Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-10 00:00:00

12.07.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними, щодо невиплати надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни", встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року, мотивуючи позов тим, що порушується його право на отримання пенсії у більшому розмірі. Позивач до суду не з'явився, надіслав до суду заяву (а.с.20) про розгляд справи без його участі. Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у поданих запереченнях просив справу розглянути без участі представника, позов не визнав з тих підстав, що здійснюючи нарахування і виплату позивачу підвищення до пенсії він керувався Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» і постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якими на 2008 рік було встановлено наступні розміри надбавки до пенсії: з 22 травня - 48 грн. 10 коп., з 01 липня - 48 грн. 20 коп., з 01 жовтня - 49 грн. 80 коп. Крім того, зазначив, що за відсутності будь-якого іншого акту, який би врегульовував спірні правовідносини, протягом 2009-2010 років розмір підвищення не змінювався і вказане підвищення до пенсії здійснюється лише за рахунок коштів Державного бюджету, а за відсутності відповідного фінансування відсутні підстави для збільшення її розміру. За викладених у сукупності обставин просив у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач народився 01.01.1942 року і є громадянином України, що підтверджується копією паспорту (а.с.13). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус «дитини війни», що підтверджується копією доданого до матеріалів справи відповідного посвідчення (а.с.12) і відповідачем не заперечується. Згідно із статтями 1, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ (далі по тексту - Закон № 2195) він має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, яка виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. З 2007 року відповідач виплачував позивачу зазначене підвищення в значно меншому розмірі. Згідно п.12. ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2007 року № 489 зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 зазначене положення Закону визнано неконституційним. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-УІ (далі по тексту - Закон № 107) було внесено зміни до ст. 6 Закону № 2195, у зв'язку з чим з 01.01.2008 року підвищення до пенсії виплачувалося позивачу у розмірі встановленому для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зазначе положення Закону № 107 визнано неконституційним. Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення. : визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України ріше- про їх неконституційність. Таким чином, з 22.05.2008 року ст. 6 Закону № 2195 була поновлена в попередній редакції. Вті починаючи з травня 2008 року відповідач виплачував позивачу підвищення до пенсії в роз< встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Такі дії відповідача суд вважає неправомірними, оскільки у спірних правовідносинах підля~ застосуванню саме Закон № 2195, який має вищу юридичну силу. При цьому, суд не приймає до увз посилання відповідача на відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскілг-і в силу положень викладених в абзаці 2 частини 3 ст. 113 Закону України «Про загальнообов'язк:> державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними підпунктом 11 пункту 35 розділу II Закону № 1 в разі недостатності виділених з Державного бюджету України коштів по бюджетних програм і пов'язаних з розмежуванням джерел виплати пенсій між Державним бюджетом та Пенсійним фонд:» пенсії визначені законодавством для відповідних категорії громадян, виплачуються у повному обсяз з рахунок власних надходжень Пенсійного фонду. Зазначене є підставою для визнання неправомірними дій відповідача по виплаті - підвищення до пенсії з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року і за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 р:-,- в розмірі меншому ніж встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - З відсотків від мінімальної пенсії за віком та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату підвищенню л пенсії з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року і за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року, відповідне л ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved