overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Сторони одружені з 09.08.2008 р., шлюб зареєстрований Заводським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №221. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON], 02.02.2009 р., яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася приблизно 2 роки тому, через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснив, що вони дійсно не проживають разом протягом останніх 2 років, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу, тому що відновити сімейні відносини неможливо. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому розгляді ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась приблизно 2 роки тому, вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В позові зазначила, що 01.09.2007 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому у них народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час знаходиться на утримання позивачки, оскільки відповідач матеріальною допомогою сина не забезпечує, що змушує її звернутися із позовом до суду. Відповідач проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення учасників процесу, а також дослідив матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2007 року сторони уклали шлюб, в якому 03 січня 2008 року у них народився син, [PERSON]. На сьогоднішній день син знаходиться на повному утриманні позивачки, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою 21 в будинку 14 по вулиці Князя Чорного в місті Чернігові. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Зазначає, що з квітня 2008 року у його квартирі був зареєстрований та проживав син його дружини [PERSON], який є відповідачем по справі. Вказує, що з листопада 2008 року між ним та відповідачем склались неприязні стосунки і [PERSON] переїхав мешкати до іншого житла за адресою: м.Чернігів, вул. Волковича, 15/59, про що свідчить акт «ЖРЕД-9» від 11.08.2010 року. Посилається, що відповідач ніколи не був членом його сім»ї, а його реєстрація створює йому перешкоди у користуванні власністю, крім того на відповідача нараховується плата за комунальні послуги, яку він повинен сплачувати. Просить, усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою 21 в будинку 14 по вулиці Князя Чорного в місті Чернігові. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився про час і місце слухання справи повідомлений під розписку. Через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідача просить провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. В пресі було опубліковане оголошення про його виклик до суду, а отже в силу ч.9 ст.74 ЦПК України він вважається повідомленим про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно на утримання неповнолітнього сина - Ігоря, [INFO]. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, з відповідачем по справі з 2004 року проживали разом однією сім»єю. Від спільного проживання мають спільного сина - Ігоря, [INFO]. Вказує, що протягом тривалого часу відповідач з ними не мешкає, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на підставі рішення суду. В судове засідання позивачка не з»явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності І відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи \\ повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, І клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і |взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, і свої вимоги мотивує тим, що з 06 вересня 2008 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1427. Від спільного шлюбу дітей не мають. Просить шлюб розірвати, оскільки шлюбні та сімейні відносини не підтримують понад шість місяців, продовжувати спільне життя з відповідачем не бажає в звязку з тим, що між ними відсутні взаєморозуміння і довіра. В судове засідання позивачка не зявилась, до розгляду справи по суті надала заяву в якій підтримала свої вимоги, просить позов задовольнити, та розглянути його в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглядати без його присутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1427, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). Понад шість місяців сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки, сімя існує формально. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, і свої вимоги мотивує тим, що з 21 листопада 1992 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом ЗАГС Сумського міськвиконкому, актовий запис № 2004. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] 30 жовтня 1993 року, та сина [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою. Просить шлюб розірвати, оскільки шлюбні та сімейні відносини не підтримують з 2005 року, продовжувати спільне життя з відповідачем не бажає в звязку з тим, що між ними відсутні взаєморозуміння і довіра. В судове засідання позивачка не зявилась, до розгляду справи по суті надала заяву в якій підтримала свої вимоги, просить позов задовольнити, та розглянути його в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглядати без його присутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 листопада 1992 сторони зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Сумського міськвиконкому, актовий запис № 2004, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5). Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач ( а.с.6-7). З 2005 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки, сімя існує формально. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин та згідно ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. За таких обставин подальше збереження сімї сторін неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 24 грудня 2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 851. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. У заяві позивач вказує, що з восени 2008 року шлюбні відносини між ними припинені з причини, що спільне життя у них не склалося з приводу різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного домогосподарства та виховання дітей, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. На даний час позивач проживає однією сімєю з іншою жінкою, з якою має намір одружитися, тому вважає, що збереження шлюбу між ними не можливе у звязку з чим просить його розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов, суду пояснив, що подальше спільне проживання та збереження сімї не можливе, на даний час він проживає з іншою жінкою. Син після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як за вищевказаних причин подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої родини стали неможливими, а збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб варто розірвати. Спору про поділ майна немає. Прізвище після розірвання шлюбу відповідачці залишити „Бодня.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., починаючи з дня реєстрації позову до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач наполягла на заявлених позовних вимогах, обґрунтовуючи їх тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], відповідач матеріальної допомогу на утримання дитини не надає. В даний час вона не працює, її майновий стан не дає змоги для нормального матеріального утримання дитини, в звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання малолітньої дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 089311, виданим 05.10.2007 року виконавчим комітетом Олександрійської міської ради Артемівського району м.Луганськ, 28.09.2007 року народився [PERSON], батьком якого вказаний відповідач по справі. Згідно довідки № 151 від 08.04.2010 року, виданої виконкомом Рогівської сільської ради, Новопсковського району, Луганської області позивач зареєстрована за адресою: [INFO] разом з сином - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Вивчивши матеріали справи та надані докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

13 серпня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 червня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в примусовому порядку в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, з часу подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, послалась на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що і має невеликий заробіток в розмірі 890 грн. про, що надав довідку № 39 від 04 жовтня 2010року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] та [PERSON] (а.с. 3-4), копію свідоцтва про одруження (а.с. 3), копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 5), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 400 грн. аліментів щомісячно виходячи з наступного. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобовязань. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Також з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., відповідно до ст. 88 ЦПК України. Згідно приписів ст. 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON], яка померла 29 лютого 2008 року та визнати за ним, спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 3.8601га, що розташована на території Кропивнянської сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, яка належала [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії III- ВН № 022443 від 28 лютого 2003 року, посилаючись на те, що після смерті баби залишилось спадкове майно, яке позивач фактично прийняв, так, як він постійно доглядав спадкодавцю, спільно вів господарство, а після смерті вів домашнє господарство та обробляв земельну ділянку біля будинку, також в нього на руках знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач не звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так, як вступив у фактичне управління спадковим майном і оскільки він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, зараз змушений звернутись до суду. Окрім позивача, спадкоємцями за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились на користь позивача. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення, претензій до спадкового майна не має. Суд, заслухавши покази позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, поскільки свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 105818 доведено, що [PERSON] померла 29 лютого 2008 року; Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 022443 від 28 лютого 2003 року, виданим на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації №325 від 29 листопада 2002 року, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1665, доведено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 3.8601га, що розташована на території Кропивнянської сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, вартістю 46991 гривня 15 копійок, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином доведено, що перешкод у визнанні за позивачем права власності на спадкове майно немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що шлюбні стосунки між ними припиненні з 2002 року, відповідач уїхав на постійне місце проживання в м. Одеса. У теперішній час примирення неможливе, тому позивачка просить розірвати шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], 16.11.1998року народження. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, на позовних вимогах наполягала. Та просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Петрова». Відповідач надав суду письмову заяву в якій пояснив, що він дає письмову згоду на розлучення з позивачкою. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 18.06.1993 року, який зареєстрований у Радісненській селищній раді Іванівського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис №9. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], 16.11.1998року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Спільне життя не склалося через конфлікти та непорозуміння, у звязку з чим шлюбні стосунки між ними припинені з 2002 року, відповідач уїхав на постійне місце проживання в м. Одеса. Подальше зберігання шлюбу між сторонами стало суперечити їхнім інтересам. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 ЦПК України .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації місця проживання посилаючись на те, що вона являється власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та присадибною земельною ділянкою, яка розташована за адресою: Одеська область Іванівський район с. Прохорове, вул. Братів Лизогубових, 36, що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок. На даний час позивачка вирішила згаданий будинок подарувати донці, для чого звернулася до Бузинівської сільської ради Іванівського районну за необхідними довідками. При отриманні довідок позивачка дізналася про те, що в її будинку, без її відома та її дозволу, зареєстрований відповідач. Представник позивачки в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, та просив цивільну справу слухати заочно. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив , хоча повідомлений був належним чином. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підставах. Позивачці на підставі договору дарування від 16 грудня 1997 року, посвідченого Іванівським державним нотаріусом, належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та присадибною земельною ділянкою, яка розташована за адресою: Одеська область Іванівський район с. Прохорове, вул. Братів Лизогубових, 36. Відповідно до ч.І ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Однак, згідно довідки форми № 1006 від 10.11.2009 року, видана виконкомом Бузинівської сільської ради, у вказаному будинку значиться зареєстрованим син позивачки [PERSON], [INFO]. Відповідач не є власником нерухомого майна за зазначеною адресою, в будинку не проживає. Таким чином, будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачці нерухомого майна у відповідача відсутні. Своїм перебуванням на реєстраційному обліку в будинку, якій належить позивачці, [PERSON] створює [PERSON] перешкоди в реалізації прав та інтересів власника зазначеного майна, тобто порушує ч.1,2 ст.317, ч.1,2 ст. 319ЦК України. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду. Згідно пункту' 1 частини 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі, відчуження власником свого майна. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved