Jurisdiction: civil
Date: 2010-11-01 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 10 лютого 2006 року в розмірі 131654,74 грн. та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не заявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками, про що свідчить наявна в матеріалах справи ксерокопія реєстру про відправлення відповідачу судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 10 лютого 2006 року між Банком «Фінанси та Кредит» ТОВ, правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Північно-Західне регіональне управління» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Ф1-05\\37997-188, за яким він отримав кредит у сумі 25000,00 доларів СІПА зі сплатою по процентній ставці 12,00 % річних, зі строком повернення до 10 лютого 2013 року. Позичальник по справі зобовязувався щомісячно, в термін з 1 до 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місцем видачі кредитних ресурсів, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. З моменту отримання кредиту, позичальник не виконував належним чином умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачував частково, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість, що порушує права позивача, як кредитора. Відповідно до п.3.4. кредитного договору, в разі порушення боржником умов кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, оплати нарахованих процентів за ними та неустойки. Невиконанням зобовязань за кредитним договором відповідно до п.6.1. даного договору нарахована пеня з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Станом на 14 червня 2010 року заборгованість позичальника по кредиту становить 104179,89 грн.; по відсоткам 2568,51 грн.; по комісії 1264,00 грн. Відповідно до п.6.1. кредитного договору, позичальнику нарахована пеня V за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків на загальну суму 23642,34 грн. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14 червня 2010 року становить 131654,74 грн. Відповідачу неодноразово нагадувалось про наявність заборгованості, однак станом на 14 червня 2010 року від відповідача не надійшло повідомлень про погашення заборгованості по кредитному договору, а заборгованість перед позивачем є несплаченою. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно кредитного договору не сплачує, тому суд вважає, що заборгованість позичальника по кредиту 104179,89 грн.; по відсоткам 2568,51 грн.; по комісії 1264,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 сг.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач вчасно не повернув кошти згідно кредитного договору у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, розмір заявленої пені на думку суду є завищеним, а тому в цій частині до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено державне мито на користь держави в розмірі 1316,54,00 грн. згідно платіжного доручення №25 від 07 червня 2010 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. згідно платіжного доручення №27 від 07 червня 2010 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved