Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів в сумі 24356 грн. 11 коп. Свої позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 23.04.2009 року) та відповідачем був укладений договір кредиту від 26.10.2007 року № РL-012/055/2007 ( надалі кредитний договір), згідно з яким Банк надав кредит у розмірі 17250 грн. строком до 26.10.2012 року з фіксованою процентною ставкою 3% за кожен календарний місяць користування кредитом.. Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість по кредиту в сумі 24356,11 гривень. Представник позивача у суді позов підтримала, просить позов задовольнити, та, з урахуванням судових витрат, стягнути з відповідача 24719,67 грн., а також розірвати кредитний договір від 26.10.2007 року за №№ РL-012/055/2007, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк». Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона повністю не згодна з сумою 24356 грн. 11 коп. заборгованості по кредиту, просила суд звернути увагу на те, що вона вже внесла до банку 9563 грн. 75 коп. із 15000 грн, взятих в кредит, а також просила суд зняти з неї пеню в сумі 1653 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем між був укладений договір кредиту від 26.10.2007 року № РL-012/055/2007 ( надалі кредитний договір), згідно з яким Банк надав кредит у розмірі 17250 грн. строком до 26.10.2012 року з фіксованою процентною ставкою 3% за кожен календарний місяць користування кредитом. Кредитний договір № РL-012/055/2007 від 26.10.2007 року складається з двох частин, які нерозривно пов»язані між собою (п.1 ч.1 Кредитного договору). В зв»язку з тим, що відповідачем не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п.1.9. ч.2 кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем його зобов»язань за кредитним договором в повному обсязі. В зв»язку з виникненням заборгованості по кредиту, банк 11.02.2009 року направив [PERSON] лист-вимогу №22-2/63625 щодо погашення в добровільному порядку заборгованості протягом тридцяти календарних днів з дня її одержання, але [PERSON] були проігноровані законні вимоги Банку та грубо порушені умови Кредитного договору та норми чинного законодавства України. Позивач свої зобов»язання за Кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 17250 грн., а відповідач, в порушення умов Кредитного договору, свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого має загальну суму заборгованості за кредитом 24356 гривень 11 копійок, що включає: ●15458,51 грн. заборгованість по кредиту, ●7244,10 грн. - заборгованість по відсоткам, ●1653,50 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Виходячи з наступного, відповідно до чинного законодавства України своєю неправомірною бездіяльністю [PERSON] порушила прийняті нею на себе зобов»язання, встановлені кредитним договором. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України: «договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом». При цьому суд враховує, що кредитний договір між сторонами не розірваний, тим самим продовжуються нараховуватись відсотки по кредиту, що призводить до погіршення стану як відповідача, так і позивача, тому стягуючи загальну заборгованість за кредитним договором, суд вважає необхідним розірвати кредитний договір, укладений 26.10.2007 року між позивачем та [PERSON] Представник позивача також вказує, що звернення до суду із зазначеним позовом призвело до сплати судових витрат, які вона просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 363 грн. 56 коп., а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 56 коп. та витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved