Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-14 00:00:00

ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 2440 грн. 75 коп. В своїй позовній заяві ТзОВ «Рівнетеплоенерго» зазначає, що позивачем здійснюється надання послуг з централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], власником (квартиронаймачем) якого є відповідач (особовий рахунок 101470). Однак, внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, щодо своєчасного внесення поточних платежів за послуги теплопостачання, станом на 08.07.2010 року перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 2440 грн. 75 коп. В судовому засіданні представник позивача, зменшивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання, яка станом на день розгляду справи становить 1896 грн. 09 коп. та 30 грн. по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Судовий збір просить стягнути з відповідача в прибуток місцевого бюджету. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечила проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - власник (квартиронаймач) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Частина 1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» також передбачає, що утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників. Відповідно до п. 18 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 1896 грн. 09 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно з ч.3ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, а відтак з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved