Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO] на утримання якої відповідач коштів не дає, не допомагає матеріально, не піклується нею. Крім цього, з вересня 2009 року по квітень 2010 року нею було понесено додаткові витрати пов'язані з орендою квартири, оскільки на території м. Ужгород у неї відсутнє житло, а тому вважає, що підлягають стягненню з відповідача також грошові кошти в сумі 6400 грн. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задоволити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 30% всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також понесені позивачкою додаткові витрати в сумі 6400 грн. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та показав, що він не відмовляється сплачувати аліменти. Він готовий сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 700 грн. щомісячно. Що стосується заявлених позивачкою додаткових витрат на суму 6400 грн., то з такими він не згідний, оскільки позивачку із їх спільної квартири ніхто не виганяв. Перебування позивачки на орендованій квартирі було викликано тим, що вона проживає з іншим чоловіком. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії І-ФМ №053191 у [PERSON] та [PERSON] є малолітня донька [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачкою [PERSON] ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 30% всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.І ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З довідки №05/14/1609 від 14.05.2010 року, виданої заступником начальника головного управління МНС України в Закарпатській області слідує, що [PERSON] проходить службу в ГУ МНС України в Закарпатській області та перебуває на посаді начальника Чопського міського відділу ГУ МНС України в Закарпатській області. З наданих відповідачем довідок №11 від 03.03.2010 року та №16 від 14.05.2010 року вбачається, що [PERSON] має регулярний дохід, заборгованості по виплаті заробітної плати не має. Суд, враховуючи вищенаведене та виходячи з вимог п.2 ч.І ст.182 СК України, згідно якого при призначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 30% від його заробітку є обгрунтований, а тому підлягає до задоволення. Разом з тим, позивачкою ставляться вимоги про стягнення з відповідача понесених нею додаткових витрат в розмірі 6400 грн. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). На думку суду, заявлена позивачкою грошова суму в розмірі 6400 грн., як додаткові витрати, яка нібито сплачена останньою за оренду квартири, не може бути віднесена до додаткових витрат на дитину, оскільки така не пов'язана з матеріальним чи духовним розвитком дитини, з її вихованням, навчанням, оздоровленням. Крім цього, як слідує з показів сторін по справі, останні не заперечують той факт, що у їх спільній сумісній власності перебуває житлове приміщення. Разом з тим, позивачкою не додано суду належних доказів, чому саме сума в розмірі 6400 грн. підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Outcome: approved