Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-15 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до АКБ «Форум» про визнання кредитних договорів недійсними №0117/06/16-КЕ від 25.07.2006 року, №0128/07/17-Z від 27.06.2007 року надання кредиту в іноземній валюті (доларах США), посилаючись на те, що отримала тількт 35 тис. дол. США. В судовому засіданні позивач та представник позивача уточнили позовні вимоги і просили, крім викладених вимог у позовній заяві визнати удаваним кредитний договір №0117/06/16-КЕ від 25.07.2006 року в частині надання кредитних коштів в сумі 98866,54 дол. США та застосувати до цих відносин правила кредитного договору №0003/05/16-КЕ від 21 жовтня 2005 року. Представник відповідача проти позову заперечує, пояснивши, що на всі умови договорів та додаткових угод до них сторони погоджувались добровільно так як такі умови їх влаштовували. Позивачем було отримано 160 тис. дол. США 25.07.2006 року, що підтверджується заявами на видачу готівки №5595 від 25.07.2006 року, №3630 від 08.05.2008 року, №23348 від 30.09.2008 року, а також 59400 дол. США, що підтверджується заявами на видачу готівки №19717 від 27.06.2007 року. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2006 року АКБ «Форум» та [PERSON] уклали кредитний договір №0117/06/16-КЕ за умовами якого Банк надає позичальнику кредит у вигляді 160 тис. дол. США шляхом надання трьох траншів та з терміном погашення до 25 липня 2011 року. Факт отримання позивачем коштів за кредитним договором підтверджується заявами на видачу готівки №5595 від 25.07.2006 року, №3630 від 08.05.2008 року, №23348 від 30.09.2008 року. 27 червня 2007 року АКБ «Форум» та [PERSON] уклали кредитний договір №0128/07/17-Z за умовами якого Банк надає позичальнику кредит у виді 59400 дол. США з терміном погашення до 26 червня 2017р. Факт отримання позивачем коштів за кредитним договором підтверджується заявою на видачу готівки №19717 від 27.06.2007року. За період з 25.02.2008 року по 25.12.2008 року ТОВ Комерційний банк Даніель видало [PERSON] кредит траншами на загальну суму 500000 грн. 26 грудня 2008 року ТОВ Комерційний банк Даніель та [PERSON] уклали додаткову угоду №2 до кредитного договору №Т0141/5-КЗНвід 25.02.2008 року, якою кредитний договір фактично виклали в новій редакції. За умовами цієї додаткової угоди Банк надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 96666, 67 доларів США, позичальник зобовязується повернути фактично отриманий кредит у термін до 24.02.2023 року включно, щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 20 відсотків річних, а також неустойку (пеню, штрафи) у розмірах та випадках, передбачених цим договором. В забезпечення виконання кредитного договору №Т0141/5-КЗН від 25.02.2008 року та додаткових угод №1 до нього від 4.06.2008 року та 26.12.2008 року, ТОВ Комерційний банк Даніель та [PERSON] 29.12.2008 року уклали додатковий договір до іпотечного договору. 29.12.2009 року ТОВ Комерційний банк Даніель видав [PERSON] кредит в сумі 96666,67 доларів США, а він, в свою чергу, цього ж дня, в обмінявши в касі цього ж банку частину доларів США на гривну України, повернув раніше взятий кредит в сумі 500000 грн. Дані факти підтверджуються : кредитним договором №Т0141/5-КЗН від 25.02.2008 року, додатковими угодами до нього №1 від 4.06.2008 року та №2 від 26.12.2008 року, іпотечним договором від 25.02.2008 року, додатковими договорами до нього від 4.06.2008 року та 29.12.2008 року, квитанціями. Відповідно до ч.1 ст.233 ЦК України право чин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Будь яких доказів того, що кредитний договір №Т0141/5-КЗН від 25.02.2008 року та додаткові угоди до нього №1 від 4.06.2008 року та №2 від 26.12.2008 року є такими, що укладені позивачем на вкрай невигідних для нього умовах , сам позивач та його представник не представили. В разі коли ті чи інші умови не влаштовували позивача, він не позбавлений був можливості відмовитись укладення таких угод. До того ж вказана позивачем обставина ненадання Банком чергового траншу кредиту і відсутність коштів на будівництво магазину не являється тяжкою обставиною, що примушувало його позивача укладати угоди на умовах, які його не влаштовували. Сам позивач обрав вид кредитного договору та банк з яким укладати такий кредитний договір. Не надано позивачем та його представником і доказів того, що позивач, виходячи із своїх інтересів, не прийняв би умов кредитного договору та додаткових угод до нього за наявності у нього можливості брати участь у визначенні умов договору. Більше того, питання про розірвання кредитного договору договір №Т0141/5-КЗН від 25.02.2008 року та додаткових угод до нього №1 від 4.06.2008 року та №2 від 26.12.2008 року чи їх зміну [PERSON] не ставить. Не заслуговують на увагу і посилання позивача та його представника на те, що банк не вправі видавати кредит в іноземній валюті (в доларах США) через відсутність індивідуальної ліценції, оскільки Національним Банком України 26.12.2003 року видано ТОВ Комерційний банк Даніель банківську ліцензію №210 на право здійснення банківських операції, визначених ч.1 тап.п.5-11 ч.2 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність; дозвіл №210-2 від 10.12.2004 року на право здійснення операцій, визначених п.п.1-4 ч.2 та ч.4 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, згідно з додатком до цього дозволу. Необхідність в індивідуальній ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті передбачено підпунктом в пункту 4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю у випадку якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Законодавство України не встановлює межі термінів і сум надання (одержання) кредитів в іноземній валюті, а тому на даний час і не потребується індивідуальної ліцензії на видачу кредиту в іноземній валюті. Надання кредиту в іноземній валюті (в доларах США) не є використанням цієї валюти як засобу платежу. Оспорювані позивачем угоди відповідають вимогам Закону, моральним засадам суспільства і підстав, в межах заявлених позовних вимог, визнавати їх недійсними немає.

Outcome: dismissed