Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу частини будинку дійсним і права власності на частину будинку, зазначивши, що їх на праві власності належить 7/20 частин житлового будинку №58/1 по вулиці Комінтерну/ Костюшка в м. Запоріжжі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори 07.04. 1992 року . зареєстрованим в реєстрі за № 2- 997. Право власності на 7/20 частин житлового будинку №58/1 по вулиці Комінтерну/Костюшка в м. Запоріжжі зареєстровано у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентирізації 12.08. 1992 року, реєстровий № 1509. 19 вересня 1995 року між позивачкою і відповідачем, [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу 1/5 частини будинку №58/1 по вулиці Комінтерну/Костюшка в м. Запоріжжі, розташованого на земельній ділянці площею землекористування у розмірі 1528 кв.м., яка закріплена за вказаним будинком на підставі рішення виконкому [PERSON] районної ради № 64 від 27.03. 1955 року. На зазначеній земельній ділянці було розташовано: житловий будинок, глинобитний, обкладений цеглою, площею 49,4 кв. м. (літера А), житлова прибудова (літера А1), житлова прибудова (літера А2), житлова прибудова (літера А-2), літні кухні (літери Б,К), сараї (літери Е, Ж . гараж (літера 3), погріба (літери ПГ1, ШР), вбиральні (літери В, Д, І), забори №1, 2, 5-9, водопровід №4. ?. 10, замощення (літера І). На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договір купівлі-продажу вказаного будинку зареєстровано на Запорізькій будівельній товарній біржі, про що зроблено запис у журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю 19 вересня 1995 року, якому присвоєно інвентарний номер постійного зберігання 100. З цього часу [PERSON] постійно відкрито користуюсь цією нерухомістю. Відповідно до п. 6 вищевказаного договору, 1/5 частину будинку №58/1 по вулиці Комінтерну/Костюшка в м. Запоріжжі позивачка придбала за двісті вісімнадцять мільйонів чотириста тисяч карбованців, які продавець отримав від покупця в момент підписання цього договору. У теперішній час у [PERSON] є бажання подарувати 1/5 частину будинку №58/1 по вулиці Комінтерну/Костюшка в м. Запоріжжі, але нотаріуси відмовляються посвідчувати цей договір, оскільки договір купівлі-продажу від 19 вересня 1995 року не відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якою передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Зазначений договір купівлі-продажу 1/5 частини будинку №58/1 по вулиці Комінтерну/Костюшка в м. Запоріжжі, не був зареєстрований в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації. 28 грудня 2009 року [PERSON] звернулася до Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації із заявою про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Рішенням реєстратора Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 28.12. 2009 року у задоволенні цієї заяви позивачці було відмовлено у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу, укладений між нею і [PERSON], зареєстрований Запорізькою будівельною товарною біржею 19.09.1995 року за №100, відповідно до п. 2. 1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, не входить до переліку правовстановлюватьних документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав власності на нерухоме майно. Набувши право власності на вказане нерухоме майно, [PERSON] здійснила переобладнання та добудову належного їй майна. Під час переобладнання житлового будинку, позначеного в плані літерою А приміщення 3-3 збільшилося на 8,0 кв. м., було добудовано: житлову прибудову, шлакоблок+ цегла, поверх в цілому площею 68, 1 кв. м., 2 поверх в цілому площею ЗО, 0 кв. м, позначену в плані літерою А2-2, балкон до А2-2, площею 1,0 кв. м., службову прибудову, цегла, площею 4,7 кв. м., позначену \\ плані літерою а; літню кухню, цегла, площею 21,3 кв. м., позначену в плані літерою К, сарай, цегла площею 3,8 кв. м., позначений в плані літерою М, сарай цегла, площею 12, 5 кв. м., позначений в план літерою Ж, гараж, шлакоблок, площею 21, 4 кв. м., позначений в плані літерою 3, погріб під 3, бут площею 21,4 кв. м., позначений в плані під літерою пг Здійснюючи зазначену прибудову, позивачка не порушила прав співвласника цього будинку [PERSON], якому на праві власності належить 9/20 частин цього будинку, оскільки ця прибудова не змінила розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. На основі викладеного, [PERSON] просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 1 /5 частини будинку №58/1 по вулиці Комінтерну/Костюшка в м. Запоріжжі, укладений між нею і [PERSON], зареєстрований 19 вересня 1995 року на Запорізькій будівельній товарній біржі, реєстраційний № 100. Визнати за нею право власності на 1/5 частину будинку №58/1 по вулиці Комінтерну/Костюшка в м. Запоріжжі, та право власності на самочинно побудовані об'єкти нерухомого майна: житлову прибудову, шлакоблок+ цегла, 1 поверх в цілому площею 68, 1 кв. м., 2 поверх в цілому площею ЗО, 0 кв. м, позначену в плані літерою А2-2, балкон до А2-2, площею 1,0 кв. м., службову прибудову, цегла, площею 4,7 кв. м., позначену в плані літерою а; літню кухню, цегла, площею 21,3 кв. м., позначену в плані літерою К, сарай, цегла, площею 3,8 кв. м., позначений в плані літерою М, сарай цегла. площею 12, 5 кв. м., позначений в плані літерою Ж, гараж, шлакоблок, площею 21, 4 кв. м., позначений в плані літерою 3, погріб під 3, бут, площею 21, 4 кв. м., позначений в плані під літерою пг; прибудову до приміщення 3-3 площею 8,0 кв.м. житлового будинку, позначеного в плані літерою А. р:зташовані за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Комінтерну/Костюшка, будинок №58/1. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі, відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, але надав заяву в якій позов визнає в повному обсязі і просить розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи - Запорізька будівельна товарна біржа у судове засідання не зз»явилась, ніяких доказів або заперечень суду не надали. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав: На час укладання зазначеного договору ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не встановлювала обов'язкової нотаріальної форми договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Разом з тим, ч.2 ст. 47 ЦК УРСР встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Доказом укладення і виконання договору є зареєстрований на товарній біржі договір купівлі-продажу вказаної частини будинку, що відповідало на час його укладення вимогам ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, вищезазначене майно за визначенням ч.1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом, оскільки воно збудовано без належного дозволу. Відповідно до ч.4 ст. 357 Цивільного кодексу України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. 19 вересня 1995 року між позивачкою і відповідачем, [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу 1/5 частини будинку №58/1 по вулиці Комінтерну/Костюшка в м. Запоріжжі, розташованого на земельній ділянці площею землекористування у розмірі 1528 кв.м., яка закріплена за вказаним будинком на підставі рішення виконкому [PERSON] районної ради № 64 від 27.03. 1955 року.(а.с. 7). Договір купівлі-продажу вказаного будинку зареєстровано на Запорізькій будівельній товарній біржі, про що зроблено запис у журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю 19 вересня 1995 року, якому присвоєно інвентарний номер постійного зберігання 100. Сторони повністю виконали укладений ними договір. Зважаючи на те, що вчинений сторонами правочин виконаний ними повністю, сторони по договору цей договір не заперечують, а нотаріальне посвідчення угоди вже неможливе, дійшов до висновку, що укладений договір купівлі-продажу частини будинку належить визнати дійсним. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved