Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-26 00:00:00

До суду звернувсяпозивач з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Веселівському районі Запорізької області, у якому зазначив, що вінмає статус дитини війни, що підтверджується відповідною відміткою Управління праці та соціального захисту населення Веселівської райдержадміністрації у пенсійному посвідченні. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни виплачується пенсія або щомісячне грошове утримання з підвищенням на 30 % розміру мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач зазначену надбавку до пенсії за 2006, 2007 рік не нараховував і не виплачував, а за 2008, 2009, 2010 роки нараховував в розмірі, меншому ніж передбачено законом. Враховуючи викладене, позивач просить визнати протиправною відмову відповідача щодо виплати йомущомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, зобовязати відповідача здійснювати нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком постійно, зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги за 2006-2010 роки. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Представник відповідача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності та надійшло письмове заперечення на позов, згідно якого він позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» №497 від 11.04.2000 року пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже, є відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій. Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державного управління, їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень та в спосіб, які передбачені Конституцією та законами України. При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що позивач, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду в Веселівському районі Запорізької області, отримує пенсію за віком та має правовий статус «дитина війни», що надає йому права на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18.11.2004 року. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» /в редакції, що діяла до набрання сили Законами України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12.2007 року/ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Разом з тим, згідно п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» №489-V від 19.12.2006 р. дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" зупинено на 2007 рік. Ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно п.41 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12.2007 року стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладена у наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Законами України «Про державний бюджет на 2009 рік» №835-VI від 26.12.2008 року, «Про державний бюджет на 2010 рік» №2154-VI від 27 квітня 2010 року дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не зупинялася і зміни до зазначеної статті не вносилися. З огляду на те, що п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", п.41 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12.2007 року внесені зміни до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якими передбачений менший розмір виплат дітям війни, відповідач проводив відповідні виплати позивачу згідно з вищезазначеним порядком та розміром. Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року визнані такими, що є неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік": пункт 12 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону; стаття 111, за якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") , у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Таким чином, при розрахунку розміру підвищення пенсії дитині війни за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та починаючи з 01.01.2010 року по день звернення до суду слід керуватися ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Суд приходить до висновку, що відсутність механізму і грошових коштів на виплату надбавки до пенсії не позбавляє дитину війни права на отримання такої надбавки. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» не передбачено обмеження прав наявністю фінансування. Право позивача на отримання надбавки до пенсії закріплено у Законі, гарантовано державою та підтверджується відповідними доказами, а обовязок здійснення перерахунку пенсії позивача покладено саме на Управління Пенсійного Фонду України в Веселівському районі. Оскільки Управління Пенсійного фонду України в Веселівському районі Запорізької області проявило бездіяльність щодо законодавчо визначеного обовязку вчинити дії, повязані з перерахунком надбавки до пенсії дитині війни, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Веселівському районі Запорізької області нарахувати і виплатити позивачу пенсію за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за 2009 рік включно та за 2010 рік по день звернення до суду суму пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати, з відрахуванням отриманих сум підвищення до пенсії у вказаний період. Позовні вимоги позивача щодо здійснення перерахунку за 2006 рік не підлягають задоволенню так, як відповідно до вимог ст. 110 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» (3235-15) від 20 грудня 2005 року (із змінами, внесеними 19 січня 2006 року) зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивача, які стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають. \~\~ Позовні вимоги в частині зобовязання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати соціальну допомогу не підлягають задоволенню з огляду на те, що рішення суду не може прийматись як застереження від будь-яких порушень, та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявні неіснуючі порушення, суперечить чинному законодавству.\~\~

Outcome: partial