overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 26 квітня 2000 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 07. Шлюб перший. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися по причині психологічної несумісності. Сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження сімї неможливе, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка на своїх позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про час розгляду справи повідомлений своєчасно. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 26.04.2000 року виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 07. Відповідно до ч.2 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка вагітна, з боку відповідача не було протиправної поведінки, яка містить ознаки злочину, щодо позивачки або дитини, тому в задоволенні позовної заяви [PERSON] про розірвання шлюбу необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

31 травня 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 06 січня 2005року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою с. Костянтинівка Новоодеського району Миколаївської області по вул. Гагаріна, буд. №56, і складається з самого житлового будинку А-1 житловою площею 36.7кв.м.; сараю Б-1; сараю В-1; підвал Г-1; сараю Д-1, літньої кухні Е-1, споруди №1, огорожі №2, та грошовий вклад на рахунку №0359 у Миколаївському відділенні 63/070 Державного Ощадбанку України. Однак строк для прийняття спадщини позивач пропустив, так як тривалий час на протязі 2005-2006року знаходився у службовому відряджені, за межами Миколаївської області. Позивач пояснив, що крім нього спадкоємцем першої черги є його мати [PERSON], але вона подала до нотаріальної контори заяву про відмову від своїх спадкових прав після смерті [PERSON] Позивач зазначив, що правовстановлюючі документи на будинок, який належав його померлому батьку, ним були знайдені тільки в 201 Ороку, і саме зараз з'явилася змога звернутися до Нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в прийнятті спадщини, оскільки ним було пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, та пояснила, що не заперечує проти продовження позивачу строку для прийняття спадщини. З матеріалів справи видно, що [PERSON] дійсно являється сином [PERSON] (свідоцтво про народження серії ГУ-УР №1790319 від 01.07.1964року), який*' помер 06 січня 2005року в с. Костянтинівка Новоодеського району Миколаївської області (свідоцтво про смерть серії І-ФП №191279 від 10.01.2005року). Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою с. Костянтинівка Новоодеського району Миколаївської області по вул. Гагаріна, буд. №56, і складається з самого житлового будинку А-1 житловою площею 36.7кв.м.; сараю Б-1; сараю В-1; підвал Г-1; сараю Д-1, літньої кухні Е-1, споруди №1, огорожі №2, та грошовий вклад на рахунку №0359 у Миколаївському відділенні 63/070 Ощадбанку України. Встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, що підтверджується довідкою з УМВС України на Одеській залізниці вих.№251 від 29.11.2007року, згідно якої [PERSON] у 2005-2006 році приймав участь у відрядженнях за межами Миколаївської області, тому відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України позов слід задовольнити, заявнику слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про визнання дій незаконними, зобов'язання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку за 2008 - 2009 роки. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни вона є дитиною війни і має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яку відповідач не виплачував в повному розмірі. Просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є дитиною війни, що підтверджується копією її посвідчення та паспорта. Стосовно ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років. Згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.1 1. 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Стосовно п.1 Прикінцевих положень цього Закону зазначена норма діє з 1 січня 2006 року. Відповідно до п.п.2 п.41 розділу 11 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Такий розмір встановлений ч.4 ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і складає 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп положення п.41 розділу 11 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України визнано неконституційним і воно втратило чинність з дня ухвалення зазначеного рішення

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

[PERSON] JI.K. пред'явила позов до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про визнання дій незаконними, зобов'язання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку за 2009 рік. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни вона є дитиною війни і має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яку відповідач не виплачував в повному розмірі. Просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є дитиною війни, що підтверджується копією її посвідчення та паспорта. Стосовно ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років. Згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.1 1. 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Стосовно п.1 Прикінцевих положень цього Закону зазначена норма діє з 1 січня 2006 року. У 2009 році стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" діяла в редакції від 18.11.2004 року і будь-які зміни у неї не вносились. Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік,, Кабінету Міністрів України надавалось право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Однак, її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни,, залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України „Про соціальний захист дітей війни,,. Тому, позивачка за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З врахуванням викладеного, суд вважає, що дії управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі щодо відмови позивачці у нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії не відповідають вищезазначеним нормативним положенням, а тому їх слід визнати незаконними. При вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України та п.34 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», і стягує на користь позивачки лише суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 07.11.2002 року о 20 годині на перехресті вул. Кузьминська та Шамрила у м. Києві сталось ДТП, в результаті якої автомобіль [NUMBER] під керуванням відповідача зіткнувся з керованим [PERSON], автомобілем "АУДІ 80", державний номер [NUMBER], дана пригода виникла в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав пошкодження на суму 14266 грн. 34 коп., яку він просив стягнути з відповідача на його користь, крім того просив стягнути вартість експертизи 450 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, вказаних вище, відповідач та його представник проти позову заперечували, мотивуючи тим, що його винності у скоєні ДТП немає. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалось сторонами, 07.11.2002 р. о 20 годині на перехресті вул. Кузьминська та Шамрила у м. Києві відбулось зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON] Згідно з вимогами ст. 440 ЦК України (в редакції 1963 р. з подальшими змінами) - шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Винність [PERSON] у вчиненні ДТГІ за обставин, викладених вище, встановлена постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.12.2002 р. (а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦГ1К України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З змісту висновку № 1975/1976 вбачається, що оцінити дії [PERSON] з точки зору вимог п. 12.2 ПДР не є можливими. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відповідальність [PERSON] за шкоду спричинену внаслідок ДТП. Вирішуючи питання про суму, що підлягає відшкодуванню, суд приймає акт № 735/11 автотоварознавчого дослідження від 25.11.02 р. як належний доказ, оскільки відповідачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надані докази, які б спростовували зазначений висновок (а.с. а.с. 8-14). З змісту висновку вбачається, що вартість відновлення автомобіля становить 14266 грн. 34 коп. З урахуванням даних дослідження, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з [PERSON]М матеріальну шкоду що складається з вартості відновлювального ремонту в сумі 14266 грн. 34 коп. та за проведення експертизи - 450 грн. (а. с. 15). Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача cj довий збір (державне мито). На підставі ст. 440 ЦК України (в редакції 1963 р. з подальшими змінами),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Вербятин Бучацького району Тернопільської області, вул.Л.Українки,2 та земельних ділянок, які розташовані на території Озерянської сільської ради після смерті [PERSON], яка померла 31 січня 2010 року в с.Вербятин Бучацького району. Шестимісячний термін для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки вважала, що буде достатнім того, що вона доглядала спадкодавицю та мала на руках заповіт. Однак із введенням в дію нового Цивільного Кодексу отримати право на додатковий строк для прийняття спадщини можна тільки в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду пояснила, що після смерті спадкодавиці мала на руках заповіт, державні акти на земельні ділянки, тому вважала, що прийняла спадщину і заяви в ноткотору подавати не обовязково, просить визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти: 1. 31 січня 2010 року померла [PERSON]. 2. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яку фактично прийняла позивачка. 3. В нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк позивачка не зверталася, так як вважала достатнім вступу в оперативне управління майном. Пропуск позивачкою шестимісячного строку для прийняття спадщини суд вважає з поважних причин, тому є підстави для призначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про позбавлення батьківських прав , мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється матір'ю неповнолітнього [PERSON], батьком якого являється [PERSON]. Рішенням Каховського міськрайонного суду від 05.03.2002 року шлюб між нею та відповіачем було розірвано. Дитина залишилася проживати з нею. Відповідач з січня 2002 року з ними не проживає. З сином не спілкується, не займається його вихованням та утриманням, не цікавиться його життям, здоров'ям, а також успіхами в навчанні, не піклується про його фізичний і духовний розвиток. Просить суд позбавити його батьківських прав. В попереднє судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала (ас.). Відповідач у попереднє судове засідання не з"явився , надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав (а.с. ). Представник Каховської міжрайонної прокуратури позовні вимоги підтримала. Представник зацікавленої особи,- [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно висновку від 23.07.2010 року , зробленого виконкомом Каховської міської ради Херсонської області , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] (а.с. ). Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти. Згідно ст. 155 СК України, ухилення від виконання батьківських обов'язків є підставою хтя покладення на батьків відповідальності, покладеної законом. Згідно ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищенаведене, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, покладених на батьків чинним законодавством, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини не суперечить інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача до повноліття дитини. Позивач позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача аліменти починаючи з 03.08.2010 року. Відповідач просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14.02.2004 року, від якого 20.08.2004 року народилась дочка [PERSON] . Донька проживає з матір'ю та знаходиться на її забезпеченні. У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батько повинен утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи вимоги ст. ст. 182-184 СК України, суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів, та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від всіх видів заробітку. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 51,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

23.06.2010 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь для утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 600 грн., посилаючись на те, що з 09.09.2000 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але одруження виявилося невдалим, через те, що в них різні погляди на сумісне життя та вони мають різні характери. Відповідач постійно проявляє неповагу до неї, вчиняє сварки, зловживає спиртними напоями, застосовує фізичний вплив, що негативно впливає на психічний стан дітей. Шлюбні відносини фактично припинено з квітня 2010 р. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя між ними не має. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, працює неофіційно та має нерегулярні доходи. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що підтримує усі обставини на які посилається у своїй позовній заяві, просить суд позов задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання двох неповнолітніх дітей в сумі 600 грн. щомісячно. Відповідач позовні вимоги у судовому засіданні визнав частково, суду пояснив, що згодний на розірвання шлюбу, а аліменти згодний сплачувати у сумі 400 грн. на двох дітей щомісячно. В ході судового засідання сторони дійшли згоди, щодо суми стягнення аліментів, позивач згодна на стягнення аліментів з відповідача в сумі 400 грн. на місяць на утримання двох неповнолітніх дітей. Вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони в справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2000 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], 19.11.2002 року народженя, [PERSON], [INFO]. Встановлені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про одруження, про народження дітей ( а.с.4,5,6). На теперішній час подружжя разом не проживають, діти проживають з позивачем, що відповідачем не оспорюється. Відповідач з квітня 2010 року, тобто з моменту окремого проживання матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, як вказує позивач та відповідачем не оспорюється. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів встановлюється згідно ст.ст. 181, 182, 183, 184 СК України, та не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей стягуються з дня пред'явлення позову до суду. Згідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач просить розірвати шлюб, відповідач на розірвання шлюбу згодний, за таких обставин, суд вважає необхідним шлюб розірвати та стягнути аліменти на користь позивач на утримання двох неповнолітніх дітей в сумі 400 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те,що 09 серпня 2000 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований в Іванівському РАЦСі Київської області, актовий запис № 52. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], 02.11. [INFO] та [PERSON], 10.03. [INFO] Діти проживають з нею. Причиною подачі заяви до суду є ,на її переконання,негативна поведінка відповідача в сімї, який не допомагає по господарству, не утримує сімю, гроші витрачає лише на свої потреби, зловживає спиртними напоями, вчиняє дома дебоші. Позивачка просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позов . Відповідач позов визнав. Відповідно до ст.. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнав позов і маються підстави для задоволення, суд задовольняє позов. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що шлюб слід розірвати. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС позивачку звільнити від сплати державного мита,з відповідача стягнути на користь держави 17 грн.. На підставі наведеного, ст. 110. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved