Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги по водопостачанню і водовідведенню, і свої доводи мотивує тим, що відповідачі у справі мешкають в квартири N2 68 в будинку № - 30 по вул. Запорожця в смт. Володимирівка, Волноваського району. Донецької області і відповідно до правил надання населенню послуг по водопостачанню і водовідведенню, затвердженими Постановою КМ України від 30.12.1997 року за № 1497 і затвердженими постановою Волноваської райгосадминистрапии від 15 грудня 1999 року, відповідачам в справі були надані згідно графіка послуги по водопостачанню і водовідведенню, а відповідачі зобов'язалися щомісяця робити оплату за надані послуги. Відповідачі ухилилися від оплати, за одержані послуги, і утворилася заборгованість по оплаті за послуги з 1.06.2004 року і по 01.05.2010 року у сумі 586.47 гривен, що позивач і просить стягнути солідарно з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтвердив у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, про причину неявки суд не інформували, тому причину неявки позивачів суд визнав не поважною. Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. З пояснень представника позивача свідчить, що між сторонами в усній формі був укладений договір, що підтверджується видачею відповідачам абонентської книжки, про надання позивачем послуг відповідачам по водопостачанню і водовідведенню згідно графіка, а відповідачі зобовязані щомісяця робити оплату за отримані послуги. Відповідачі від послуг не відмовилися, але самоусунулися від оплати за отримані послуги. З розрахунку заборгованості по оплаті за водопостачання і водовідведення, що є наявною у справі вбачається, що борг у відповідачів по справі складає на 1.05 2010 року 586,47 гривен. Про те, що позивач звертався до відповідачів, з приводу погашення боргу підтверджується претензією № 336, що є наявною у справі. Відповідачі заперечення на позов не надали, що дає суду підстави визнати, що позов визнали. З заявою у відповідності з ч.3 ст. 267 ЦК України відповідачі до суду не зверталися. Аналіз приведених судом доказів, свідчать про те, що між сторонами була усна угода згідно якої позивач надавав відповідачам послуги по водопостачанню і водовідведенню а відповідачі зобов'язані були робити щомісяця оплату за отримані послуги, від. чого відповідачі самоусунулася і станом на 1.05.2010 року утворилася заборгованість у сумі 586, 47 гривен, що свідчить про те, що відповідачі заподіяли позивачу збиток на зазначену суму, тому позов підлягає задоволенню на підставі ст. 1166 ЦК України. Підлягає стягненню з відповідачів в доход держави і держмито в сумі 51 гривня і ІТО 30 гривень на користь позивача. На підставі ст. 1166 ГК України і

Outcome: approved