Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-16 00:00:00

11 серпня 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказувала, що з [PERSON] 27 лютого 1993 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який закінчив школу та навчається у вищому навчальному закладі (інституті) на контрактній основі. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач перестав цікавитися життям дитини, став жити заради власних інтересів. Дитина на даний час перебуває на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, домовленості щодо його утримання між сторонами не досягнуто. Тому, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на і"ї користь аліменти для утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, і до повноліття дитини. у судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнає частково, мотивуючи тим, що не має таких коштів щоб утримувати сина, вважає що аліменти на утримання сина повинні бути в твердій грошовій сумі приблизно 400 - 500 гривень, враховуючи, що офіційно не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 27.02.1993 року відділом ЗАГС Володарської райдержадміністрації Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис №15 (а.с.З). Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про його народження (а.с.4). У 2010 році їх син закінчив навчання у школі та вступив навчатися до вищого навчального закладу на контрактній основі, на що необхідні додаткові кошти для оплати, що підтверджено договором про навчання №77/10 від 02.08.2010 року (а.с.7). Спільне життя не склалося, сторони проживають окремо, відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги не надає. Утриманням та вихованням дитини займається позивачка сама. Домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Місце роботи відповідача невідомо. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити частково, враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як передбачено ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України. Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет на 2010 рік" ст. 52 даного Закону визначено, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі, для дітей віком від 6 до 18 років : з 1 січня - 901 гривень, 1 квітня - 917 гривень, з 1 липня - 921 гривні, з 1 жовтня - 941 гривень, з 1 грудня -922 гривень . Відповідно до ст. 53 Закону України „Про державний бюджет на 2010 рік" встановлено на 2010 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі, з 1 січня - 869 гривень, з 1 квітня - 884 гривні, з 1 липня - 888 гривень, з 1 жовтня - 907 гривень, з 1 грудня - 922 гривень . Позивач не надала доказів з яких розрахунків виходила при визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі 2000 гривень, мотивуючи тільки суму позову договором про навчання , де місячна плата за навчання сина становить 768 гривень, враховуючи, що доказів про заробітну плату або інші доходи відповідача сторонами не надано, враховуючи, думку відповідача, що аліменти він може сплачувати в сумі приблизно 400 - 500 гривень, так як заробляє випадковими заробітками, неофіційно постійного місця роботи не має, а також враховуючи, що обов'язок по утриманню дитини покладається не тільки на батька а й на матір .

Outcome: approved