overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/0017/82/112602 від 24.09.2007 р. (далі кредитний договір) у розмірі 9418,30 грн., а також судові витрати у розмірі 214,18 грн., понесені позивачем на оплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні позивач наполіг на позовних вимогах, та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 24 вересня 2007 р. було укладено кредитний договір № 014/0017/82/112602, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 7620,00 грн. строком до 23.09.2013 року зі сплатою 29,50 % річних за використання кредиту. За умовами п. 5.2 кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати позивачу до 15 числа кожного місяця кредит щомісячними платежами згідно графіка погашення кредиту та відсотки за фактичне користування кредитними коштами. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов»язань. Згідно ст.ст. 526,530,610-612,614-615,1054 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідач як позичальник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу позивача (кредитодавця) зобов'язаний повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, нараховану пеню та штрафи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала взятих на себе зобов'язань по поверненню кредитних платежів, внаслідок чого у відповідача, відповідно до кредитного договору виникла заборгованість перед позивачем у сумі 9418,30 грн., з яких заборгованість за кредитом - 6176,22 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 1083,36 грн., заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту - 1976,04 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 182,68 грн., що підтверджується розрахунками Банку. Таким чином, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе звільнити відповідача [PERSON] від сплати судових витрат на користь позивача, оскільки вона знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 4590,68грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідач, який проживає за адресою: [INFO], згідно вимог ст.ст.67,68 ЖК України зобов'язаний своєчасно щомісячно вносити плату за комунальні послуги по встановлених тарифах. Однак, відповідач не проводив оплату за надані йому послуки по тепловому постачанню житла, внаслідок чого станом на 01.06.2010р.заборгував позивачу 4590,68грн. Добровільно погасити цю заборгованість відповідач ВІДМОВЛЯЄТЬСЯ. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надіслав. Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст.ст.67,68 ЖК України відповідач зобов'язананий своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну та теплову енергію). Відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної плати за надану йому теплову енергію, у зв'язку з чим заборгував позивачу станом на 01.06.2010р. 4590,68грн. згідно представленої останнім довідки. Тому суд вважає, що дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу посилаючись на те, що відповідач в червні 2007 року позичив в нього гроші в сумі 2000 доларів США., які зобов'язувався повернути до 25.07.2007, про що написав розписку. Однак, в зазначений термін гроші не повернув. Тому просить суд стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми, а всього 26268,63 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений, про що стверджує оголошення в газеті. Зі згоди позивач суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав . Встановлено, що відповідач по справі позичив у позивача гроші в сумі 2000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 15814,80 грн.., які зобов'язався повернути до 25.07.2007, що підтверджується розпискою від 28.08.2009 року, яка була написана ним власноручно (а.с.6). В судовому засіданні позивач підтвердив, що відповідач на неодноразові пропозиції про повернення боргу в добровільному порядку не реагує, уникає зустрічі. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором чи законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушене відповідачем взяте на себе зобов'язання про повернення боргу в зазначений строк, дає обґрунтовані підстави суду задовольнити позовні вимоги про стягнення боргу. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки Анастасії, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісяця від дня подання позовної заяви до повноліття дітей та розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 17.02.2001 року Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 2. На даний час вони разом не проживають, причиною розірвання шлюбу зявилось те, що між ними немає порозуміння, тому в сімї' часто виникали сварки, які привели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, в даний час збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач працює, однак добровільно матеріальну допомогу на дітей не надає. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між позивачем та відповідачем не має. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі , на позовних вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в порядку ч.5 ст.76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 17.02.2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, виданого 17.02.2001 року Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку Анастасію, [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. На даний час подружні відносини припинені, так як спільне проживання стало неможливим, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що спору про місце проживання дітей не має. Спір про майно подружжя буде виділений в окремому провадженні. Позивач мешкає в м.Луганську і на ії утриманні знаходяться донька Анастасія, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Матеріальне становище позивача не дає змоги для утримання дитини, в звязку з чим позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між позивачем та відповідачем немає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) дитини або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу батька,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13.11.2009 року Рибянцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 21, обґрунтовуючи вимоги тим, що подружні відносини з відповідачем припинені. Причиною розпаду подружжя з'явилося те, що в сімї склалися неприязні відносини, які призвели до того, що подружжя втратило один до одного почуття любові та поваги, спільне проживання стало неможливим. У позивача та у відповідача шлюб перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спір про майно відсутній. У судовому засіданні позивач наполягала на заявлених позовних вимогах. Відповідач з позовні вимоги визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.11.2009 року Рибянцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №21. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. На даний час подружжя спільно не проживає, так як спільне проживання стало неможливим, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що спір про майно подружжя відсутній. Позивач [PERSON] (до шлюбу Домбровська) Л.М. після розірвання шлюбу бажає присвоїти їй дошлюбне прізвище - Домбровська. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалитирішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за теплопостачання в сумі 2 874 грн. 12 коп. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказавна те, що у квартиру [ADDRESS] підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради надають теплову енергію. Відповідач [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем, повинен був сплачувати послуги щомісячно, але він систематично порушував зобовязання, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка станом на травень 2009 року складає 2\~874 грн. 12 коп. Добровільно сплатити заборгованість відповідачі не бажають, а тому позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просив позовні вимоги залишити без розгляду, оскільки ним сума боргу була сплачена в розмірі 2\~800 грн., а також просив справу розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачеві було відкрито особовий рахунок № 802410, за яким він повинен був сплачувати комунальні послуги щомісячно. З [PERSON] в зазначеній квартирі проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Довідкою КЖЕП „Південне Дніпропетровської міської ради від 17.06.20098 року. Відповідачі систематично порушували зобовязання, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на травень 2009 року, яка складає 2 874 грн. 12 коп. [PERSON] 26.07.2010 року сплатив частково суму заборгованості в розмірі 2\~800 грн., що підтверджується квитанціями № К15/Q/33 та № 1/269. Таким чином, з урахуванням сплаченої частково суми заборгованості, з відповідачів необхідно стягнути солідарно на користь позивача суму заборгованості в розмірі 74 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 81, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави належить стягнути солідарно судовий збір за подачу позову в сумі 51 грн. 00 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши в заяві, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 29.11.2003 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, про що є запис в свідоцтві про народження дітей. Діти проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні, проте відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно у зв'язку з тим, що останній ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 17.08.2010р. і до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи - копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця проживання позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Відповідач на користь інших осіб аліменти не виплачує, його стан здоров'я і матеріальне положення дозволяє проводити оплату аліментів на користь позивачки на утримання дітей. При визначенні відповідно до ст.182 СК України розміру аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, суд виходитиме з того, що цей розмір не перевищуватиме 50% заробітної плати, що підлягає до виплати працівникові, і буде більше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач 04.08.2010 р. звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про нарахування надбавки до пенсії як дитині війни. Зазначив, що ніяких доплат до пенсії відповідач не нараховував і не сплачував, отже, як вважає позивач, вчинив неправомірну бездіяльність, чим порушив його права та інтереси. Просить визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з невиплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 9 липня 2007 року по теперішній час, зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області провести нарахування та виплатити на користь позивача щомісячну доплату доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 9 липня 2007 року по теперішній час. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Представник Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно довідки Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області № 2661 позивач отримує надбавку підвищення учасникам війни. Відповідно прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачеві необхідно відмовити у задоволенні його позовних вимог до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з невиплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як «Дитині війни» та зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області провести нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як «Дитині війни», оскільки позивач отримує допомогу як учасник війни відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач 04.08.2010 р. звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про нарахування надбавки до пенсії як дитині війни. Зазначив, що ніяких доплат до пенсії відповідач не нараховував і не сплачував, отже, як вважає позивач, вчинив неправомірну бездіяльність, чим порушив його права та інтереси. Просить визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з невиплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 9 липня 2007 року по теперішній час, зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області провести нарахування та виплатити на користь позивача щомісячну доплату доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 9 липня 2007 року по теперішній час. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Представник Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно довідки Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області № 2660 позивач отримує надбавку підвищення учасникам війни. Відповідно прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачеві необхідно відмовити у задоволенні його позовних вимог до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з невиплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як «Дитині війни» та зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області провести нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як «Дитині війни», оскільки позивач отримує допомогу як учасник війни відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-02 00:00:00

Позивач 18.08.2010 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він перебуває у повторному зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що у них немає взаємопорозуміння, шлюбні відносини припинили з червня 2010 року, просить суд розірвати їх шлюб. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, надали суду заяви про підтримання та визнання позову, просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що сторони перебувають у повторному зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги інші обставини життя подружжя та досліджені докази які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved