Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач 05.08.2010 року звернувся в суд з цим позовом до відповідачки, вказуючи, що є власником будинку [ADDRESS] в порядку забудови. В 2009 році за його згоди в будинок була прописана відповідачка, як дружина його сина. В листопаді 2009 року син розірвав шлюб з відповідачкою і вона виїхала на постійне місце поживання до своєї матері в м.Балта Одеської області. На протязі цього часу вона в будинку не проживає і не користується ним. Її реєстрація за цією адресою є формальною. Добровільно з цієї реєстрації відповідачка до цього часу не знялась. Паспортний стіл Котовського МВ також відмовився зняти її з реєстрації за його квартирою, рекомендувавши вирішити спірні питання з відповідачкою про право на житло у судовому порядку. Тому він змушений звернутись до суду з цим позовом. Просив постановити рішення суду, яким визнати відповідачку такою, що втратила право на користування жилою площею в його будинку та зобов`язати Котовський МВ ГУМВС України в Одеській області зняти відповідачку з реєстраційного обліку її постійного місця проживання за адресою його будинку. Позивач в ході розгляду справи в суді підтримав свій позов. Пояснив, що відповідачка прожила біля місяця в його будинку. Десь в кінці січня 2010 року мати відповідачки забрала її до себе у [ADDRESS] . Відповідачка обіцяла добровільно знятись з реєстрації при заміні паспорту після розлучення. Однак до цього часу це не виконала, хоча отримала паспорт на прізвище [PERSON] . Вказував, що формальна реєстрація постійного місця проживання відповідачки в його будинку для нього є дискомфортною. Крім цього він сам сплачує усі комунальні послуги. Представник заінтересованої особи у справі на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не з`явився. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не надав. Тому за згоди позивача справу розглянуто у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Причин своєї неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не надала. Тому за згоди позивача справу розглянуто у її відсутність. Вислухавши пояснення позивача, покази свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є власником будинку [ADDRESS] в порядку забудови. В цьому будинку з 16.01.2010 року зареєстрована на постійне місце проживання відповідачка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб та 11 листопада 2010 року отримали свідоцтво про розірвання шлюбу у відділі РАЦС. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.167 ЖК України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму.У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Факт того, що відповідачка з лютого 2010 року перебралась на постійне місце проживання в м.Балта підтверджуєтьься показами свідка [PERSON] , яка вказувала, що є сусідкою позивача та підтверджує те, що відповідачка після розлучення переїхала проживати в м.Балта до своєї матері. З того часу в цьому будинку вона не мешкає. Також ці обствини підтвердив сам позивач допитаний судом за його згоди у якості свідка. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч.1 ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідачки за цією адресою, є формальною, без наміру її фактичного проживання в цьому будинку. Тому вона втратила право на користування цим житлом, оскільки добровільно припинила його використання і переселилась на інше місце проживання. Її реєстрація в будинку обмежує права власника будинку на володіння ним, тому вимога позивача є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved