overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач в судовому засіданні підтримала позов і пояснила, що до 17.07.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги на харчування, придбання одягу та інших необхідних речей для дитини не надає. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю. Протягом тривалого часу вона самостійно виховує і матеріально забезпечує дитину. Просить стягнути на її користь на утримання неповнолітньої дитини 1/3 частину доходу (заробітку) відповідача, щомісячно. Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши, що працює неофіційно на будівельних роботах. Розмір його місячного заробітку - 1000 гривень. Після розірвання шлюбу з позивачем повторно уклав шлюб, у період якого 18.12.2009 року у нього народилась інша дитина, яка теж перебуває на його утриманні Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. З дослідженого судом свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON] встановлено, що його батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги неповнолітній дитині, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт сторонами не оспорюється й відповідач не надав суду будь-якого доказу в заперечення вказаної обставини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Отже указаний обов'язок лежить на обох батьках і обоє батьків в рівній мірі зобовязані матеріально забезпечувати дитину. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами, неповнолітня дитина продовжує проживати з матір'ю, перебуває на її утриманні, а відповідач створив нову сім'ю, в якій у нього народилась друга дитина. У спростування факту наявності стабільного офіційного заробітку позивачем не надано суду жодного доказу, а тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі, а не в частці від заробітку, як про це просить позивач. Відповідно до ст. 2 Закону України " Про встановлення прожиткового мінімуму, та мінімальної заробітної плати", на дитину віком від 6 до 1 8 років з 01.10.2010 року встановлено прожитковий мінімум у розмірі 941 гривня. Враховуючи викладене, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, що дорівнює 350 гривням на місяць, з урахуванням необхідності забезпече шя розвитку у мінімальних межах інтересів та здібностей дитини, з урахуванням матеріальн шо становища платника аліментів та того, що на його утриманні знаходиться інша неповнолі шя дитина, не буде суперечити указаним нормам, а тому позов підлягає до задоволення часткове на указану суму. На підставі ст.180, ст.182, ст.184,192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачі, які мешкають у кв. 5, буд. 54а по вул. 9-травня м. Лисичанська, що знаходиться на балансі позивача, зобов'язані сплачувати за житлово-комунальні послуги, однак ухиляються від їх сплати, тому виникла заборгованість у сумі 1261грн.82 коп. за період з 01.05.2007 року по 01.11.2009 року, просив суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнали. Відповіда [PERSON] у судове за садіння не з»явився, Про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: довідка про реєстрацією відповідачів; розрахунок заборгованості ; довідка про розмір заборгованості; акт приймання передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність; копія рішення Лисичанського міського суду від 13 грудня 2007 року; довіреність; платіжне доручення про сплату судового збору; платіжне доручення про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги відповідно до довідки за період з 01.05.2007 року по 01.11.2009 року складає 1261грн.82 коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісячно в строки, встановлені КМУ. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості житлово-комунальні послуги у сумі 1261,82 грн. Судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в розмірі 30 грн. згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 66, 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В заяві послалася на таке, що 16 січня 2003 року померла її мати [PERSON], яка мала в приватній власності земельну ділянку для ведення товарного сільгоспвиробництва розміром 3,75 га розташованої на території Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області та заповідала її їй. Вона з дня народження та по день смерті матері проживала разом з нею. А тому вважала що фактично вступила у правління та володіння спадковим майном. Але коли в 2010 році звернулася до нотаріальної контори для отримання Свідоцтва на право власності на майно спадкодавця за заповітом, то отримала відмову, оскільки на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини не звернулася із заявою про прийняття спадщини. їй рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті матері. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала повністю. Заінтересована особа до суду не з'явилася, але надіслала заяву, просить справу розглядати у її відсутність, проти заяви не заперечувала. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 Цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 16 січня 2003 року померла [PERSON], яка мала в приватній власності земельну ділянку для ведення товарного сільгоспвиробництва розміром 3,75 га розташованої на території Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Згідно заповіту вона заповідала її своїй доньці [PERSON], яка мешкала разом з матірю з дня народження до дня її смерті. Що стверджується свідоцтвом про народження, копією паспорта заявниці, свідоцтвом про укладення шлюбу а також довідкою Афанасіївської сільської ради. І яка після смерті матері фактично вступила управління та володіння спадковим майном. Про що свідчили в судовому засіданні допитані свідками [PERSON], [PERSON] Відповідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки її вартість становить 43092,56 гривень. Як вбачається з листа Снігурівської державної нотаріальної контори [PERSON]В, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вона не звернулася з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини після смерті матері. Встановлення факту прийняття спадщини заявниці потрібно для отримання в нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню на підставі ч.2 ст.256 257, 258, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

ПАТ "ОТП Банк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення сумизаборгованості за кредитом та процентам за користування кредитом в загальному розмірі438грн.30коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про дату слухання справи була повідомленаналежним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справа розглянута за її відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 3.04.2007року між ЗАТ "ОТП Банк", назва якого змінена на ПАТ "ОТП Банк" і [PERSON] був укладений договір № 400/552/07/1, за яким банк надав відповідачеві овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку №26203001737107 з лімітом 400грн. з розрахунку процентної ставки 26,00% річних. Пунктом 8.1 зазначеного договору передбачено, що у випадку прострочення відповідачем сплати суми кредиту й процентів по кредиту, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань. Згідно до наданих розрахунків та повідомлень, відповідач була зобов'язана повертати суму кредиту та сплачувати проценти щомісячно, але дотепер свої зобов'язання у повному обсязі не виконала, суму заборгованості по кредиту в розмірі 369грн.74коп. та суму заборгованості по сплаті процентів в розмірі 68грн.56коп. не погасила. Загальна сума заборгованості за договором овердрафту становить 438грн.30коп.. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. ст. ст. 509, 526, 610, 61 1, 1054-1055ЦК України, суд дійшов висновку , що відповідач не виконала належним чином узятих на себе за договором зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі по 171 грн.00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні суду не зазначено прізвище позивачки після реєстрації розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала заяву, наполягала на її задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду заяви повідомлений належним чином. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.07.2010 року даний позов задоволено. Відповідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази та давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, вказавши в рішенні суду прізвище позивачки після реєстрації розірвання шлюбу «Новикова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату і час слухання справи повідомлена належним чином. Зважаючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, і немає потреби в особистих поясненнях учасників процесу які не зявились, суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність, в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 26 вересня 1997 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

В серпні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути алі\-менти на своє утримання у розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В обґру\-нтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допо\-моги належним чином. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги частково, просив стягнути на утри\-мання дружини по 500 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, що є в справі, суд встановив наступні об\-ставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 20 червня 2008 року від якого мають неповнолітнього сина Віта\-лія, [INFO], який мешкає з матірю. Позивачка знаходиться у відпустці по до\-гляду за дитиною, тому потребує допомоги, яку відповідач їй належним чином не надає. Відповідач працездатний, є приватним підприємцем, стабільного доходу не має, на утриманні інших осіб також не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання непо\-внолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він має на утриманні іншу неповнолітню дитину. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, проти задоволення не запере\-чувала. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, що є в справі, суд встановив насту\-пні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.10.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? час\-тини всіх видів заробітку. Рішенням Нахімовського районного суду м. Севастополя від 09.04.2010 року з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] також у розмірі ? частини всіх видів заробітку. Вказані обставини свідчать про зміну матеріального становища позивача та дають підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача до 1/8 частини всіх видів заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною пов\-ноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги належним чином. У судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги частково, просив стягнути на утри\-мання дитини по 500 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, що є в справі, суд встановив наступні об\-ставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 20 червня 2008 року від якого мають неповнолітнього сина Віта\-лія, [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утри\-мання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, постійного прибутку не має, на утриманні інших осіб не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір яких визначити в 500 грн. щомісяця до досягнення нею повно\-ліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про продовження строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджують тим, що 02 жовтня 2006 року помер батько позивачів [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку, розміром 15,92 гектарів, яка розташована на території Великозименівської сільської ради для ведення товарного гьськогосподарського виробництва і посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ЯА № 858619. Заповіту щодо свого майна [PERSON] не залишив. Позивачі являються спадкоємцями першої черги. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі не подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною їх юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві. Просять визначити додатковий строк для п&дання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги повністю, та пояснили суду про те, що вказаний строк для подання заяви про прийняття спадщини вони пропустили по причині юридичної необізнаності щодо змін у законодавстві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивачів, представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачам додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивачі пропустили строк з поважної причини причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні суду не зазначено прізвище позивачки після реєстрації розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка не зявилася, про час та дату розгляду заяви повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду заяви повідомлений належним чином. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.08.2010 року даний позов задоволено. Відповідно п.1 4.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавати докази та лапата пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, вказавши в рішенні суду прізвище позивачки після реєстрації розірвання шлюбу «[PERSON]-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-21 00:00:00

В травні 2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення. Позивачка вказувала на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу вони придбали у власність з відповідачем квартиру [ADDRESS]. З моменту придбання квартири по лютий 2009 р. вони разом проживали в квартирі. Посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинилися та на підставі рішення Леніського районного суду м.Миколаєва від 12.03.2009 р. шлюб між ними розірвано, на теперішній час відповідач перешкоджає їй користуватися квартирою, оскільки змінив замки на вхідних дверях, не пускає її до квартири, просила суд вселити її в квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлений позов, просили про його задоволення. Відповідач позов не визнав. Вказував на те, що позивачка добровільно залишила житло за цією адресою, а тому просив в позові відмовити. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача та його представника, свідка, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані сторонами докази суд приходить до наступного. З матеріалів цивільної справи вбачається, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1979 року. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 12 березня 2009 р. шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі 17 грудня 2002 р. на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони придбали квартиру [ADDRESS], яку було зареєстровано на імя відповідача. Зазначена квартира має 63.30 кв.м загальної площі, у тому числі 43,60 кв.м житлової площі та складається із трьох житлових кімнат. Після укладення договору сторони вселилися в спірну квартиру, і постійно проживали в ній разом до лютого 2009 р., а місце проживання позивачки і відповідача було зареєстровано в [INFO]. В лютому 2009 р. відповідач знявся з реєстрації за вказаною адресою і зареєструвався за адресою спірної квартири. Як пояснили сторони в судовому засіданні та слідує з матеріалів цивільної справи і постанови Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 30.03.2009 р. між сторонами існують неприязні стосунки, спори та конфліктні ситуації щодо розподілу спільно набутого в шлюбі майна, в тому числі і спірної квартири, яка зареєстрована за відповідачем. На теперішній час в квартирі проживає відповідач. Він змінив замки на вхідних дверях квартири чим перешкоджає позивачці користуватися квартирою. Як слідує з пояснень сторін та матеріалів справи іншого житла позивачка не має. На теперішній час вона проживає разом з донькою у квартирі, яку остання винаймає. Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про вселення є обгрунтованим і на підставі ст. 47 Конституції України, ст.9 ЖК України, ст.311 ЦК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved