Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача 12000 гри. в порядку поділу спільного майна - автомобіля ВАЗ-2109, 1992 року випуску, стягнення з відповідача 6500 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 25.02.1999 року вступила в шлюб з відповідачем, з яким підтримувала сімейні відносини з травня 1993 року, проживаю\-чи разом у квартирі позивачки за адресою: [ADDRESS]. В період спільного проживання у 1997 році за спільні кошти сторони придбали автомобіль ВАЗ-2109, 1992року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], право власності на який був зареєстрований на імя відповідача. З липня 2009 року позивачці стало відомо, що відповідач без її згоди розпорядився спірним автомобілем, продавши його іншій особі. Позивачка вва\-жає, що мала право власності на 1/2 частину спірного автомобіля, у звязку з чим відповідач повинен сплатити їй половину вартості автомобіля, якій вона оцінює на момент продажу у 24000 грн. Крім того, 5 березня 2009 року з кватири позивачки, в якій вони проживали разом з відповідачем та її сином від першого шлюбу, зникли грошові кошти в сумі 6500 гри., а 6 бе\-резня 2009 року відповідач під впливом своєї доньки від першого шлюбу покинув квартиру позивачки. За фактом зникнення грошових коштів позивачка зверталася із заявою до Мос\-ковського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, але за її заявою в порушенні кри\-мінальної справи було відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України. Разом з тим, під час пе\-ревірки, проведеної за заявою позивачки, відповідач та його донька [PERSON] підтвер\-дили, що 5 березня 2009 року у відсутності позивачки забрали з квартири речі, які належать [PERSON], а також той факт, що відповідач забрав гроші в сумі 6500 грн. Вказаними діями відповідача позивачці завдана моральна шкода, яка виразилася в то\-му, що зниклі гроші призначалися на придбання ноутбуку для сина відповідачки, якому він був потрібен для роботи та навчання, при цьому позивачка була вимушена відмовляти собі у придбанні особистих речей. Завдану неправомірними діями відповідача моральну шкоду по\-зивачка оцінює у 5000 грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, поясни\-ла про обставини, викладені вище, а також зазначила, що з травня 1993 року вони з відпові\-дачем стали проживати однією сімєю у квартирі позивачки за адресою: м. Харків, вул. Ти\-мурівців, 29-Б, кв.93, вели спільне господарство. Позивачка та відповідач працювали, мали спільний бюджет, відповідач із своєї заробітної плати оплачував платежі за комунальні по\-слуги за вищевказану квартиру. За спільні гроші у 1997 році сторони придбали спірний ав\-томобіль, який використовували для потреб їх сімї. Після реєстрації шлюбу з відповідачем у 1999 році він продовжував проживати у квартирі позивачки разом з її сином від першого шлюбу [PERSON] У 2006 році відповідач переніс інфаркт і з 2007 року є інвалідом 2 групи та непрацездатною особою. 26.02.2009 року син позивачки отримав науковий гранд в сумі 5000 грн., який передав на зберігання позивачці, гроші зберігалися у їх квартирі. 05.03.2009 року увечері позивачка виявила зникнення цих грошей, а відповідач у присутності її сина [PERSON] на запитання позивачки відповів, що витратив на сімю більше. У той же вечір позивачка зателефонувала доньці відповідача та вимагала забрати батька. 6 бе\-резня 2009 року донька відповідача [PERSON] у присутності позивачки забрала відпові\-дача та належні йому речі. Позивачка вважає, що через дії відповідача по свавільному розпо\-рядженню їх спільним майном спірним автомобілем та заволодіння грошима, що належать сину позивачки, вона була вимушена витрачати свій час на пошуки цього майна, звертатися до правоохоронних органів та прокуратури, що призвело до моральних страждань та пере\-живань. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а також пояснив, що спірний автомобіль ВАЗ-2109 був придбаний сторонами у 1997 році за спільні кошти позивачки та відповідача під час спільного прожи\-вання, а тому є їх спільною власністю. Режим спільної власності на зазначений автомобіль передбачено нормами чинних на той час ст.112 ЦК УРСР та ст.17 Закону України «Про вла\-сність», відповідно до яких майно, придбане чоловіком та жінкою під час спільного прожи\-вання, є їх спільною власністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмові запе\-речення проти позови, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі у звязку з наступним: до реєстрації шлюбу - 25.12.1999 року вони з позивачкою однією роди\-ною не проживали, сумісне господарство не вели, ніяких речей за сумісні кошти не купува\-ли. Спірний автомобіль придбаний за особисті кошти відповідача, до шлюбу з позивачкою і відповідно до ст. 24 КпШС України є його особистою власністю. Вимоги позивачки про стя\-гнення з відповідача 6500 грн. відповідач вважає безпідставними, оскільки грошей він з ква\-ртири не брав, 6 березня 2009 року позивачка вигнала його з квартири. Факт відсутності в його діях складу злочину у вигляді крадіжки 6500 грн. із квартири позивачки був підтвер\-джений постановою про відмову в порушенні кримінальної справи за п.2 ст.6 КПК України від 30.05.2009 року. Оскільки в діях відповідача відсутній склад злочину, тобто відсутні вин\-ні дії, то відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України з відповідача не може бути стягнута на користь позивачки ані матеріальна, ані моральна шкода. Відповідач вважає заявлений позов помстою за звернення відповідача до Московського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з позивачки аліментів на його утримання. У ході судового розгляду справи представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала та пояснила, що на час придбання спірного автомобіля діяв КпШС України, нормами якого не було передбачено право на майно чоловіка та жінки, які проживали однією сімєю, але не перебували у шлюбі. Спірний автомобіль придбаний до укладання шлюбу між сторонами, а відтак є особистою власністю відповідача. Факт заволо\-діння відповідачем грошовими коштами в сумі 6500 грн. з квартири позивачки не знайшов свого підтвердження ані під час перевірки Московським РВ ХМУ УМВС України в Харків\-ські області, ані в судому засіданні під час розгляду даної справи, тому підстав для задово\-лення позову не має. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представників позивача та відповідача, пока\-зання свідків, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, з 25.12.1999 року сторони перебували у зареєст\-рованому шлюбі (свідоцтво про одруження № 1-ВЛ № 101927, видане 25.12.1999 року Мос\-ковським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова). Згідно інформації начальника відділення ДАІ з обслуговування Фрунзенського району м. Харкова та [PERSON] в Харківській області від 02.09.2010 року та заступника началь\-ника Управління [PERSON] України в Харківській області від 16.10.2009 року, автомобіль ВАЗ-2109, 1992 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], 07.08.1997 року був зареєстрований за [PERSON], що мешкає за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, 256 А, кв.68; 01.04.2009 року вказаний автомобіль був знятий з обліку для реалізації та 15.04.2009 року зареєстрований за [PERSON] Згідно з інформацією наданою 29.06.2010 року директором НПП «Прогресс» оціню- вачем [PERSON], ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2109 з обємом двигуна 1300 куб.см. станом на квітень 2009 року знаходилася у межах від 2800 до 3300 доларів США. Як вбачається з трудової книжки на імя [PERSON], з 21.02.1993 року по 19.06.1998 року остання працювала на посаді інженера 3 категорії в ТОВ «Лоттар ЛТД». Як вбачається з трудової книжки на імя [PERSON], з 21.05.1988 року по 12.01.1999 року останній працював заступником начальника по техчастині модель\-ного цеха ВАТ «Харківській тракторний завод ім.. [PERSON]». Як пояснив в судовому засіданні свідок [PERSON] він підтримує дружні стосу\-нки з відповідачем з 1987 року - з часу спільної роботи на Харківському заводі тракторних двигунів. У 1993 році він познайомив [PERSON], який на той час був розлучений, із своєю сусідкою позивачкою [PERSON] Вони одразу ж сподобалися один одному і через незначний період часу стали спільно проживати у квартирі позивачки за адресою: [ADDRESS]. Поки відповідач у 1999 році не звільнився з ХТЗ, вони разом зі свідком кожного дня поверталися разом з роботи до додому, святкували сімями усі празники, підтримують дружні стосунки і до цих пір. Приблизно у 1994-1999 роках на ХТЗ не виплачували заробітну плату, замість цього підприємство перераховувало заробітну плату в рахунок оплати комунальних послуг за ква\-ртири працівників. Зі слів відповідача [PERSON]І свідку відомо, що він оплачував кому\-нальні послуги за квартиру позивачки, в якій на той час вже проживав. Зі слів позивачки свідку відомо, що [PERSON] перед тим, як в березні 2009 року виїхати з квартири позивачки забрав гроші. На його питання з цього приводу відповідач від\-повів, що це були гроші, які позивачка зняла з його пенсійної картки. Про те,що це були гроші, які належали сину позивачки , ані позивачка, ані її син свідку не говорили, натомість позивачка повідомила свідку, що це були спільні гроші, на які вони з відповідачем збиралися зробити ремонт. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що пози\-вачка [PERSON] є її сусідкою, чоловік [PERSON] - [PERSON] дружив з [PERSON], з яким разом працював на ХТЗ. У травні 1993 року її чоловік познайомив [PERSON] з позивачкою, і через тиждень вони стали проживати разом у квартирі пози\-вачки. Вони почали дружити сімями, разом святкували усі празники, їй відомо, що позивач\-ка та відповідач вели спільне господарство, мали спільний бюджет, відповідач приносив до\-дому заробітну плату, яку віддавав позивачці і вони разом розпоряджалися сімейним бюдже\-том. У 1999 році за спільні кошти позивачка та відповідач придбали автомобіль ВАЗ-2109, яким після хвороби відповідача керував син позивачки Миихайло, який проживає разом з ни\-ми. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що підтримує сусідські відносини з сімєю [PERSON] та [PERSON] та сім*єю [PERSON]. Їй відомо, що навесні 1993 року [PERSON] переїхав жити до [PERSON]. де проживав до березня 2009 року. Допитаний в якості свідка [PERSON]Г, пояснив, що він є сином позивачки [PERSON] У 1993 році [PERSON] став проживати разом з ними, він віддавав матері гроші, усі разом вони їздили відпочивати. На початку березня 2009 року він отримав річну стипендію наукового фонду в розмірі 5000 грн. та щомісячну стипендію в сумі 1350 грн., які передав матері на зберігання. Гроші зберігалися в квартирі. 5 березня 2009 року мати вияви\-ла, що гроші зникли і запитала про це [PERSON], який відповів, що витратив на сімю значно більше. 6 березня 2009 року донька [PERSON] у присутності матері забрала з квартири [PERSON] належні йому речі, які віддала матір. Згідно відповіді ВАТ «Харківський тракторний завод ім.. [PERSON]» на запит су\-ду, з [PERSON] за період роботи на заводі з 1993 по 1999 року проводилися наступні утримання згідно розрахункових відомостей: червень 1997 року оплата опалення гарячої во\-ди - 243 грн., жовтень 1997 року - оплата електроенергії - 41,50 грн., січень 1998 року - оплата опалення та гарячої води - 500 грн., жовтень 1998 року - оплата опалення та гарячої води - 142,89 грн., грудень 1998 року - оплата опалення та гарячої води - 181,21 грн., бере\-зень 1999 року - оплата електроенергії - 77 грн. Зазначити, за яку квартиру та за який період проводилися утримання вказати не можливо. Як вбачається з довідки абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS], виданої АК «Харківобленерго», оплата за електроенергію 01.10.1997 року в сумі 41,50 грн., 01.02.1999 року в сумі 77 грн. була зарахована шляхом заліку. Як вбачається з довідки абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS], виданої ХОВО теплових мереж «Харківобленерго», за період 1997 -1999 років проводилися наступні оплати за теплову енергію: травень 1997 року - 243 грн., січень 1998 року - 500 грн., липень 1998 року -142,89 грн., грудень 1998 року - 181,21 грн. Порівнянням відомостей про утримання із заробітної плати відповідача [PERSON] на оплату комунальних послуг та надходженням платежів за оплату електроенергії та теплової енергії за квартиру позивачки, можна прийти до висновку, що утримання з заробіт\-ної плати відповідача [PERSON] за період червень 1997 - березень 1999 року здійснюва\-лися за оплату комунальних послуг, нарахованих позивачці [PERSON] за квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з пояснень відповідача [PERSON] наданих 29.05.2009 року діль\-ничному інспектору Московського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, що міс\-тяться в матеріалі перевірки ДП 3010 Московського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області за заявою [PERSON], відповідач визнав, що приблизно з 1995 року став спі\-льно проживати з [PERSON] в її квартирі за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 29- Б, кв.93, з якою у 1999 році зареєстрував шлюб. Пояснення в судовому засіданні свідка [PERSON] - брата відповідача та свідка [PERSON] не спростовують встановлені судом факти сумісного проживання сторін з 1993року. Таким чином суд вважає встановленим, що з 1993 року позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали спіль\-ний бюджет і відповідно до ст.112 ЦК УРСР (1963р.) та ст.17 Закону України «Про влас\-ність», автомобіль ВАЗ-2109, 1992 року випуску, набутий у 1999 році у період сумісного проживання, є їх спільною власністю. Враховуючи, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, суд вважає, що позивачка [PERSON] [PERSON] право на 1/2 частину спірного авто\-мобіля. Враховуючи, що відповідач без відома та згоди позивачки у квітні 2009 року розпоря\-дився спірним майном, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивачки вар\-тість /4 частини спірного автомобіля ВАЗ -2109, 1992 року випуску, виходячи з його ринко\-вої вартості станом на квітень 2009 року, встановленої субєктом оцінювальної діяльності у межах від 2800 до 3300 доларів США, та офіційного курсу НБУ, який станом на 01.04.2009 року становив за 100 доларів США - 770 грн. На підставі викладеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про по\-діл спільного майна та стягнути з відповідача на користь позивачки 12000 грн. в порядку по\-ділу спільного майна - автомобіля ВАЗ-2109,1992 року випуску. Позовні вимоги в частині відшкодування Моральної шкоди підлягають частковому за\-доволенню на суму 2000 гривень виходячи з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від май\-нової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що відповідач без згоди та відома позивачки розпорядився їх спі\-льним майном - автомобілем ВАЗ-2109. Таким чином суд вважає, що з вини відповідача позивачу була завдана моральна шко\-да, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у звязку з порушенням її права власності на спірне майно, в результаті чого змінився нормальний життєвий уклад по\-зивачки в результаті позбавлення її можливості користуватися транспортним засобом, пози\-вачка була позбавлена права користування ним. Крім того в результаті неправомірних дій відповідача позивачка була вимушена звертатися до правоохоронних органів та суду, відчу\-вала душевні страждання через неправомірні дії близької їй особи. При визначенні судом розміру відшкодування завданої позивачці моральної шкоди суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує обставини, викладені вище. Розмір відшкодування завданої позивачці моральної шкоди суд оцінює в сумі 2000 гривень. Разом з тим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування завданої шкоди 6500 грн. Так, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивачки, що від\-повідач забрав з квартири позивачки належні її сину [PERSON] 6500 грн. Вивченням матеріалу перевірки ДП ЗОЮ Московського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області за заявою [PERSON] від 08.03.2009 року про зникнення з її квар\-тири 05.03.2009 року 6500 грн. до чого вона вважає причетними свого чоловіка [PERSON] та його доньку [PERSON], встановлено, що в ході проведеної перевірки [PERSON] та його донька [PERSON] заперечували свою причетність до зникнення грошових коштів. За результатами проведених численних перевірок за заявою [PERSON] по\-становою ДІМ Московського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 15.08.2009 року в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України за від\-сутності складу злочину. Таким чином суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 6500 грн. недо- веденими та відмовляє у їх задоволенні.

Outcome: approved