Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-05 00:00:00

15.12.2009 року позивач в особі ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 13263,99 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.02.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір № 206188 cred, відповідно до якого [PERSON] отримав строковий кредит в розмірі 20000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок № 4405885220017153, відкритий ПриватБанком відповідно до договору №5876-card від 20.02.2006 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.02.2009 року. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний у встановлені строки здійснювати повернення частини кредиту та сплачувати нараховані відсотки за його використання. Правилами користування кредитом, що є невідємною частиною договору, встановлено, що погашення заборгованості здійснюється в терміни, визначені графіком погашення кредиту та процентів. Відповідно до умов кредитного договору , відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання своєчасно погашати кредит та проценти за користування кредитом. Зобовязання [PERSON] щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом були забезпечені договором поруки № б/н від 11.02.2008 року, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] Однак, в порушення умов кредитного договору відповідачі не виконали зобовязання щодо погашення суми кредиту та сплати процентів. Заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 14.07.2009 року становить 13263,99 грн., з якої 8994,99 грн. заборгованість за кредитом; 3399,29 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг, а саме: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 619,71 грн. штраф (процентна складова). Однак, відповідачі зобовязань, передбачених умовами договорів кредиту та поруки не виконали, заборгованість не погасили, у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, на судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] на судовому засіданні, визнав позовні вимоги позивача, не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що заборгованість за ним утворилась, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Зобов'язався погашати заборгованість. Відповідач [PERSON] на судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, про день та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, що підтверджується телеграмою, яку долучено до матеріалів справи. Представника, який би діяв від її імені на підставі довіреності не направила, доказів, що підтверджують неявку з поважної причини або заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не представила, письмових заперечень проти позову не надала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 11.02.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір № 206188 cred, відповідно до якого [PERSON] отримав строковий кредит в розмірі 20000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок № 4405885220017153, відкритий ПриватБанком відповідно до договору №5876-card від 20.02.2006 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.02.2009 року. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний у встановлені строки здійснювати повернення частини кредиту та сплачувати нараховані відсотки за його використання. Правилами користування кредитом, що є невідємною частиною договору, встановлено, що погашення заборгованості здійснюється в терміни, визначені графіком погашення кредиту та процентів. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач [PERSON] взяв на себе зобов"язання своєчасно погашати кредит та проценти за користування кредитом. Зобовязання [PERSON] щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом були забезпечені договором поруки № б/н від 11.02.2008 року, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] Однак, в порушення умов кредитного договору відповідачі не виконали зобовязання щодо погашення суми кредиту та сплати процентів. Заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 14.07.2009 року становить 13263,99 грн., з якої 8994,99 грн. заборгованість за кредитом; 3399,29 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг, а саме: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 619,71 грн. штраф (процентна складова). Вимоги позивача про повернення суми заборгованості відповідачі ігнорували. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. З вимог ст. 543 ЦК України вбачається, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З вимог ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України вбачається, що, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином суд вважає, що відповідачі не виконали зобовязання за договорами кредиту та поруки і не сплатили своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з них солідарно на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved