overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/0017/82/117569 від 21 січня 2008 року у розмірі 36150,97 грн.. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 014/0017/82/117569 від 21.01.2008 року відповідачу [PERSON] був наданий кредит на споживчі цілі у розмірі 15000 грн. та кредит на споживчі цілі з метою оплати комісії за надання кредиту в розмірі 150 грн. на строк до 21.01.2011 року, зі сплатою 28% річних за користування кредиту. Відповідно до п.1.4, 5.1 вищезазначеного договору відповідач зобов'язаний сплатити кожного місяця кредит щомісячними платежами згідно графіка погашення кредиту та проценти за фактичне користування кредитними коштами. Відповідно до пункту 7.1 кредитного договору у разі невиконання або неналежне виконання Позичальником своїх зобов'язань Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимог. Судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору та графік кредитних платежів по кредитному договору. У звязку з зазначеними порушеннями, позивач повідомляв відповідача про необхідність погашення суми заборгованості за кредитним договором, включаючи суму кредиту, відсотки за його користування, та пеню, що підтверджується письмовим повідомленнями від 17.09.2008 року та 28.03.2009 р. , але зазначені вимоги відповідачем не виконані. Таким чином, станом на 10 березня 2010 року сума боргу відповідача перед позивачем становить 36150,97 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 14021,17 грн., нарахованих , несплачених відсотків у розмірі 2905,05 грн., пені за основним боргом у розмірі 8798,00 грн., пені за відсотками у розмірі 7426,75 грн. Згідно ст.526,1046,1049 ЦК України боржник, у випадку прострочення виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити суму боргу та відсотки за користування кредитом. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню у чинність ст. 526, 530, 625, 1054 ЦК України, згідно яких боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу й відсотки за користування кредитом. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 361 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн., так як позовні вимоги Акціонерного банку «Український комунальний банк» задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

30.07.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вона вказує, що 21.03.2004 року померла її мати, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. 04.09.2002 року іі мамою на випадок смерті було зроблено розпорядження /заповіт/, у відповідності до якого позивачці заповідано частку майна , належного матері на день смерті, а саме земельний пай, який засвідчено сертифікатом СМ № 0280266. Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина ,яку вона фактично прийняла, але оформити нотаріально не встигла через відсутність коштів, важкий матеріальний стан, велике навантаження на роботі. Позивачка просить визначити їй додатковий строк , достатній для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , відповідач, який в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачка є рідною донькою померлої 21.03.2004 року [PERSON] . Згідно свідоцтву про смерть серії 1-БП № 185116 мати позивачки, [PERSON], 21.03.2004 року померла. Згідно заповіту від 4 вересня 2002 року [PERSON] частину свого майна заповіла позивачці, а саме земельний пай, який належить спадкодавцю згідно сертифікату СМ № 0280266. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачка з поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини, а тому їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

30.07.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вона вказує, що 05.06.2004 року помер її батько, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. 30.10.1996 року ним на випадок смерті було зроблено розпорядження /заповіт/ у відповідності до якого позивачці заповідано все майно, належне батьку на день смерті. Родинні відносини з померлим позивачка підтверджує своїм свідоцтвом про народження серії У-УР № 0875375, копію якої додала до матеріалів справи , згідно якого її батьки : [PERSON] та [PERSON]. Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина ,яку вона фактично прийняла, але оформити нотаріально не встигла через хвороби, справи по господарству, велике навантаження на роботі. Позивачка просить визначити ій додатковий строк , достатній для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач, який в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачка є рідною донькою померлого 05.06.2004 року [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, серії У-УР № 0875375,де в графі « батько » вказано [PERSON]. Згідно свідоцтву про смерть серії 1-БП № 193181 батько позивачки , [PERSON], 05.06.2004 року помер. Відповідно до рішення виконавчого комітету Ворожбянської міської ради видано 01.10.1996року свідоцтво про право власності на житло ,згідно якому [PERSON] на праві власності належить 50% квартири [ADDRESS]. Згідно заповіту від 30 жовтня 1996 року [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачка з поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини, а тому їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач 12 травня 2010 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON], оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з листопада 2009 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 січня 2000 року, зареєстрованому відділом РАГС Амур-Нижньодніпровської ради м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №6 (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що з листопада 2009 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 серпня 2001 року і має з ним неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Він являється працездатним, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, на своєму утриманні крім [PERSON] він нікого не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, вона надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, на позивних вимогах наполягає.. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав і згодний платити аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини свого доходу на місяць. Але він не згодний з заявою позивачки в тім, що він не надає сину матеріальну допомогу. Він висилає гроші щомісяця. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] батько неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те що відповідач являється працездатним, працює, у нього на утриманні крім сина [PERSON] інших дітей, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу, не має. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі ? частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход місцевого бюджету судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстрації, вказавши, що на підставі договору міни від 07.07.1993 року, реєстровий № 1709 позивачці належить квартира [ADDRESS]. 31.08.1993 року у вказаній квартирі був зареєстрований її син [PERSON]. У 1998 році [PERSON] забрав усі свої речі та переїхав до іншого місця проживання. Особисті речі відповідача відсутні, в спірній квартирі мешкає одна позивачка. Позивачка просить зняти з реєстрації [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 407, згідно до якої він позов визнає і просить розглянути справу в його відсутність. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, про день слухання сповіщався, заперечень на позов не надав. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 грудня 2009 року померла їх мама [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права власності на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №020966. Вказує на те, що вони є спадкоємцями за законом після смерті матері. Окрім них спадкоємцем за законом являється відповідач по справі - [PERSON], та спадкоємець за заповітом - [PERSON], які не претендують на дане спадкове майно. Посилається на те, що вони своєчасно вступили в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі не можуть отримати свідоцтво на спадщину, так як у встановлений законом шестимісячний строк не звернулися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, тому просили позов задовольнити. Позивачки позов підтримали повністю, відповідачі позов визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

06 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними укладений 26 травня 2007 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось з причини несумісності характерів. В суді позивач позов підтримує і пояснила, що причиною звернення до суду з позовом були постійні сварки та безпідставні ревнощі з боку чоловіка, тому припинили спільне проживання.. Після наданого судом строку на примирення від позову не відмовляється. Відповідач з позовом згідний і пояснив, що не проживають спільно з кінця лютого 2010 року, примирення не відбулося . Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з їх пояснень та досліджених в суді доказів, доданих до позовної заяви свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з даною позовною заявою в якій зазначила, що вона є власником будинку № 168 по вулиці Козацька в м. Яготин Київської області. 08.06.2006 року в будинку була прописана відповідачка. З липня 2006 року відповідачка виїхала на інше постійне місце проживання, забравши всі свої речі. З того часу відповідачка ні разу не зявлялася в будинку і всі комунальні послуги сплачує вона. Відповідачка протягом більш ніж 4 років у будинку без поважних причин не проживає, ним не цікавиться, витрат на її утримання не несе, просила визнати останню такою, що втратила право на користування житловим будинком. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, повідомлена про день, місце та час розгляду справи належним чином. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником будинку № 168 по вулиці Козацька в м. Яготин Київської області, та проживає в ньому, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 4), довідкою Яготинської ЖЕК (а.с. 5), копією будинкової книги (а.с. 6-9), копією паспорта позивачки (а.с. 10). З пояснень позивачки вбачається, що у 2006 році відповідачка звернулася до неї з проханням прописати у належному їй будинку. В будинку проживала не тривалий час і у липні 2006 року виїхала разом із своїми речами в невідомому напрямку і по теперішній час вона її не бачила. Вказане у судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

28 липня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Обгрунтувала його тим, що Глобинська державна нотаріальна контора відмовила їй в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлої 01.09.2009 року [PERSON] в зв'язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Мотивуючи тим, що причина пропуску є поважною - хвороба, позивачка прохала визначити додатковий строк три місяці, для подачі нею до Глобинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини померлої. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Від її представника за довіреністю [PERSON], до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, в якій зазначено, що позовні вимоги вони підтримують. Представник відповідача Пустовійтівської сільської ради та представник ІІІ особи - Глобинської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, в заявах на адресу суду прохали розглянути справу у їх відсутності, вказали, що заперечень щодо задоволення позову не мають. ІІІ особа [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що позивач його двоюрідна сестра по-батькові, а померла [PERSON] мати. Вказав, що заперечень щодо задоволення позову він не має. В спадок від матері він отримав іншу земельну ділянку. Написання заповіту на користь сестри [PERSON] було вільним волевиявленням його матері, яке він поважає і не має нічого проти. Суд, заслухавши пояснення ІІІ особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 143325 спадкодавець [PERSON] померла 1 вересня 2009 року. За життя 6 травня 2008 року, вона склала заповіт, посвідчений у виконкомі Пустовійтівської сільської ради, згідно якого заповіла [PERSON] земельну ділянку розміром 1,195 га, належну їй на підставі Державного акту серії ЯЕ № 644105, виданого 21.04.2008 року. Шестимісячний строк для прийняття позивачем спадщини за заповітом сплив 1 березня 2010 року. Глобинська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину майна, належного [PERSON], в зв"язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Довідкою виданою Чутівською центральною районною лікарнею, позивачка підтвердила, що знаходилася на амбулаторному лікуванні з 24.02.2010 року по 10.03.2010 року з діагнозом: ГРВІ, гострий бронхіт. Співставивши дати перебування позивача на лікуванні з терміном для прийняття спадщини суд прийшов до висновку, що він пропущений з поважної причини, за станом здоровя. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що причина, яка не дозволила [PERSON] вчасно прийняти спадщину є об»єктивною, не залежно від її волі, а тому суд визнає її поважною і задовольняє позов. Відповідно до статті 1272 Цивільного Кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

07.07.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що шлюб між ним та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 24.06.2006 року, від якого у них народився син - [PERSON] 30.10.2006 року. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки за час спільного життя не змогли порозумітися, так як мали різні погляди на життя, в звязку з чим виникали постійні суперечки, тому позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, вважає, що примирення між ними не можливе. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомила, ніяких заперечень проти позову не надала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивача не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 24 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 260, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.- 4,5/. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, позивач не бажає поновляти шлюбні відносини. Внаслідок вказаних обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказала, що 23 травня 2008 року у Ленінському районному відділі реєстрації актів громадянського стану м. Запоріжжя, був зареєстрований шлюб з [PERSON], актовий запис № 179. Від даного шлюбу дітей не мають. З 15 січня 2010 року у подружжя склалися неприязні стосунки, вони перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Різність характерів призвела до розпаду сімейних стосунків. У судовому засіданні позивач суду пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем припинились з 15 січня 2008 року по причині втрати почуття любові та поваги один до одного. Крім того, вона пояснила, що подальше спільне проживання та збереження сімї не можливі, наполягла на розірванні шлюбу. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він згідний розлучитися за рішенням суду. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: як доведено у судовому засіданні, відсутність між сторонами взаєморозуміння та згоди, різність характерів, призвели до розпаду їх сімейних стосунків. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки поновлювати не бажають, тому підстав для збереження сімї немає. Спору про поділ майна немає Вищевказані підстави дозволяють суду розірвати укладений позивачем шлюб з [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу позивачу залишити [PERSON] .

Outcome: approved