Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області, в якій, уточнивши свої вимоги, просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобовязати здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, нарахувати та виплатити недоплачене щомісячне підвищення до пенсії як «Дитині війни» за період часу з 22.05.2008 року по 31.07.2010 року та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він належить до категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Однак відповідач всупереч Конституції України, законам і Рішенню Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. за № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними окремі положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», та Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» » і ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік», «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної платні», не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії у належному розмірі. У судове засідання позивач не з'явився, в уточненому позові вказав, що просить суд розглянути справу без його участі, оскільки у зв'язку зі станом здоров'я не може явитись до суду. Уточнені вимоги підтримав повністю і просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, просить суд у задоволенні позову повністю відмовити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши позиції сторін, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення повністю уточнених позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], і в розумінні статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» набув статусу "Дитина війни", що підтверджується копією посвідчення серії АВ за № 494110 і копією довідкою за № 6975-02/18 від 14.07.2010 р., та відповідно до ст.6 цього ж Закону має право на доплату у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком (а.с.7-10). Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Тобто, при визначенні розміру підвищення вказаної категорії громадян необхідно виходити з положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". \~ Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача перерахувати і виплатити йому за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. за №6-рп/2007, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону. Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. З 01 січня 2008 р. позивачу було нараховане та виплачене зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області від 14.07.2010 р. за № 6975-02/18 (а.с.7). Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. за № 10-рп/2008 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п. п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону України про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду від 22 травня 2008 р. та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд доходить до висновку, що з 22 травня 2008 р. відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01 січня 2008 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22 травня 2008 р. мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн. Відповідно до цього Закону у 2008 р. позивачу підлягали підвищення до пенсії: травень 481 х 30% = 144,3 грн.; червень 481 х 30% = 144,3 грн.; липень 482 х 30% = 144,6 грн.; серпень 482 х 30% = 144,6 грн.; вересень 482 х 30% = 144,6 грн.; жовтень 498 х 30% = 149,4 грн.; листопад 498 х 30% = 149,4 грн.; грудень 498 х 30% = 149,4 грн.; а всього: 1170,60 грн.. Але із наданої довідки вбачається, що позивачу з травня по 31 грудня 2008 р. було виплачено тільки 390,20 грн., різниця між виплаченими та не виплаченими сумами цього підвищення до пенсії становить 780,40 грн.. Щодо вимог позивача відносно перерахунку і виплати йому у належному розмірі підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, необхідно зазначити наступне. Законом України "Про Державний бюджет на 2009 рік" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у новій редакції не викладено та її дію не зупинено. Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. \~ Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 р. встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 р. дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" у 2009 році установлений прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Стаття 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" передбачала, що на одну особу, яка втратила працездатність, прожитковий мінімум в розрахунку на місяць складає з 01 жовтня 2008 р. - 498 грн., а тому, оскільки частиною 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у такому ж розмірі, тобто 498 грн., відповідач повинен був щомісячно виплачувати позивачу підвищення до пенсії, починаючи з 01 січня 2009 р. по 149,40 грн. (498 х 30% = 149,40 грн.). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року № 1646-ІV був встановлений з 1 листопада 2009 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність -573 гривні. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 р., що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України». Таким чином, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2009 року по дійсний час є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком». \~ Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для зобовязання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням фактично здійснених виплат. З 01 січня 2009 року позивачу було нараховане та виплачувалось зазначене підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському району Харківської області за вихідним від 14.07.2010 року за № 6975-02/18 та згідно цієї ж довідки з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року позивачу щомісячно виплачувалось підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 49,80 грн., а всього на загальну суму 597 грн. 60 коп. (а.с.7). Таким чином позивачу повинно бути сплачено : (498 грн. х 30 %) х 10 місяців =1494 грн..\~( за період з 01.01.2009 року по 31.10.2009 року) (573 грн.х 30 %) х 2 місяці = 343,80 грн., ( за період з 01.11.2009 року по 31.12.2009 року), тобто загальна сума щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за 2009 рік, яка підлягає виплаті з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року \~складає 1837,80 грн. ( 1494 + 343,80 = 1837,80 грн.).\~ Отже, різниця між сумою підвищення до пенсії, яке повинно бути сплачено позивачу та фактично сплаченого підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року\~становить 1837,80 грн.- 597,60 грн. = 1240,20 грн.. Щодо вимог позивача по виплатам за період з 01.01.2010 року по 31.07.2010 року, суд виходить з наступного. \~ Згідно ч.4 ст.46 Бюджетного Кодексу України \~до прийняття закону про Державний бюджет \~України на поточний бюджетний період податки, збори (обовязкові платежі) та інші надходження справляються відповідно до закону про Державний бюджет України на попередній бюджетний період та інших нормативно-правових актів. \~ Згідно \~ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» № 1646-VI від 20.10.2009 року з 01.01.2010 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає 695 грн., з 01.04.2010 року 706 грн., з 01.07.2010 року - 709 грн., з 01.10.2010 року 723 грн..\~ Тобто , позивачу з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року повинно бути сплачено: \~ (695 грн. х30%) х 3 міс.= 625,50 грн. ( за період з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року) \~ (706 грн. х30%) х 3 міс.= 635,40 грн. \~( за період з 01.04.2010 року по 30.06.2010 року) 625,50 грн. + 635,40 грн. = 1260,90 грн. \~ ( за період з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року). Згідно наданої \~відповідачем довідки № 6975-02/18 від 14.07.2010\~року\~позивачу [PERSON] за період з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року було виплачено щомісячно 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме по 49,80 грн. (а.с. 7).\~ \~Таким чином, в 2010 році за період з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року позивачу повинно було бути доплачено 962,10 грн. ( 1260,90 грн. 298,80 грн. ). Аналогічним чином \~позивачу повинно виплачуватись щомісячне підвищення до пенсії за липень місяць 2010 року. \~ Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо виплати йому недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії з 01.01.2010 року по 31.07.2010 року, за думкою суду, підлягають задоволенню повністю. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання підвищення до пенсії, основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання підвищення до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни. Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни. Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно п. 10 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади. У відповідності до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Судові витрати по справі підлягають стягненню у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved