Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-10 00:00:00

19.06.2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, Комунального виробничого підприємства житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Кіровського району міста Дніпропетровська, третя особа Управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради про скасування права власності на обєкт нерухомого майна. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилалася на те, що Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради на підставі рішення міської ради від 21.03.07 № 41\\11 із змінами та доповненнями передає, а [PERSON] приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення (обєкт оренди) загальною площею 76,1 кв.м., розміщені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Вокзальна, 8, на першому поверсі 5-ти поверхового будинку, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 660196,00 грн. без ПДВ, що перебувають на балансі КВ ЖРЕП Кіровського району, для використання: розміщення нотаріальної контори. Окрім того, Міністерство транспорту та звязку України звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровської міської ради та Комунального виробничого підприємства Житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Кіровського району міста Дніпропетровська про визнання права власності за державою Україна в особі Міністерства транспорту та звязку України на обєкт № 63 за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Вокзальна, 8, розташованого на першому поверсі 5-ти поверхового будинку. Просила суд скасувати право власності на обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення, загальною площею 76,1 кв.м., розміщені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Вокзальна, 8, на першому поверсі 5-ти поверхового будинку. В процесі розгляду справи представником позивача [PERSON] було подано уточнення до позовної заяви, в якому вона просила визнати договір оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03 листопада 2008 року, укладений між [PERSON] та Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради недійсним, стягнути з Відповідача Дніпропетровської міської ради безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 38 614, 11 гривен, отримані в результаті договору оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03 листопада 2008 року та грошові кошти у розмірі 168 770, 00 гривен в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, так як Позивачкою було понесено витрати, повязані з виконанням поліпшень орендованого нежитлового приміщення, оскільки на момент укладення договору оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03 листопада 2008 року Дніпропетровська міська рада не зареєструвала право власності на обєкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 в місті Дніпропетровську та не мала права передавати в оренду зазначене нежитлове приміщення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в повному обсязі підтримала позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити її в повному обсязі, а саме: визнати недійсним з моменту укладення договір оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08, укладений 03 листопада 2008 року між [PERSON] та Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради; стягнути з Відповідача, Дніпропетровської міської ради на користь Позивача, [PERSON], безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 38 614, 11 гривен (тридцять вісім тисяч шістсот чотирнадцять гривен одинадцять копійок), отримані в результаті договору оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03 листопада 2008 року; стягнути з Дніпропетровської міської ради на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 168 770, 00 гривень (сто шістдесят вісім тисяч сімсот сімдесят гривень 00 копійок), в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; судові витрати покласти на Відповідача. Представник відповідача Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що на підставі рішення Дніпропетровської міської ради „Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста обласних підприємства „Південне, „Центральний, „Лівобережжя № 11\\13 від 19.11.2003 року у комунальну власність територіальних громад міста було прийнято нежитлове приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 в місті Дніпропетровську, тому договір оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08, укладений 03 листопада 2008 року між [PERSON] та Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради з дотриманням вимог діючого законодавства. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача - Комунального виробничого підприємства житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Кіровського району міста Дніпропетровська позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи - Управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом був встановлений факт, що 03 листопада 2008 року між [PERSON] та Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради було укладено договір оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03 листопада 2008 року, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, а саме нежитлового приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 в місті Дніпропетровську (а.с. 10-14). Відповідно до умов договору оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03 листопада 2008 року розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невідємною частиною цього договору, становить 11 703, 38 гривен без ПДВ (базова за вересень місяць 2008 року). Орендна плата за перший місяць оренди коригується на індекс інфляції, починаючи з жовтня місяця 2008 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. Як встановлено з матеріалів справи позивач [PERSON] із моменту укладання договору оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03 листопада 2008 року, належним чином виконувала свої зобов'язання щодо сплати орендної плати за використання обєкта оренди та сплатила грошові кошти у розмірі 38 614, 11 гривен (тридцять вісім тисяч шістсот чотирнадцять гривен одинадцять копійок), що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.74-76). Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно статті 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7\\5 та зареєстроване в Міністерства юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (надалі Положення) відповідно до пункту 1.2 діє на всій території України і є обов'язковим для виконання громадянами, міністерствами, іншими центральними і місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами й організаціями незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 1.3 зазначеного Положення державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць. Пункт 1.4 Положення зазначає, що державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Згідно пункту 1.5 Положення обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном. Пунктом 6.1 Положення визначено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності. Відповідно до відповіді КП ДМБТІ та інформаційної довідки від 24.12.2009 року за № 15266 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 в місті Дніпропетровську, видане територіальній громаді міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради 23 квітня 2009 року, тобто на момент укладення договору оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03.11.2008 року Дніпропетровська міська рада не зареєструвала права власності на обєкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 в місті Дніпропетровську та не мала права передавати в оренду зазначене нежитлове приміщення (а.с.96-97). Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до частини 2 статті 4 Цивільного кодексу України актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Зокрема, частиною 6 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону. Частина 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлює, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема право власності на нерухоме майно. Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав на нерухоме майно територіальної громади здійснюється за заявою органу, уповноваженого управляти комунальним майном. За таких обставин, договір оренди нерухомого майна - № 472-УКВ\\08, а саме нежитлового приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 в місті Дніпропетровську, укладений 03 листопада 2008 року між [PERSON] та Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради підлягає визнання недійсним з моменту укладення, оскільки суперечить вимогам статті 761 Цивільного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Згідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. З врахуванням наведеного, позовні вимоги щодо визнання недійсним з моменту укладення договору оренди нерухомого майна - № 472-УКВ\\08, а саме нежитлового приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 в місті Дніпропетровську, укладений 03 листопада 2008 року між [PERSON] та Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради та застосування наслідків його недійсності, підлягають задоволенню. Також, в судовому засіданні встановлено, що Дніпропетровською міською радою безпідставно набувалася орендна плата, яка сплачувалася Позивачем за час використання обєкта оренди - нежитлового приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 в місті Дніпропетровську за договором оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03.11.2008 року. У відповідності до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Частина 1 статті 1213 Цивільного кодексу України зазначає, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з Відповідача-1, Дніпропетровської міської ради безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 38 614, 11 гривен (тридцять вісім тисяч шістсот чотирнадцять гривен одинадцять копійок), отримані в результаті договору оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03 листопада 2008 року підлягають задоволенню. Окрім того, рішенням Дніпропетровської міської ради від 24.12.2008 року за № 41\\41 [PERSON] надано дозвіл на виконання невідємних поліпшень орендованого нежитлового приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 у місті Дніпропетровську (а.с.20). Оскільки, на момент укладення договору оренди нерухомого майна № 472-УКВ\\08 від 03 листопада 2008 року, а саме нежитлового приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 в місті Дніпропетровську, Відповідач 1 Дніпропетровська міська рада не була власником спірного приміщення, тому остання не мала права рішенням від 24.12.2008 року № 41\\41 надавати дозвіл на виконання невідємних поліпшень орендованого нежитлового приміщення № 63 по вулиці Вокзальній, 8 у місті Дніпропетровську. Зазначеним незаконним рішенням Дніпропетровської міської ради позивачці [PERSON] завдано матеріальних збитків, які останньою понесено при виконанні ремонту орендованого майна, які згідно до аудиторського висновку про достовірність проведених витрат по поліпшенню орендованого майна від 29.12.2009 року, складеного ТОВ «Аудиторська Фірма АУДИТ-КОМП», складають 168 770, 00 гривень (а.с.16-17). Статтею 1173 Цивільного кодексу України зазначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з Дніпропетровської міської ради на її користь грошових коштів у розмірі 168 770, 00 гривень (сто шістдесят вісім тисяч сімсот сімдесят гривень 00 копійок), в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, підлягають задоволенню. Крім того відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з позивачки [PERSON] підлягають стягненню недоплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1591,50 грн, з відповідача Дніпропетровської міської ради підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON] судовий збір у розмірі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37,5 гривень.

Outcome: approved