON] на адресу [ADDRESS] кореспонденція не надходить /а.с. 15/, а також згідно довідки № 34 від 17.11.2004р. поліклініки № 20 слідує, що за медичною допомогою за період з листопада 2003 року по листопад 2004 року відповідач за вказаною адресою не звертався /а.с. 14/. Свідки: позивач [PERSON], допитана в якості свідка, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] в 1999 році залишив квартиру [ADDRESS] забравши усі свої речі і не мешкає там протягом багатьох років, не сплачував комунальних послуг і не виконував обов'язків по утриманню житла. Доводи відповідача [PERSON] та його представника, що між сторонами існувала J домовленість відносно не проживання [PERSON] в квартирі, та про поважність причин не проживання в квартирі не доведено в ході розгляду справи, так як будь-яких доказів на підтвердження вказаної домовленості суду не надано. Відповідно до ст. 64 ЖК України усі особи які проживають в квартирі користуються усіма правами і несуть всі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. В ході розгляду справи суд вислухав пояснення неповнолітнього [PERSON].1997 року ародження, який заперечував проти вселення та проживання [PERSON], так як він не знає :ого і нічого не пам'ятає про спілкування з ним. Пояснення неповнолітнього були підтримані редставником органу опіки та піклування, яка вказала, що при обстеженні умов проживання та .пілкування з дитиною встановлено, що він заперечує проти проживання сторонньої людини, а аке вселення буде порушувати права неповнолітнього [PERSON] Таким чином, суд дослідивши вказані обставини, вважає встановленим, що [PERSON] втратив право користування спірним житлом. В зв'язку з наведеним суд вважає, що зустрічні позовні вимоги про вселення [PERSON] та усунення перешкод в користуванні житлом не підлягають задоволенню. Доводи [PERSON] та його представника стосовно визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом спірною квартирою, так як вибула на постійне проживання до Греції, згідно ст. 107 ЖК України, суд вважає недоведеними, так як не надано доказів про постійне місце проживання [PERSON] в Греції. Окрім того, твердження [PERSON] та його представника про визнання недійсним розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності на житло спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, які приведені в рішенні, та в зв'язку з задоволенням первісного позову про визнання [PERSON] втратившим право користування житлом та відсутністю підстав у нього на заявлення вказаних вимог. При дослідженні правомірності прийняття розпорядження та видачі свідоцтва про право на житло будь-яких порушень не встановлено, тому немає і підстав для визнання недійсними розпорядження УЖКГ та ПЕК ОМР №188698 від 25.03.05р. та свідоцтва про право власності на житло, видане УЖКГ ОМР 25.03.05р. (реєстровий номер №19-20330), про передачу квартири №52 по вул. Ак. Корольова, 122, корпус 2 у м. Одесі в приватну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. За таких обставин, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, так як доведені та обґрунтовані, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] слід залишити без задоволення, так як вони недоведені та необгрунтовані.

Outcome: approved