Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди в сумі 1500 грн. і вимогою про публічні вибачення [PERSON] перед зборами жителів с.Городище Біловодського району Луганської області. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і дав суду пояснення про те, що 10 серпня 2010 року, приблизно о 10 годині, в селі Городище Біловодського району в присутності великої кількості людей [PERSON] звинуватила позивача в крадіжці велосипеда, належного [PERSON]. Дану обставину можуть засвідчити [PERSON] Іна, [PERSON] і Олександр, [PERSON]. На думку позивача, ці дії відповідачки, привели до повної недовіри односельців до нього, наклали негативний слід на його репутацію, стали приводом для звільнення з ферми де позивач працював охоронцем. Вище викладені обставини позивач вважає підставою для стягнення з відповідачки моральної шкоди в сумі 1500 грн. і публічних вибачень перед ним у присутності зборів жителів села Городище. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнала повністю. Обґрунтування позивача вважає необєктивними і такими, що не відповідають дійсності. По суті заявленого позову відповідачка повідомила суд про наступне. 10 серпня 2010 року, приблизно о 10 годині, вона знаходилась в с.Городище, де відведене місце для торгівлі приїжджими приватними підприємцями (по місцевому «ринок»). Неподалік від неї торгувала [PERSON] В цей час до них наблизилась [PERSON] і спитала чи не бачили де дівся її велосипед. [PERSON] звернулась до відповідачки і запитала, чи знає вона хлопця який стояв коло того місця де був велосипед. Відповідачка назвала прізвище та імя позивача по справі, якого дійсно бачила коло того місця на яке вказувала [PERSON] Через невеликий проміжок часу на «ринок» прийшов позивач з матірю, яка стала кричати на [PERSON], висловлювати на адресу відповідачки образливі слова. Після того пішла разом з [PERSON] вниз по вулиці де знайшли велосипед [PERSON], якого раніше там не було. З позивачем у відповідачки ніяких розмов не було. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала суду пояснення про те, що позивач є троюрідним братом її чоловіка, а [PERSON], у якої зник велосипед, доводиться свідку свекрухою. В свою чергу свекруха і мати позивача є двоюрідні сестри. Із слів свекрухи свідку було відомо, що позивача бачили коло того місця, де [PERSON] залишила велосипед. Позивач не заперечував, що стояв коло того місця, де [PERSON] залишила велосипед, але пояснював, що залишав там мопед на якому приїздив на «ринок». [PERSON] дійсно говорила, що бачила позивача коло того місця де [PERSON] покинула велосипед, але крадієм нікого не називала, на адресу позивача не кричала і в крадіжці велосипеда не звинувачувала. Розмова свідка з позивачем була у присутності відповідачки і Капінус Віки. Більше поряд нікого не було. Подружжя [PERSON] і мати позивача підійшли пізніше. Свідок [PERSON] дав суду свідчення про те, що [PERSON] і її чоловік стверджували, що [PERSON] - позивач по справі, вкрав велосипед [PERSON] Про це їм сказала [PERSON] [PERSON] суду повідомила, що вона з чоловіком перебуває в дружніх стосунках з позивачем. 10 серпня 2010 року, [PERSON] робили дах на гаражі. їм допомагав позивач по справі [PERSON]. На прохання сусіда [PERSON] [PERSON] їздив на мопеді [PERSON] на «ринок» села. Через деякий час після приїзду з «ринка» на мобільний [PERSON] зателефонувала [PERSON] і в грубій формі вимагала відповідача повернути велосипед свекрухи і додала, що є свідок скоєння позивачем крадіжки велосипеда. Потім зателефонував чоловік [PERSON]. Позивач поставив мобільний телефон на голосний зв'язок і свідок чула, як чоловік [PERSON] кричав на позивача, погрожував йому, вимагав негайно повернути вкрадений велосипед. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що 10 серпня 2010 року, була на «ринку» с.Городище. Приїхала туди на велосипеді, який залишила біля куща, а сама пішла по «ринку». Коли повернулася до того місця де залишила велосипед, виявила його відсутність. Недалеко стояли [PERSON], [PERSON] Іна і відповідачка. Свідок поцікавилась чи не бачили вони хто взяв велосипед. [PERSON] (вона не місцева) сказала, що бачила якогось хлопця коло того місця де вказувала свідок і поцікавилась у відповідачки чи знає вона його. Відповідачка сказала, що то був [PERSON]. Про те, що він вкрав велосипед, відповідачка не казала і крадієм не називала. Пізніше, коли йшла до дому, зустріла матір позивача і та показала на велосипед коло колишньої контори. Велосипед виявися свідка, але вона його там не залишала. Після цього [PERSON] попросила вибачення у [PERSON], а той у відповідь сказав [PERSON], що зустрінеться з нею в суді. [PERSON] дала свідчення про те, що мешкає в с.Біловодськ, 10 серпня 2010 року, їздила торгувати в с.Городище на машині разом з чоловіком. Місце для торгівлі в селі виділене коло будівлі сільського клубу до якого веде алея з боків якої ростуть кущі (жива огорожа). Коло цих кущів люди часто залишають велосипеди. Іноді просять приглянути. Недалеко від цього місця стояв автомобіль, на якому приїхала свідок, який не був зачинений, тому свідок ввесь час поглядала в ту сторону. Свідок памятає, що бачила якогось хлопця, але в звязку зі збігом часу не може сказати, чи був це [PERSON] Свідок також не памятає суті розмови між нею, [PERSON] і відповідачем по справі. Допитаний в якості свідка * голова Городищенської сільської ради [PERSON] дав суду пояснення про те, що вранці 10 серпня 2010 року, він бачив на «ринку» села [PERSON], який стояв біля тротуарчика, що веде до клуба, потім позивач зник, а згодом знову зявився. В звязку зі зникненням велосипеда у [PERSON] - вона, [PERSON], позивач по справі і його мати приходили до нього в сільраду. [PERSON] і [PERSON] були спокійні, а мати [PERSON] кричала, що її сина звинувачують в крадіжці, а він цього не робив, казала, що викличе міліцію. Особисто свідок не чув, щоб хтось вказував на [PERSON], як на особу, що скоїла крадіжку велосипеда у [PERSON] Звідки мати [PERSON] взяла, що її сина звинувачують в крадіжці велосипеда йому не відомо, а сама вона не пояснювала. В подальшому зниклий велосипед було знайдено, але свідок був в тому місці приблизно за пів години до знахідки і ніякого велосипеда там не бачив. Допитана в якості свідка [PERSON] дала свідчення про те, що 10 серпня 2010 року, з ранку, вона і відповідачка по справі знаходились на «ринку» с.Городище. Коло кущів, які ростуть понад алеєю стояли чиїсь велосипеди. До не ї і відповідачки підійшла [PERSON] і поцікавилась, чи не бачили ми хто взяв її велосипед. [PERSON] сказала, що бачила там високого хлопця. Свідок і [PERSON] підтвердили слова [PERSON] і сказали [PERSON], що дійсно бачили коло велосипедів [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачем не надано суду доказів про те, що [PERSON] в присутності великої кількості людей звинуватила [PERSON] в крадіжці, бо бачила, як позивач вкрав велосипед, належний [PERSON] Таким чином суду не надано жодних доказів неправомірності дій або бездіяльності відповідачки, які б принизили честь і гідність позивача і були підставою відшкодування моральної шкоди (ст.23 ч.2 п.4, ст.1167 ч.І ЦК України). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed