Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ЗАТ КБ ПриватБанк в особі Миколаївського Регіонального Управління Приватбанку, [PERSON] , в якому просила визнати недійсним договір поруки від 26.06.2008 року, укладений між відповідачами. В обґрунтування позову позивачка вказувала на те що, вона, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08 квітня 2000 року, не давала згоду останньому на укладення договору поруки від 26.06.2008 року; про існування зазначеного договору дізналася у серпні 2010 року від державного виконавця Корабельного відділу Державної виконавчої служби та свого чоловіка. Посилаючись на те, що вказаним договором було порушено її права на рівне з чоловіком право розпорядження майном, набутим під час шлюбу, в судовому засіданні просила позов задовольнити та визнати недійсним оспорюваний договір. Представник відповідача- ПАТ КБ "Приватбанк (відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809 від 17.07.2009р.) у судозому засіданні позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідно до чинного законодавства для укладення угод по відчудженню спільного майна подружжя, що потребують обов`язкового нотаріального посвідчення, згода другого з подружжя повинна бути висловлена у письмовій формі, в даному випадку договір поруки не є угодою по відчудженню майна подружжя, а тому не потребував письмової згоди на його укладання зі сторони [PERSON] . Відповідач- [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, вказував на те, що на час укладання вказаного договору йому не було відомо про необхідність згоди дружини на укладання угоди. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. 26 червня 2008 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, в особі Миколаївського Регіонального Управління в особі начальника відділу Експрес кредитування [PERSON] та [PERSON] , який з 08 квітня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , був укладений договір поруки (а.с. 5.8). Відповідно до умов вищевказаного договору [PERSON] зобов`язався перед банком відповідати за виконання боржником ( [PERSON] ) своїх зобов`язань за кредитною угодою № 5ЭО/2008 від 26 червня 2008 року (а.с. 6-7). Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до п.п. 2, 4 договору поруки від 26.06.2008 року поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за Кредитною угодою в тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов`язків за Кредитною угодою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до положень ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. В даному випадку оспорюваний договір поруки не є угодою по відчуженню спільної сумісної власності подружжя, а тому не потребував згоди на його укладення зі сторони [PERSON] . Підстав вважати, що укладенням договору поруки від 26.06.2008 року [PERSON] розпорядився спільним майном подружжя, зокрема часткою, належною [PERSON] . немає. Виходячи з встановленого та враховуючи ту обставину, що позивачка не є стороною договору поруки від 26.06.2008 року, інших мотивів щодо порушення її прав укладенням цього договору суду не навела, у неї відсутнє право вимоги про визнання цього договору недійсним, а тому правові підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог про визнання недійсним договору поруки від 26.06.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк 'ПриватБанк" в особі філії Миколаївське Регіональне Управління Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк та [PERSON] , відсутні.

Outcome: dismissed