Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-30 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Яковенково Балаклійського району Харківської області, вул. Миру, 70. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Як підставу своїх вимог зазначила, що 18 червня 2005 року між сторонами було укладено шлюб. Ще до укладення шлюбу, 21.04.05 року, у сторін народилася донька, Соф*я. Під час шлюбу 11.04.2007 року, на спільні грошові кошти подружжя придбало спірний будинок. 26 вересня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. Оскільки договір купівлі продажу будинку було оформлено на ім*я чоловіка, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку. Заперечує факт надання батьками відповідача грошей йому особисто на придбання будинку. Як передбачено ч.6 ст. 76 ЦПК України, відповідач надав суду письмові заперечення, в яких послався на те, що спірний будинок придбаний за кошти його батьків. Посилання позивачки на те, що його придбано за спільні з ним кошти не відповідають дійсності, оскільки вона на той час ніде не працювала. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 18 червня 2005 року сторони уклали шлюб (а.с.7). До укладення шлюбу у сторін народилася донька Соф*я [INFO].(а.с.9) На підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2007 року, посвідченого нотаріально, подружжя придбало житловий будинок по вул. Миру, 70 у с. Яковенкове (а.с.10). Як вбачається з довідки БТІ, спірний житловий будинок належить відповідачу та дійсна вартість житлового будинку з надвірними будівлями складає 99314,00 грн. (а.с.12). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] мати відповідача по справі, пояснила, що для придбання спірного будинку вони з чоловіком надавали сину гроші. Але юридично це оформлено не було. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідач у своїх заперечененя не посилається на конкретні докази того, що будинок було набуто за час шлюбу на його власні кошти. Пояснення свідка щодо надання грошей на будинок, суд оцінює критично, оскільки будь-які письмові докази з приводу передачі, подарунку або позики особисто відповідачу коштів відсутні. Враховую викладене суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд покладає на відповідача судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, керуючить ст.ст. 10, 11, 59, 60, 76. 88, 212-215 ЦПК, ст.ст. 60, 70 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд \~\~

Outcome: approved