overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним укладений між нею та відповідачем ТОВ Карат СВ договір купівлі-продажу нежитлових приміщень перукарні (літ.А), загальною площею 30,2 кв.м, що складає 17/1000 частини нежитлового приміщення по вул. Петровського,4 в м. Миколаєві. Крім того позивач просила визнати за нею право власності на вказані нежитлові приміщення. Позов мотивовано тим, що 10.04.2002 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень перукарні (літ.А), загальною площею 30,2 кв.м, що складає 17/1000 частини нежитлового приміщення по вул. Петровського,4 в м. Миколаєві, даний договір був посвідчений Універсальною біржею Південь. Від нотаріальної реєстрації договору купівлі-продажу відповідач ухилився. Позивач просила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, просив про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору купівлі-продажу від 10.04.2002 року, зареєстрованого Універсальною біржею Південь, [PERSON] купила у ТОВ Карат СВ нежитлові приміщення перукарні (літ.А), загальною площею 30,2 кв.м, що складає 17/1000 частини нежитлового приміщення по вул. Петровського,4 в м. Миколаєві. Зазначені нежитлові приміщення належать Товариству з обмеженою відповідальністю Карат СВ на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1999 року. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі-продажу, передбачені ст. 655 ЦК України. Продавці передали майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцям обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилився. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 220, ст.ст. 316, 317, 319, 655 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що 03.11.1990 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Вознесенській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 24. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинено. Причиною розпаду сімї стало те що відповідач зловживає спиртними напоями вчиняє сварки, застосовує фізичну силу. Спільного господарства не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають. Позивач переконаний, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам та інтересам сина. За таких обставин позивачка просить розірвати їхній шлюб. Витрати по сплаті державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву в якій не визнає позов. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії ІІСР № 257725 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.11.1990 року в Вознесенській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 24. Враховуючи, що шлюб може повноцінно існувати лише за взаємною згодою сторін, що в даний час не має місця в подружжя, їх шлюб має бути розірвано. Дана сімя остаточно розпалася, шляхів та бажання у сторін до її відновлення немає. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, задовольняючи позов, покладає витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в сумі 17,00 грн. на відповідача, а позивача звільняє від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право особистої власності від 29.04.1991 року належить житловий будинок розташований по [ADDRESS], в якому крім неї прописана і відповідачка з сином, однак останні більше ніж 5 років в ньому не проживають, особистих речей і майна, належних їм на праві власності в будинку немає. їх прописка в вищевказаному будинку перешкоджає позивачці, змушує сплачувати зайву оплату комунальних платежів. Самостійно вирішити зазначене питання можливостей не має, тому просила суд зобов'язати відповідачів не перешкоджати їй у здійсненні права власності стосовно вказаного вище будинку, а відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Каховського РВ УМВС України виписати їх звідти. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, справу просила розглянути за її відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву справу просили розглянути за їх відсутності, не заперечували проти позову. Представник третьої особи до суду не з'явився, надавши до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив слухати у його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених вимог за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці дійсно на підставі свідоцтва про право особистої власності від 29.04.1991 року належить житловий будинок розташований по [ADDRESS] (а.с.6), в якій також прописані але за данною адресою з 2005 року не проживають [PERSON] і [PERSON]. (а.с. 11,12). У відповідності до ст. 48 Закону України "Про власність", власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Таким чином, неможливість вільно розпорядитися своєю власністю, створеною відповідачами, знайшло своє підтвердження дослідженими доказами, тому вимоги позивачки є правомірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 28.10.2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] і доньку [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею і перебувають на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Домовленості щодо утримання дітей між ними не досягнуто. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, просила розглядати справу без її участі на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2006 року (а.с.З). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] і доньку [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с.4,5). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Діти проживають разом з позивачкою (а.с.7). Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній в змозі сплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 21 червня 1998 року у Щербанівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 7. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: доньку Каріну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів подружжя, в звязку з чим між ними склалися неприязні стосунки. Шлюбні відносини припинені з 2009 року. Спільне господарство не ведуть. Спору про місце проживання дітей та поділ спільного майна немає. В звязку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові. Просив про розірвання шлюбу, поклавши на нього витрати, повязані з реєстрацією його розірвання. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Вважала за необхідне розірвати шлюб, поклавши витрати, повязані з реєстрацією його розірвання на позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов в силу ст. 174 ЦПК України підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, що 21 червня 1998 року у Щербанівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 7 (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має спільних малолітніх дітей: доньку Каріну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Разом з тим шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинені з 2009 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Строк на примирення, наданий судом, позитивних результатів не приніс. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в сумі 2 738 грн. 80 коп. Позивач посилається на те,що 16 вересня 2004 року між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» та відповідачкою [PERSON] укладено Договір №3680 про користування електричною енергією. Відповідно до п. 1 Договору відповідач взяв на себе зобовязання оплачувати одержану ним електроенергію по обумовлених тарифах та в термін, передбачений договором. Відповідно до особової картки Споживача,станом на 01.02. 2008 року показники лічильника Відповідачки становили 163 кВТ. год. а згідно з нарядом на заміну електролічильника від 19.08. 2009 року старий лічильник було демонтовано і його показники становили - 11054 кВт. год. Новий лічильник встановлено з показниками 000001 кВт. год. Станом на 24.06. 2010 року показники лічильника становили 5770 кВт. год. Таким чином, відповідачкою було спожито та не оплачено 15660 кВт. год.(х 0,2436 грн.)= 3814 грн. 78 коп. За цей період споживачем було сплачено - 1223 грн. Також станом на 01.02.2008 року відповідачка мала борг в сумі 147,02 грн. Отже, борг становить: 2738 грн. 80 коп.(3814,78грн.+147,02 грн.-1223 грн). 04.02. 2010 року позивачем було направлено на імя відповідачки Претензію, в якій давався термін для сплати боргу в добровільному порядку, після чого за заявою [PERSON] борг був реструктуризований. Але на даний час відповідачка заборгованість не сплачує. Позивач просить стягнути з відповідачки борг в сумі 2738 грн. 80 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився. Подав заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без участі представника. Відповідачка до суду не зявилася. Заяв та клопотань не надіслала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити. Позивач надав докази,що [PERSON] проживає в [INFO], кв. 107;Договір про користування електричною енергією №3680 від 16.09. 2004 року;Розрахунок суми боргу станом на 1.02.2008 року;на 19.08.2009 року ;на 24.06.2010 року;Особову картку Споживача № 200471102;Претензію від 04.02. 2010 року;Довідку з місця проживання, які підтверджують борг відповідачки. Отже, позов слід задовольнити. Крім того, з відповідача,на користь позивача, слід стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, ст.509, 526,1166,1167 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Сторони у судове засідання не зявились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги позову підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 2008 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, посилаючись на те, що з 1999 року позивач користується квартирою № 2, яка знаходиться за адресою Одеська область Великомихайлівський район с. Великоплоське пров. Сільрадовський, 10. У вказаній квартирі позивач проживав деякий час, постійно засаджує город, поставив огорожу, підтримує квартиру у належному стані. Коли позивач заходів оформити право власності на квартиру на своє імя, виявилося що правовстановлюючі документи на вказану квартиру відсутні, так як особи, які передали позивачу вказане домоволодіння технічну документацію не виготовили. На сьогоднішній день позивач виготовив технічну документацію. На підставі вищевикладеного позивач вважає що має право на вказане домоволодіння. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на квартиру № 2, яка знаходиться за адресою Одеська область Великомихайлівський район с. Великоплоське пров. Сільрадовський, 10, та згідно технічної документації складається з обєктів: № 1 - коридор, № 2 - кімната, № 3 - кімната, № 4 - кімната, № 5 - прихожа, № 6 - кухня. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти визнання права власності на квартиру № 2, яка знаходиться за адресою Одеська область Великомихайлівський район с. Великоплоське пров. Сільрадовський, 10, та згідно технічної документації складається з обєктів: № 1 - коридор, № 2 - кімната, № 3 - кімната, № 4 - кімната, № 5 - прихожа, № 6 - кухня за позивачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставах: Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання права власності. У відповідності до вимог ст. 335 Цивільного Кодексу України, безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю. Статтею 344 Цивільного Кодексу України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Крім того відповідно до ст. 344 Цивільного Кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, посилаючись на те, що з 1999 року позивач користується квартирою № 1, яка знаходиться за адресою Одеська область Великомихайлівський район с. Великоплоське пров. Сільрадовський, 10. У вказаній квартирі позивач проживав деякий час, постійно засаджує город, поставив огорожу, підтримує квартиру у належному стані. Коли позивач заходів оформити право власності на квартиру на своє імя, виявилося що правовстановлюючі документи на вказану квартиру відсутні, так як особи, які передали позивачу вказане домоволодіння технічну документацію не виготовили. На сьогоднішній день позивач виготовив технічну документацію. На підставі вищевикладенош позивач вважає що має право на вказане домоволодіння. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на квартиру № 1, яка знаходиться за адресою Одеська область Великомихайлівський район с. Великоплоське пров. Сільрадовський, 10, та згідно технічної документації складається з обєктів: № 1 - тераса, № 2 - прихожа, № 3 - кімната, № 4 - кімната, № 5 - кімната, № 6 - коридор, № 7 - кімната, № 8 - коридор, № 9 - кімната, № 10 - кухня. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти визнання права власності на квартиру № 1, яка знаходиться за адресою Одеська область Великомихайлівський район с. Великоплоське пров. Сільрадовський, 10, та згідно технічної документації складається з обєктів: № 1 -- тераса, № 2 - прихожа, № 3 - кімната, № 4 - кімната, № 5 - кімната, № 6 - коридор, № 7 - кімната, №8 - коридор, № 9 -кімната, № 10 - кухня за позивачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку', встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд. за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставах: Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання права власності. У відповідності до вимог ст. 335 Цивільного Кодексу України, безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю. Статтею 344 Цивільного Кодексу України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Крім того відповідно до ст. 344 Цивільного Кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суд\'. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної в місті Дніпропетровську ради, у якому просить суд: - позбавити [PERSON] іазівну батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]; - передати [PERSON], [INFO], на виховання [PERSON], призначивши її опікуном; - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, щомісячно до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування предявленого позову [PERSON] посилається на те, що 23.12.2005 року народилася її правнучка [PERSON], матірю якої є відповідачка. Відповідачка хотіла народжену дитину лишити у пологовому будинку, але позивачка з [PERSON], забрили правнуку, у зв'язку з чим актовий запис цивільного стану про народження вчинений лише у лютому 2006 року. Запис про батька [PERSON] здійснений згідно з ст. 135 СК України зі слів онуки. Відповідач зі своїм співмешканцем та правнучкою у лютому 2006 року переїхали до позивачки, і спільно вони прожили вісім місяців, після яких відповідач, уникаючи розмов про працевлаштування та утримання дитини, залишила позивачці [PERSON] і поїхала геть, не виявляючи жодної турботи до своєї доньки. Відповідач лише інколи відвідувала свою доньку. Позивачка самостійно займається вихованням та утримання правнучки, відповідачка грошей на утримання дитини жодного разу не надавала, та тривалий час умисно не займається вихованням своєї доньки. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала, та просила відмовити у їх задоволенні. У судовому засіданні представник третьої особи, вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] Суд заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.12.2005 року народилася [PERSON]. ( а. с. 04) Матірю дитини є [PERSON], [INFO], а [PERSON], [INFO], прабабусею неповнолітньої. Враховуючи, що [PERSON], 22.05.1984 р. н., злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON], 23.12.2005 р. н.,

Outcome: partial