Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

В жовтні 2009 року Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «[PERSON] та Кредит» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] та Кредит») та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 606 000.00 гривень, строком користування до 13 грудня 2022 року зі сплатою 16 (шістнадцять) процентів річних. Згідно п.3.2. абз.2 та п.4.3. Кредитного договору, повернення кредитних коштів та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця в термін з «26» по останнє число кожного місяця відповідно до Графіку зниження розміру заборгованості. Однак, [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом своєчасно не сплачує, внаслідок чого станом на 16 жовтня 2009 року має заборгованість за кредитним договором загальною сумою 932 788,02 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором , 13 грудня 2007 року між банком, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого остання зобов'язалась відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань. Окрім того, також в якості забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань 13 грудня 2007 року між [PERSON] та банком був укладений договір іпотеки, згідно якого [PERSON] передала банку в іпотеку квартиру чотирьохкімнатну №6 (шість), що в будинку №63 (шістдесят три) по вул. Сумській м. Харкова, загальною площею 100.5 кв.м. реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 9311384. Враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач посилаючись на положення ст.ст. 526, 546, 543, 554, 572,589, 590, 1054 Закон України «Про іпотеку» , просив в солідарному порядку стягнути з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за кредит ним договором в розмірі 932 788 грн.; звернути стягнення на предмет іпотеки, надати АТ «Банк» [PERSON] та Кредит» право вчиняти всі інші дії необхідні для укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином шляхом направлення повісток, однак в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 179 ЦПК України). Судом достовірно встановлено, що 13 грудня 2007 року між АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 606 000,00 гривень, строком користування до 13 грудня 2022 року зі сплатою 16% річних за користування кредитом. Згідно п.3.2. абз.2 та п.4.3. Кредитного договору, повернення кредитних коштів та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця в термін з «26» по останнє число кожного місяця відповідно до Графіку зниження розміру заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. [PERSON]. умови кредитного договору належним чином не виконує, кредит та проценти за користування кредитом своєчасно не сплачує, внаслідок чого станом на 16 жовтня 2009 року має заборгованість за кредитним договором загальною сумою 932 788,02 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості за підписом заступника керуючого Філії «Слобожанське РУ» АТ «[PERSON] та Кредит». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, заперечень щодо позовних вимог АТ «[PERSON] та Кредит» в частині розрахунку суми заборгованості та доказів, які б спростовували доводи позивача, що є його обов'язком відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, суду не надали. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором. 13 грудня 2007 року між банком, [PERSON]. та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого остання зобов'язалась відповідати перед банком в тому ж обсязі, що і позичальник [PERSON], зокрема, за повернення основної суми заборгованості, сплаті щомісячних процентів і підвищення процентів, сплаті комісійної винагороди, сплат і неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою. боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктом 2.1 договору поруки встановлена саме солідарна відповідальність поручителя. Зважаючи на вищезазначене, суму заборгованості за кредитним договором, укладеним 13 грудня 2007 року між АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON], суд стягує солідарно з [PERSON] та [PERSON] Окрім того, також в якості забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань 13 грудня 2007 року між нею та банком був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. За цим договором [PERSON] передала банку в іпотеку квартиру чотирьохкімнатну №6 (шість), що в будинку №63 (шістдесят три)по вул. Сумській м. Харкова, загальною площею 100,5 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 12814115. Відповідно до п.п.8.4.3, 8.4.6. 8.4.8 договору іпотеки іпотекодержатель мас право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов'язання, воно не буде виконане належним чином.. Іпотекодержатель має право за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, відповідно до чинного законодавства, погасити наявну заборгованість відповідача за основним зобов'язанням, а також проценти за користування кредитними ресурсами, комісійну винагороду за основним зобов'язанням, неустойку за іпотечним договором або за кредитним договором, збитки завдані прострочкою платежів за вищезазначеними договорами, відшкодування витрат по зверненню стягнення па предмет іпотеки. Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання будь-яких умов кредитного договору. Право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває також, якщо іпотекодержатель заявить іпотекодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду до настання строку, зазначеного в кредитному договорі, а іпотекодавець не виконає зазначеного зобов'язання. Пунктом 8.4.15 встановлено, що іпотекодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України). В ч. 1 ст. 575 ЦК України окремим видом застави визначено іпотеку заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на у тримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 33, 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізація предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно від свого імені будь-якій особі-покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Крім того, статтею 34 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що на підставі рішення суду предмет іпотеки на період до моменту його реалізації може бути переданий іпотекодержателю в у правління. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Па підставі викладеного,

Outcome: approved