Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, сплату страхової виплати та про сплату моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 11 квітня 2007 року між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі його філії - Правобережного відділення № 6719, було укладено кредитний договір № 586/1 на суму 37 765, 00 грн. Метою отримання кредиту було придбання [PERSON] транспортного засобу - ВАЗ 210430-20 ЗНГ. У день укладання кредитного договору між [PERSON]В та ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі його філії - Правобережного відділення № 6719, було укладено договір застави, відповідно до якого банк прийняв у заставу придбаний [PERSON] транспортний засіб. Того ж дня між [PERSON] ЗАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», в особі його Дніпропетровського представництва, та ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі його філії - Правобережного відділення № 6719 було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 30/222 2007. Відповідно до договору добровільного страхування вигодонабувачем за цим договором є ВАТ «Державний ощадний банк України». 30.05.2007 року застрахований автомобіль під керуванням [PERSON] потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Про настання страхового випадку Страховик був повідомлений своєчасно. 27 червня 2007 року представником експертно-консалтинговою фірмою «Арт-синтез» спеціалістом - автотоварознавцем [PERSON] було досліджено пошкоджений автомобіль. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 637 від 09.07.07 р. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ 21043, в результаті його пошкодження, складає: 16 877, 94 грн. Крім того, в результаті ДТП було пошкоджено ГБО (газово-балонне обладнання). Матеріальний збиток від його пошкодження склав 1746,90 грн. Загальна сума матеріального збитку склала 18 624 грн. 39 коп. 20.09.2007 року на адресу ЗАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» [PERSON] було надіслано лист з вимогою про сплату страхової виплати, а також про вкладання ним усіх необхідних документів для сплати страхової виплати, у тому числі страхового акта. 30.09.2007 року на його адресу надійшла відповідь за підписом Голови правління фінансово-страхова компанія «Добробут». Йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Підставою для відмови стало те, що, на думку відповідача, застрахований автомобіль використовувався ним у якості такси. Вважає, що ЗАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» повинна сплатити на користь вигодонабувача - ВАТ «Державний ощадний банк України», страхове відшкодування у розмірі 18 624, 39 грн. Крім того, п. 7.13. Договору Страхування передбачено, що крім страхового відшкодування Страховик сплачує Страхувальнику витрати на рятування і доставку транспортного засобу на відстані до 50 км. від місця події. Згідно до розрахункової квитанції ЗААВ № 841591 вартість послуг евакуатора склала 300,00 грн. Також відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Пунктом 6.1.5. Договору Страхування передбачено, що при порушенні Страховиком термінів виплати страхового відшкодування, він повинен сплачувати Страховику пеню у розмірі 0,1 % за кожний день прострочення. Згідно до розрахунку, наданого позивачем, пеня за несвоєчасну сплату страхового відшкодування складає 529, 88 грн. Таким чином, враховуючи те, що відповідач добровільно не бажає сплачувати страхове відшкодування, позивач просить стягнути з відповідача ЗАТ «Народна фінансово- страхова компанія «Добробут» на користь вигдонабувача - ВАТ «Державний ощадний банк України» страхове відшкодування у розмірі 18 624, 39 грн., також просить стягнути з відповідача ЗАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» 300, 00 грн. - вартість послуг евакуатора, 529, 88 грн. - розмір пені. Третя особа на стороні позивача та третя особа на стороні відповідача в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з позовом ознайомлені, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність до суду не надали. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, на його вдоволенні наполягають. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив, що [PERSON] до дорожньо-транспортної пригоди та під час неї використовув застрахований автомобіль у якості такси. Підтвердженням цього є фотографії з місця ДТП, на яких видно, що автомобіль має державні номери з жовтим фоном та чорними буквами. Представник відповідача вказує на те, що відповідно до п. 4.1.27 Правил добровільного страхування наземного транспорту до страхових випадків не відносяться та виплати страхового відшкодування не провадяться при використанні транспортного засобу у якості таксі, якщо це не обумовлено в поданій Страхувальником для укладання договору страхування заяві на ;срахування або не було узгоджено з Страховиком. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Як встановлено в судовому засіданні 11.04.2007 року [PERSON] уклав з ВАТ (Державний ощадний банк України», в особі його філії - Правобережного відділення № 6719 кредитний договір № 586/1 на суму 37 765, 00 грн.( а.с.8). У той же день було укладено договір застави. Предметом застави є автомобіль ВАЗ 21043, який [PERSON] придбав на кредитні кошти (а.с. 17-22). Відповідно до договору добровільного страхування транспортних засобів № 30/222 2007 від 11.04.2007 року позивач застрахував автомобіль ВАЗ 21043 у ЗАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на користь вигдонабувача - ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.9-16). У судовому засіданні встановлено, що 30.05.2007 року застрахований автомобіль під керуванням [PERSON] потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується довідкою інспектора ДАІ (а.с.6). Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження загальна сума матеріального збитку склала 18 624 грн. 39 коп.(а.с.23-33). Після отримання висновку експерта про матеріальні збитки [PERSON] надіслав відповідачу вимогу про сплату страхового відшкодування. Але відповідач відмовив [PERSON] у виплаті відшкодування, мотивуючи відмову тим, що застрахований автомобіль використовувався позивачем у якості таксі. У судовому засіданні представник відповідача підтримав свою позицію, посилаючись на Наказ Держстандарту України від 14.09.2001 року, відповідно до якого номери з жовтим фоном та чорними буквами є обов'язковими для всіх видів маршрутних транспортних засобів, що застосовуються для перевезення пасажирів по всій території України. Суд вважає, що використання [PERSON] на день ДТП застрахованого автомобіля у якості такси не доведено. У судове засідання позивач надав ліцензійну картку серії АА № 258457, яка дає дозвіл на надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Дата видачі ліцензійної картки - 29.11.2007 року, тобто через шість місяців після ДТП. Як пояснив [PERSON] у судовому засіданні, в подальшому, після закінчення кредитного договору та повного погашення кредиту, він дійсно планував використовувати свій автомобіль у якості таксі, для чого і отримував завчасно державні номери з жовтим фоном та чорними літерами, але під час аварії і потім не використовував і не міг використовувати автомобіль як таксі, бо не мав ліцензії. Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку. Тобто, наявність на автомобілі лише державних номерів з жовтим фоном та чорними цифрами за відсутності, передбачених Законом України «Про автомобільний транспорт» ліхтаря оранжевого кольору, таксометру, зеленого сигнального ліхтаря та квадратів, розташованих у шаховому порядку, не є доказом того, що автомобіль є таксі. Більш того, Закон України «Про автомобільний транспорт» взагалі не передбачає наявність у таксі державних номерів з жовтим фоном та чорними буквами. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що відповідач не навів достатніх доказів на підтвердження того, що під час ДТП [PERSON] використовував застрахований автомобіль у якості таксі. Пунктом 7.13. Договору Страхування передбачено, що крім страхового відшкодування Страховик сплачує Страхувальнику витрати на рятування і доставку транспортного засобу на відстані до 50 км. від місця події. Згідно до розрахункової квитанції БААВ № 841591 вартість послуг евакуатора склала 300,00 грн. Відповідно до ст. 992 ЦК України, та пункту 6.1.5. Договору добровільного страхування транспортних засобів відповідачу нарахована пеня за порушення термінів виплати страхового відшкодування у розмірі 0,1 % за кожний день прострочення до дня подачі позову. Пеня складає 529, 88 коп.

Outcome: approved