Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування свої позовних вимог зазначає, що рішенням суду від 05.09.2008 року у зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків у відповідачів було відібрано їх малолітню дочку [PERSON]. З моменту влаштування дитини в дитячий державний заклад відповідачі декілька разів провідували її, іноді перебували в нетверезому стані. Самі відповідачі з моменту винесення рішення суду не працевлаштувались, характеризуються задовільно, мало приділяють уваги по вихованню дітей, не належним чином ведуть особисте господарство, схильні до вживання спиртних напоїв. Представники органу опіки та піклування і Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури позов підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в ньому, зазначили, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме інтересам дівчинки [PERSON]. Крім того, відповідачі були засуджені вироком суду за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання доньки. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, заперечили щодо позбавлення їх батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON]. Пояснили, що ще мають на утриманні чотирьох дітей, яким приділяють достатню батьківську турботу та забезпечують усім необхідним. Найменшу дочку [PERSON] було в них відібрано, оскільки вона не набирала ваги, необхідної для її віку. Однак періодично провідували її в дитячому будинку. Спиртними напоями сильно не зловживають, хочуть повернути дочку в сім'ю. Офіційно ніде не працевлаштовані у зв'язку з відсутністю роботи на території сільської ради, однак підробляють по найму. Ведуть своє господарство, мають курей, кролів, придбали козу. Не заперечували того факту, що притягувались до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів на [PERSON], однак пояснювали це відсутністю достатнього заробітку. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживає по сусідству з відповідачами, на утриманні яких знаходяться четверо неповнолітніх дітей. Вони добрі, хазяйновиті люди, фінансово не досить добре забезпечені, однак ведуть домашнє господарство, мають птицю, козу, з повагою і любов'ю відносяться до своїх дітей, також хочуть повернути [PERSON], яку в них було відібрано, в сім'ю. Діти, [PERSON] та [PERSON], хочуть, щоб їх найменша сестра [PERSON] повернулась в сім'ю і виховувалась разом з усіма братами та сестрами. Люблять своїх батьків, оскільки вони про них турбуються, доглядають, забезпечують усім необхідним, вважають за недоцільне позбавляти їх батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON]. Представник будинку дитини Тручок Т.В. пояснила суду, що відповідачі досить часто відвідували свою дочку [PERSON], лише одного разу її батько приходив у нетверезому стані. Судом встановлено, що відповідачі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка за рішенням суду від 05.09.2008 року була у них відібрана у зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків (а.с.69-70). З 26.11.2008 року [PERSON] перебуває в обласному спеціалізованому будинку дитини Житомирської області (а.с.46). Крім того, відповідачі мають ще чотирьох дітей: [PERSON], 1992 року народження, [PERSON], 1994 року народження, [PERSON], 2001 року народження, [PERSON], 2003 року народження, які проживають разом з ними в с. Таращанка Новоград-Волинського району і знаходяться на їх утриманні (а.с.11,28). Як слідує з довідок, виданих виконкомом Красилівської сільської ради від 05.02.2010 року, відповідачі по місцю проживання характеризуються негативно, ніде не працюють, з приводу працевлаштування нікуди не звертались, не займаються вихованням дітей, не належним чином ведуть особисте господарство, схильні до зловживання спиртних напоїв (а.с.25-27,42). При обстеженні умов проживання сім'ї відповідачів 05.02.2010 року було встановлено, що вони мають власний прибраний будинок, харчів недостатньо, харчуються за рахунок зароблених у сусідів продуктів, коштів на придбання одягу та взуття для дітей не вистачає (а.с.24). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 23.10.2009 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 18 Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватись в першу чергу максимальним забезпеченням її інтересів. Статтею 24 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права визначено, що кожна дитина без будь-якої дискримінації має право на такі заходи захисту, які є необхідними в її становищі як малолітньої, з боку її сім'ї, суспільства і держави. Згідно частини 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедури, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у Принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Суд не може погодитись та не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки він є недостатньо обґрунтованим. Адже в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідачі цікавились життям доньки [PERSON], періодично відвідували її в будинку дитини, бажають і хочуть піклуватись про неї, створили умови для повернення її в сім'ю, мають будинок, придатний для проживання, забезпечені продуктами харчування. Схильність відповідачів до вживання спиртних напоїв, невжиття заходів для пошуків роботи, несплата аліментів на утримання малолітньої [PERSON], являється безумовним свідченням того, що вони неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки. Однак, та обставина, що відповідачі не мають достатнього офіційного заробітку і, як наслідок, не в змозі забезпечити дітей іграшками та повноцінним вітамінним харчуванням, є цілком зрозумілим та не свідчить про їх байдуже ставлення до своїх батьківських обов'язків чи небажання опікуватись дітьми, і, крім того, не являється, на думку суду, достатньою підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Малолітня [PERSON], яка в будь-якому випадку потребує щоденної батьківської ласки і турботи, материнської поради при розв'язанні щоденних дівочих проблем, спілкування зі своїми рідними сестрами та братом в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, на думку суду, не повинна бути позбавлена можливості виховуватись і розвиватись у повноцінній сім'ї, що позитивно вплине на її виховання і формування її особистості, на гармонічний розвиток її здібностей і талантів. Крім того, принагідно слід зазначити, що позивачем ставиться питання про позбавлення батьківських прав відповідачів у відношенні однієї дочки, в той час як у них на утриманні знаходиться ще четверо неповнолітніх дітей. Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що відповідачі злісно ухилялися від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої [PERSON] чи нехтували ними, недбало або жорстоко ставились до неї, негативно впливали на її особистість. Враховуючи вищевикладене, підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні малолітньої доньки - відсутні, відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Водночас суд вважає за необхідне попередити відповідачів змінити своє ставлення до виховання доньки і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків.

Outcome: dismissed