Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 07 грудня 2008 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно а саме: - земельної ділянки, площею 0,1962 га., яка знаходиться на території с.Стара Некрасівка, вул. Гагаріна, 4-а, цільове призначення якої передано для особистого підсобного господарства, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія ІІ-ОД № 072670 виданого 17.02.1999 року на підставі рішення [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 11.02.1999 р. за №67 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-18-135; - земельної ділянки, площею 0,0369 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради с.Ст.Некрасівка, вул. Гагаріна, 4, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія ІV-ОД № 039858 виданого 18.06.2004 року на підставі рішення 9 сесії ХХІV скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 25.12.2003 р. за №138 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-18-175; Позивачка є спадкоємцем по закону першої черги, крім неї інших спадкоємців немає, та вважає себе такою, що прийняла спадщину тому, що на день смерті спадкодавця вона постійно проживала спільно із спадкодавцем на час його смерті та протягом шести місяців після неї. В цей час [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], але у цьому їй було відмовлено у звязку із тим, що немає витягу з Державного реєстру земель, необхідного для оформлення спадщини. З наведених підстав позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Крім цього в п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю, або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 07 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 08.12.2008 року, серія І-ЖД №134810. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді - земельної ділянки, площею 0,1962 га., яка знаходиться на території с.Стара Некрасівка, вул.. Гагаріна, 4-а, цільове призначення якої передано для особистого підсобного господарства, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія ІІ-ОД № 072670 виданого 17.02.1999 року на підставі рішення [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 11.02.1999 р. за №67 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-18-135; - земельної ділянки, площею 0,0369 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради с.Ст.Некрасівка, вул. Гагаріна, 4, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю: серія ІV-ОД № 039858 виданого 18.06.2004 року на підставі рішення 9 сесії ХХІV скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 25.12.2003 р. за №138 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-18-175; Позивачка була дружиною спадкодавця що підтверджується свідоцтвом про одруження від 26 квітня 1964 року, серії VІ-УР №503138, інших спадкоємців немає. Позивачка фактично прийняла спадщину тому що на день смерті спадкодавця вона постійно проживала спільно із спадкодавцем на час його смерті та протягом шести місяців після неї, але звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив їй видачі такого свідоцтва, мотивуючи свою відмову тим, що на підставі Постанов КМ України від 06.05.2009 року № 439 та від 28.08.2009 року № 901 для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку повинен бути витяг з Державного реєстру земель, який у даному випадку відсутній. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved