Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за комунальні послуги, посилаючись на те, що будинок № 45 по вулиці Головній в м. Чернівці є комунальною власністю територіальної громади міста і перебуває на балансі КЖРЕП № 12 та ним обслуговується. В квартирі № 8 вказаного будинку, яка є приватизованою зареєстровані та проживають відповідачі. Починаючи з листопада 2005 року по лютий 2010 року, відповідачі не проводять оплату за житлово-комунальні послуги внаслідок чого у них утворилась заборгованість в розмірі 1610 грн. 60 коп. На попередження про оплату боргу відповідачі не реагують і наявну у них заборгованість не погасили. Просив стягнути з відповідачів на його користь вказану суму заборгованості. В заяві про уточнення позовних вимог від 11 травня 2010 року, представник позивача зазначив, що відповідач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], однак в квартирі не зареєстрований, відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі з 06.05.2006 року, заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у [PERSON] з 01.12.2005 по 01.02.2010 року - 783, 48 грн., у [PERSON] з 01.05.2006 по 01.02.2010 року - 827,12 грн. В запереченнях на позовну заяву від 11.05.2010 року відповідач [PERSON]. зазначив, що позов не визнає, він та відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають, так як будинок знаходиться в аварійному стані. Крім того, позивачем не здійснюються відповідні послуги по прибиранню прибудинкової території, ремонту покрівлі та приміщень спільного користування. Зазначив, що ніяких договірних відносин між ним та позивачем з моменту придбання вказаної квартири укладено не було, тому вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг безпідставними та незаконними. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Справа слухалась у відсутність відповідачів, які не з'явились в судове засідання незважаючи на те, що належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.І ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутність відповідачів, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON]В являється власником квартири по вулиці Головній 45/8, згідно договору купівлі-продажу від 24.11.2005 року, але у вказаній квартирі не зареєстрований, відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 06.05.2006 року, згідно довідки КЖРЕПа № 12 від 23.02.2010 року (а.с.2, 6). Будинок № 45 по вулиці Головній в м. Чернівці, в якому знаходиться квартира відповідачів перебуває на балансі і обслуговуванні КЖРЕП № 12 (а.с.2). Відповідно до п.6 Правил користування приміщеннями житлових будинків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник квартири зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до п.7 вказаних вище Правил користування приміщеннями житлових будинків п.5, ч.З ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", власник житла та споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги, якісні та кількісні показники яких мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Як вбачається з матеріалів справи позивач надав відповідачу [PERSON] житлово - комунальні послуги на суму: з 01.12.2005 по01.05.2006 13,94 грн * 5 міс = 69,70 грн.; з 01.05.2006 по 01.05.2008 року 2,15 *25 міс ( нарахування по вивозу ТПВ)= 53,76 грн.; червень 2008 року 2,86* 1 міс = 2, 86 грн.; з 01.07.2008 року по 01.02.2010 року - 3,15*18 міс = 56,70 грн., а всього за вказаний вище період на загальну суму 113,32 грн. Відповідачу [PERSON], за період з 01.05.2006 року по 01.02.2010 року позивач надав житлово - комунальні послуги на суму 827,12 коп. Вказана вище заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на день розгляду справи в суді відповідачами не погашена незважаючи на те, що останні попереджались про її наявність. Відповідно до ст.267 ч.З ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що відповідачами до винесення судом рішення не було подано заяви про застосування позовної давності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved