Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним одностороннього збільшення процентної ставки за кредитним договором №ROHMAK1056324 від 28.09.2007 року,зобов»язання ПАТ КБ «ПриватБанк» зарахувати всі сплачені кошти у період з 01.02.2009 року по дату набрання рішенням законної сили в рахунок погашення отриманого кредиту,процентів та щомісячної винагороди. Відповідач письмових заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що 28.09.2007 року уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір,відповідно до якого останній надав йому кредитні кошти на строк з 28.09.2007 року по 26.09.2014 року у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 109\~096 грн. 00 коп. зі сплатою 1,43 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом,щомісячної винагороди у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту. Ним добросовісно сплачувались кредитні кошти та проценти,які склали 17,16 % річних. Орієнтовно 11.01.2009 року ним був отриманий лист від 06.01.2009 року,згідно якого відповідач в односторонньому порядку з 01.02.2009 року збільшує процентну ставку із 17,6 % до 27,48 % на рік,мотивуючи збільшенням курсу долара США до гривні. В порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» йому в семиденний термін з дня прийняття Банком такого рішення повідомлено не було. Окрім того п.2.3.1 Кредитного договору суперечить ст.1056-1 ЦК України,згідно якої процентна ставка не може бути збільшена в односторонньому порядку. Покликаючись на викладене, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити. Вказував,що [PERSON] в семиденний термін був повідомлений про збільшення процентної ставки. Окрім того рішення про збільшення процентної ставки Банком було прийнято до вступу в законну силу ч.2 ст.1056-1 ЦК України. Вказує, що дії ПАТ КБ «ПриватБанк» буди правомірними,тому підстав для визнання незаконним одностороннього збільшення процентної ставки за укладеним кредитним договором немає. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що 28.09.2007 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір, відповідно до якого останній надав йому кредитні кошти на строк з 28.09.2007 року по 26.09.2014 року у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 109\~096 грн. 00 коп. зі сплатою 1,43 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом,щомісячної винагороди у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту. Із змісту 2.3.1 Договору вбачається,що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом у разі зміни кон»юнктури ринку грошових ресурсів в Україні,а саме зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення цього Договору. При цьому Банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки протягом 7 календарних днів з дати,коли змінена відсоткова ставка набирає чинності. Відповідно до листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.01.2009 року, останній повідомив позивача [PERSON] про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором №ROHMAK1056324 від 28.09.2007 року,згідно якого ставка підвищується до 27,48 % річних. Судом досліджено також повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» на звернення [PERSON] від 16.02.2010 року,згідно якого збільшення процентної ставки відбулось, запропоновано погасити заборгованість за кредитним договором на день звернення. Однак як вбачається з листа ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 25.08.2010 року заборгованість [PERSON] перед банком не погашена. Вищевказаним кредитним договором №ROHMAK1056324 від 28.09.2007 року на момент його укладання сторонами була обумовлена можливість збільшення ПАТ КБ «ПриватБанк» відсоткової ставки за користування кредитом,це положення прямо передбачено ч.4 ст.11 Закону України „Про захист прав споживачів. Крім того слід зазначити,що відповідно до ст.58 Конституції України та ч.2 ст.5 ЦК України,закони та інші \~нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, \~коли вони помякшують \~або скасовують відповідальність особи. З 12.12.2008 року Цивільний кодекс України доповнено ст.1056-1,яка набрала чинності 09.01.2009 року ( ч.2 ст.1056-1 із змінами,які набрали чинності 10.02.2010 року) і яка забороняє банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку,не може бути застосована до правовідносин,які виникли між сторонами по даній справі,оскільки вона не має зворотної сили та не стосується помякшення чи скасування цивільної відповідальності особи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 10 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Про зміну відсоткових ставок позивач [PERSON] був повідомлений своєчасно,протилежного суду не довів. Окрім цього ця зміна передбачена договором,який було погоджено сторонами і укладено належним чином, тим самим позивач набув певний обовязок і прийняв його до виконання. Таким чином,суд вважає,що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. \~На підставі вищевикладеного, ст.ст.526,530,610-612,625 ЦК України,

Outcome: dismissed