Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення недоотриманої надбавки як дитині війни. В позовній заяві вказує, що вона віднесена до категорії дітей війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (№ 2195-IV), який набрав чинності с 01.01.2006 р., має право отримувати доплату до пенсії щомісячно в розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком. Ніяких доплат до пенсії відповідач не нараховував і не виплачував. Просить суд визнати дії відповідача відносно не нарахування та невиплати щомісячної долати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком для непрацездатних осіб відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобов'язати відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зробити нарахування до пенсії, як «дитині війни» за 2007, 2008, 2009 роки та по 2010 рік. Позивач у судове засідання не з?явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, але причину неявки не повідомив. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка має правовий статус «дитина війни», що підтверджується відповідним пенсійним посвідченням. Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Дію статті 6 зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV "Про Державний бюджет України на 2006 рік». Зупинення дії нормативного акту не дає права на його застосування, а тому у позивачки не було права на отримання зазначеної в позові доплати до пенсії в 2006 році. Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп /2007 положення статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції. Таким чином, за період за який заявлено позовні вимоги, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, були чинними лише з 9 липня 2007 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) до 31 грудня 2007 року. Відповідно до статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та абзацу першого частини 1 статті 28 Закон\- України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2007 році діяли наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 квітня 410,06 грн., з 1 жовтня 415,11 грн. Тобто, за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року позивачка мала право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Але виходячи з того, що позивачка звернулася з позовом до суду 12.07.2010року, а згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки, проведення доплати за 2007 рік підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної песії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18.11.2004 року може бути здійснено лише за період з 12.07.2007року по 31.12.2007 року. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» визначено основи соціального захисту дітей війни та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом падання пільг і державної соціальної підтримки. Статтею 6 цього Закону передбачено виплату державної соціальної підтримки дітей війни, яка додатково виплачується до пенсії. Вказана соціальна підтримка не може розцінюватись як пенсія або її складова частина. Тобто, йдеться про різні види правовідносин в системі соціального забезпечення та державної соціальної підтримки. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчій актів України» від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання; державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України. Таким чином, вимоги позивачки щодо зобов'язання [PERSON] Пенсійного фонду України у м. Краматорську здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитини війни» у 2008 році підлягає задоволенню з 22 травня 2008 року. Враховуючи, що позивачці починаючи і з 01.01.2008 року сплачується підвищення до пенсії у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року відповідач повинен до нарахувати позивачці 715,23 грн. (481 грн. х 30%/31 х 10 днів -481 грн. х 10%/ 31 х 10 днів +481 гри. х 30% - 481 гри. х 10 % - 482 грн. х 3 х 30 % - 482 грн. х 3 х 10 % + 498 грн. х 3 х 30 % - 498 грн. х 3 х 10%). Відповідно до ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008р. № 835-VI було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Проте, на виконання вищезазначеної норми КМУ не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Пунктом 8 постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48.1 грн., з 1 липня 48,2 грн., з 01 жовтня 49,8 грн. Розмір підвищення до пенсії з січня 2009 року цією постановою не визначений та змін стосовно цього питання у 2009 році в вищезазначену постанову не вносилося. Таким чином, стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2009 року по даний час є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком». На підставі вищенаведеного, суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення позову позивачки про відповідача провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв?язку з обґрунтованістю пред?явленого позову, судові витрати, що понесла позивачка при зверненні з позовом до суду слід відшкодувати останньому за рахунок держави, оскільки відповідач УПФУ у м. Краматорську на підставі п. 34 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито», ст. 81 ч. 4 п. 5 ЦПК України від сплати судових витрат звільнений.

Outcome: partial