Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.06.2007р. 06.11.2007р. у них народилася дитина [PERSON]. З 01.01.2010р. вони проживають окремо. У звязку з тим, що відповідач не надає можливості спілкування з дитиною, він був вимушений звернутися до органу опіки та піклування у Суворовському районі м. Херсона. 12.03.2010р. рішенням Суворовської районної у м. Херсоні ради встановлено порядок і час спілкування позивача зі своїм малолітнім сином [PERSON], а саме кожної неділі з 9г.00хв. до 18г. 00хв. Однак в супереч рішенню Суворовської районної у м. Херсоні ради відповідач не надає позивачеві дитину для спілкування, у звязку з чим він змушений звернутися до суду. Просить суд встановити наступний порядок догляду та виховання дитини: -спілкування з сином [PERSON] не менше двох разів на місяць, у тому числі бабусею та дідусем з проживанням у них, а саме кожної другою пятниці з 17години до понеділка восьмої години; -надати можливість у літній період, не менше місяця, оздоровляти дитину на узбережжі моря в пгт. Залізний порт, Херсонської області, без участі [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, оскільки як батько має право на спілкування з дитиною та зобовязаний брати участь у її вихованні. Відповідач позов не визнала та пояснила, що заперечує проти спілкування дитини з батьком, оскільки він не цікавиться життям дитини, а крім того, спілкування з батьком може завдати психічну травму дитині, так як дитина була свідком того, як позивач застосовував фізичне насильство відносно відповідачки, в наслідок чого вона була вимушена звертатися за медичною допомогою для сина до лікаря невролога. Представник позивача підтримав свого довірителя. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної у м. Херсоні ради пояснив, що позивач звертався до них з заявою про визначення способу його участі у виховані малолітнього сина [PERSON] 06.11.2007р.н. В інтересах малолітнього, відповідно до ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 158 СК, рішенням № 58 від 12.03.2010р. були встановленні дні спілкування [PERSON] зі своїм малолітнім сином [PERSON] 06.11.2007р.н., кожної неділі з 9г.00хв. до 18г.00хв. Однак відповідач вищевказане рішення не виконує. При вирішенні питання по суті по покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, думку кандидата психологічних наук зі спеціальності педагогіка та вікова психологія [PERSON], яка як спеціаліст в області дитячої психології рекомендувала з метою запобігання отримання дитиною психологічних травм не змінювати привичні для дитини умови проживання та надати можливість спілкування позивача з дитиною лише за умовою знаходження при цьому відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновків, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2007р. між сторонами по справі, зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 049583. 06.11.2007р. народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Суворовської районної у м. Херсоні ради № 58 від 12.03.2010р. встановленні дні спілкування [PERSON] зі своїм малолітнім сином [PERSON] 06.11.2007р.н., кожної неділі з 09г.00хв. до 18г.00хв. 15.06.2010р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1 КГ № 040890. Вирішуючи спор щодо участі позивача у вихованні дитини, суд відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, приймає до уваги те, що згідно з довідки Херсонської обласної психіатричної лікарні від 16.07.2010р. за № 1862 [PERSON] є психічно здоровою людиною, має позитивну характеристику з місця проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується довідкою МВС серії РЕХ № 067851, є фізично здоровою людиною, що підтверджується наданими суду медичними документами, у звязку з чим суд приходить до висновків про можливість спілкування батька [PERSON] зі своїм малолітнім сином [PERSON] 06.11.2007р.н. Суд погоджується з думкою [PERSON], про недоцільність тривалого знаходження малолітньої дитини за незвичними для неї умовами перебування, оскільки дитина має медичний діагноз « Астеноневротичний синдром з порушенням формули сну, страху в наслідок перенесеного психоемоционального стресу», у звязку з чим мати дитини відповідачка по справі неодноразово зверталася за допомогою к лікарю неврологу, що підтверджується довідкою від 25.05.2010р. № 3 з лікарні ім. «А. і [PERSON]». Разом з тим, суд не погоджується з пропозицією вищевказаного спеціаліста, що необхідності присутності відповідачки при спілкуванні позивача з дитиною, оскільки під час розгляду судової справи, суд дійшов до висновків, про психологічну несумісність сторін, в наслідок якої при спілкуванні позивача з малолітнім сином в присутності відповідачки, можуть виникнути конфліктні ситуації, що також підтверджується постановами органів міліції про відмову в порушенні кримінальних справ від 28.05.2010р., 03.08.2010р. за заявами відповідачки та її родичів відносно позивача з приводу питань його спілкування з дитиною, які можуть нанести чергову психічну травму малолітній дитині. Виходячи з наведеного, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial