Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача [PERSON], покликаючись на те, що під час перебування з ним у шлюбі у неї народилась дочка [PERSON], 1994р.н. Однак шлюбні відносини у них з відповідачем не склались, в результаті чого у 2002 році вони припинили підтримувати будь-які шлюбні відносини. Вона стала самостійно виховувати їхню дитину та влаштовувати свій побут.. За період роздільного проживання у позивачки народився син - [PERSON], 2004р.н., однак у зв'язку з тим, що шлюб між нею та відповідачем на той час ще не було розірвано, батьком дитини було записано відповідача. 11.02.2005 року шлюб між сторонами було розірвано. З часу розірвання шлюбу відповідач жодного разу не навідався до дітей. Абсолютно не цікавиться їхнім утриманням та вихованням, крім того відповідач відкрито висловлює своє небажання виконувати свої батьківські обов'язки відносно дітей. На підставі наведеного, та беручи до уваги те, що відповідач не є біологічним батьком відносно її сина, позивачка просить суд ухвалити рішення яким позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON]. В судовому засідання позивач, [PERSON] пред'явлені позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву в якій вказує, що відмовляється від батьківських прав відносно сина - [PERSON]. Таким чином суд приходить до висновку відповідач визнав позов в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Згідно наданої копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]., Серія [NUMBER], вбачається, що батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 11.02.2005р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Разом з тим з копії свідоцтва про одруження (перекладеного з польсько на українську мову) вбачається, що 14.11.2008р. відділом запису актів громадського стану в Томашеві Любельськім зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]». З довідки виданої виконкомом Белзької міської ради Сокальського району Львівської області від 06.08.2010р. № 757 встановлено, що гр..[PERSON], зареєстрована та проживає в [ADDRESS] До складу її сімї входять: Дочка - [PERSON], 1994р.н.; син - [PERSON], 2004р.н.; дочка - [PERSON], 2007р.н, син - [PERSON], 2007р.н.. Згідно акту обстеження догляду за дитиною [PERSON], 2004р.н., складеного комісією Белзької міської ради від 02.07.2010р. встановлено, що сімя гр..[PERSON] проживає в [ADDRESS] в приватному житловому будинку. Батько дитини - [PERSON], 1972р.н. з народження дитини участі у її вихованні не приймав, сімю не відвідував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Згідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. В силу Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для утримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям дитини, її фізичним та духовним розвитком, не виявляє батьківської турботи про сина, не надає йому достатньої матеріальної допомоги. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його сина [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved