overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послася на те, що з відповідачем подружнє життя не склалося через непорозуміння та постійні сварки, свідком яких є неповнолітня дочка, різні погляди на сімейне життя, на даний час подружніх стосунків не підтримують, спору про майно не мають. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 17 серпня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнорлітню доньку [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з матірю. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Родниківської сільської ради, третя особа: інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Черкаській області про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись на те, що 07 жовтня 2009 року помер її батько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння № 21-а по вулиці Чуйкова в селі Родниківка Уманського району Черкаської області. Зважаючи на те, що позивачка являється єдиним спадкоємцем після смерті свого батька, вона фактично прийняла спадщину та почала нею користуватися, але не має можливості оформити все документально, оскільки ще при житті батько, побудувавши вищезгаданий будинок, не здав його в експлуатацію, хоча він відповідає всім будівельно-архітектурним нормам, санітарним та протипожежним стандартам, не заважає сусідам по домоволодінню, тому за вирішенням даного питання вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги, дала пояснення аналогічні вищевикладеним та просила їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільський голова села Родниківка Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, згідно якої визнав предявлені позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення та просив справу розглядати у його відсутність. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановлено, що дійсно 07 жовтня 2009 року помер батько позивачки [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння № 21-а по вулиці Чуйкова в селі Родниківка Уманського району Черкаської області. Оскільки позивачка являється єдиним спадкоємцем після його смерті, вона фактично прийняла спадщину та почала користуватися будинком, але не має можливості оформити все документально, оскільки побудувавши вищезгаданий будинок, батько не здав його в експлуатацію. Згідно висновку відділу містобудування та архітектури Уманської райдержадміністрації №175 від 06 жовтня 2010 року, планувальне розміщення житлового будинку та господарсько-побутових будівель і споруд відповідають містобудівним вимогам, згідно експертної оцінки ефективності та достатності протипожежного захисту обєкта, будинок відповідає чинним нормативно-правовим актам з питань пожежної безпеки. Відповідно до висновку Уманської районної СЕС №03/1-2034 від 08.10.2010 року вищевказане домоволодіння відповідає діючим санітарним нормам, не заважає сусідам, оскільки не порушує їх законних прав та інтересів, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ за період з листопада 2007 року по травень 2010 року в сумі 18411 грн. 57 коп. Також просив відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Але у звязку з частковим погашенням боргу відповідачем зменшив суму прозову. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за використаний природний газ в сумі 7480 грн. 30 коп., яка існує станом на 01 жовтня 2010 року. Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з?явився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач за адресою: м.Полтава, вул. Рєпіна, 17 одержує від позивача послуги з газопостачання. Судом встановлено, що позивачем надавались відповідачу послуги з постачання природного газу. Відповідач послуги по газопостачанню одержав, однак використаний природний газ в повному обсязі не оплатив. При цьому договору про надання послуг з газопостачання сторонами не укладалось. Але оскільки однією стороною позивачем у справі ВАТ «Полтавагаз» - надавались другій стороні відповідачу у справі [PERSON] послуги з газопостачання, відповідач зазначені послуги приймав та оплачував, тому суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг газопостачання. На день розгляду справи судом відповідач має заборгованість за використаний природний газ перед позивачем за період з 01 листопада 2007 року по 01 жовтня 2010 року в сумі 7480 грн. 30 коп. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, всього необхідно стягнути 7510 грн. 30 коп. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути 74 грн. 80 коп. державного мита.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача 10000 грн., які були надані в позику, 300 грн. за прострочення грошового забов»язання та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити. пояснив, що відповідач 12.08.2008 року отримав в позику від позивача гроші в сумі 10000 грн. на один місяць, але так їх і не повернув. Відповідач, повідомлений у встановленому порядку про розгляд справи, в судове засідання не з»явився. про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до наданої суду боргової розписки, відповідач [PERSON] отримав 10000 грн. у [PERSON]. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів дослідчої перевірки Драбівського РВ ГУМВС України в Черкаській області за заявою [PERSON] № 298 за 2009 рік, зокрема із письмового пояснення [PERSON] від 19.03.2009 року, яке суд оцінює як письмовий доказ по справі, вбачається, що він визнав факт отримання позики в серпні 2008 року від [PERSON] в сумі 10000 грн. для власних потреб, які не віддав у зв»язку з відсутністю грошей. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із змісту розписки вбачається, що вона не містить точної дати повернення боргу, тому при визначенні строку повернення коштів суд виходить з положень ч.1 ст.1049 ЦК України, яка визначає, що в разі не встановлення строку повернення позики, борг має бути повернений протягом 30 днів з дня пред»явлення вимоги позикодавця. Днем пред»явлення вимоги суд вважає день звернення позивача до органу внутрішніх справ із заявою про прийняття мір до відповідача, який не повертає борг за позикою - з 14.03.2009 року. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки 3% річних від простроченої суми боргу за позикою за один рік становлять 300 грн., та з дня пред»явлення вимоги пройшов рік, вказана сума підлягає до стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] (дошлюбне прізвище Марущак), звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що 15 вересня 2007р. вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області. В шлюбі у неї з відповідачем 01.09.2008р. народилася донька [PERSON]. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося ізза несумісності характерів, втрати почуттів один до одного, шлюб виявився невдалим. Шлюбні відносини припинені з грудня 2009 року. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Примирення та подальше подружнє життя, збереження шлюбу не можливе, тому позивач просить розірвати вказаний шлюб, а також стягнути з відповідача на її користь всі понесені нею судові витрати по справі. Позивач в судовому засіданні підтвердила свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказавши про визнання позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 15.09.2007р. був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №055267, виданим 15 вересня 2007р. відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №77. В даному шлюбі у позивача та відповідача народилася дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (свідоцтво про народження серії 1-ЖД №134205, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області від 09.09.2008р.). Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося ізза несумісності характерів, втрати почуттів один до одного, шлюб виявився невдалим. Шлюбні відносини припинені з грудня 2009 року. Неповнолітня донька проживає разом з матір»ю, спору про визначення місця проживання дитини немає. Спільне господарство не ведеться, спору про розділ спільного майна немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Згідно квитанції №245 від 19.08.2010р. Одеської обласної колегії адвокатів, позивачка сплатила 250 грн. за правову допомогу. Згідно ст.ст. 105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені останньою судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитинч. мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в шлюбних стосунках, за час яких народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що відповідач залишив сім'ю, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що змусило звернутися її до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що малолітня дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі % частини від усіх видів заробітку і доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 091082 виданим виконкомом Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області 28 березня 2007 року, актовий запис № 02 (а. с. 3). Як встановлено в судовому засіданні, малолітня донька [PERSON] проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджуються довідкою Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області № 709 від 1 вересня 2010 року (а. с. 4). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, і з відповідача на утримання дитини слід стягнути аліменти у розмірі % частини від усіх видів заробітку і доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до 19 березня 2025 року. У відповідності зі ст. ст. 81. 88 ЦПК України також підлягають стягненню на користь держави з відповідача судові витрати по оплаті державного мита в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. В силу ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

22 жовтня 2010 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з заявою про скасування рішення від 19 березня 2009 року про визнання фізичної особи [PERSON]. [INFO], уродженки [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] просить скасувати рішення суду від 19 березня 2009 року, посилаючись на те, що [PERSON] надав відомості, які на той час відповідали дійсності, і на підставі яких було винесено рішення про визнання її безвісно відсутньою. Вона дійсно виїхала в Росію і м. Воркута, де працювала. Тривалий термін з приватний причин не повідомляла [PERSON] про своє місце знаходження. На теперішній час у неї виникли обставини, з яких вона повернулась і їй необхідно отримати документи. Просить скасувати рішення суду від 19 березня 2009 року про визнання її безвісно відсутньою. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з'явився з невідомих причин. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстрований 24 лютого 2008 року в Поличинецькій сільській раді Козятинського району Вінницької області, за актовим записом № 1, посилаючись на те, що від спільного проживання у них немає дітей. Подальше проживання неможливе, в зв'язку з тим, що вони зовсім різні за характером люди, спільно не проживають, не мають спільних інтересів, не пов'язанні спільним побутом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, зазначені вище. Також в судовому засіданні позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище Орлюк. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечує про те , щоб після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне - «Орлюк» . Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб в Поличинецькій сільській раді Козятинського району Вінницької області 24 лютого 2008 року, за актовим записом №1 . Від спільного проживання у сторін дітей немає. Сторони досить тривалий час припинили подружні відносини, не ведуть сумісного господарства, не бажають проживати однією сім'єю та поновляти подружні стосунки. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших з осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їхнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що з 06.05.2006 року до 21.09.2010 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого в них народився син [PERSON], [INFO]. З червня 2010 року відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Усі зароблені гроші витрачає на власні потреби. У добровільному порядку виконувати свої батьківські обовязки відповідач відмовився. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні і вихованні. Тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 500 грн.. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо сплати аліментів на утримання дитини в сумі 350 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі до 21.09.2010 року (а.с. 2). Від відповідача позивачка народила сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак погодився на сплату аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно. Дитина часто та довго хворіє, що підтверджується довідкою Новоград-Волинської дитячої поліклініки від 13.10.2010 року № 1589 (а.с. 13). Позовні вимоги позивача стягувати з відповідача 500 грн. щомісячно є необґрунтованими оскільки відсутні докази про можливість спали позивачем такої суми. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи, має мінливий дохід, суд прийшов до висновку позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Послався на несумісність характерів та втрати поваги один до одного. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 29 квітня 1990 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина, [INFO]. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили та не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] у жовтні 2010 року звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на сарай «Д», прибудову «а-1», прибудову «д», веранду «а», посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 липня 2001 року приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області, вона являється власницею житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться у місті Пирятин, Полтавської області по вулиці 8-го березня № 4. Вона самочинно побудувала сарай «Д», прибудову «а-1», прибудову «д», веранду «а». Проте своєчасно не оформила правовстановлюючі документи та не зареєструвала своє право власності на вказане нерухоме майно. У даний час у неї виникла необхідність визнати право власності на вищевказані самочинно збудовані обєкти нерухомості, а тому вона вимушена звернутися до суду. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав до суду листа, у якому просить справу за позовом [PERSON] до Пирятинської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, провести без участі його представника, проти задоволення позову не заперечує. Судом установлено: Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 02 липня 2001 року приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області, позивачка [PERSON], являється власницею жилого будинку з господарчими будівлями, що знаходиться по вулиці 8-го березня № 4 у м. Пирятина, Полтавської області. (а.с. 3) На вищевказаній земельній ділянці позивачка [PERSON] самочинно побудувала сарай «Д», прибудову «а-1», прибудову «д», веранду «а». Згідно з довідкою-характеристикою №1206 виданою 28 вересня 2010 року комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», загальна вартість вказаних самовільно збудованих споруд з урахування ступеню зносу складає 34866 грн.(а.с. 11) Відсутність правовстановлюючих документів на господарські споруди перешкоджає позивачці [PERSON] вільно розпоряджатися майном, що перебуває у її власності. Згідно ст. 376 Цивільного кодексу України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved