Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за позикою від 26.12.2008 р. у розмірі 9425 грн., мотивуючи його тим, що 26.12.2008 р. [PERSON] зайняв у нього гроші в розмірі 800 доларів США, що на момент позики, згідно курсу Національного банку України складало 6400 грн. Борг зобовязався повернути до 28.02.2009 р... На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав розписку. Відповідач, в усній формі, зобовязався виплатити проценти за кожний місяць користування грошима у розмірі 605 грн., а також за кожен місяць прострочки виконання договору позики аналогічну суму. Але до сьогоднішнього дня не сплатив за жоден місяць, ані користування, ані просрочки виконання договору позики. Користувався відповідач грошима на протязі 2-х місяців, отже стягненню підлягають проценти за користування грошима в розмірі 1210 грн. Враховуючи, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти то він повинен сплатити також проценти за три місяці прострочки виконання договору в розмірі 1815 грн.. Позивач та його представник надали заяви про розгляд справи в їх відсутність та підтримку в повному обсязі свого позову. Відповідач надав суду заяву про визнання позову та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.12.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, що підтверджується розпискою ( а.с. 38), відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 800 доларів США., що еквівалентно 6400 грн. на день укладення договору, так і на час розгляду позову. Відповідач зобовязався повернути отриману суму через два місяці, тобто 26.02.2009 р.. Проте відповідач порушив умови договору позики щодо своєчасного повернення грошових коштів. Таким чином відповідачем порушені вимоги ст.1049 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики від 26.12.2008 р. станом на 22.09.2010 року відповідач має заборгованість перед позивачем, яка складається з: -заборгованості за позикою - 6400 грн.; -процентів за користування позикою за 2 місяці в сумі 1210 грн.; -процентів за порушення терміну повернення позики на три місяці відповідно до ст. 625 ЦК України - 1815 грн. Всього заборгованість становить 9425 грн. Відповідно до ст.ст. 525,526,530,629 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не-допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 1046,1048, 1049,- 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором:Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правовінаслідки, встановлені договором, або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якою передбачено правові наслідки порушення : договору позичальником, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тоб-то сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не і встановлений договором або законом. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявлені позову 94 грн. судового збору, 250 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи

Outcome: approved