Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної компенсації до пенсії, як дитині війни , відповідно до Закону України» Про соціальний захист дітей війни»,- неправомірними. Зобовязати відповідача перерахувати та виплатити недоплачену надбавку до пенсії, виходячи з розміру 30% від мінімальної пенсії за віком. Позивач посилається на те, що народився в 1937 році і згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни і у звязку з цим їй повинна виплачуватися державна допомога в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. б цього Закону, починаючи з 01.01. 2007 року Однак, відповідач, Управління пенсійного фонду в Іванківському районі цю надбавку їй виплачує лише в розмірі 10%, чим порушує її конституційні права. Позивач просить визнати незаконною відмову управління пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області щодо нарахування щомісячної державної соціальної 30% надбавки, що передбачено ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни неправомірною та стягнути невиплачену допомогу. В судове засідання позивач не зявився. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач до суду не зявився. Подали письмові заперечення, просять розглядати справу без участі представника відповідача . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004року № 2195-IV, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Судом встановлено, що Добро вольський [PERSON] народився 05 серпня 1937 в селі Напа дівка Липовецького району Вінницької, реєстрований і проживає в [INFO], отримує пенсію за віком і є дитиною війни , має право на пільги , передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004року №2195-IV. Підвищення до пенсії позивачу, як дитині війни, виплачується відповідачем з 01.01.2008 року . Судом встановлено, що з 1 січня 2008 року позивачу підвищено виплату пенсії на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від 28.12.2007 року), що підтвердив відповідач у своєму запереченні проти позову. В 2007 році позивачу вказана доплата не проводилася, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2007рік» було призупинено дію ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Проте,рішенням Конституційного Суду України від 09.07. 2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік щодо зупинення на 2007 рік статті б Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(далі-Закон). Отже,з 09.07. 2007 року позивачу повинна виплачуватися вказана доплата, оскільки після вказаного рішення знову стали діяти положення статті б Закону України « Про соціальний захист дітей війни» Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» в ст.. б Закону було внесено зміни. З вище викладеного виходить, що з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року позивачу правомірно управлінням Пенсійного фонду України в смт. Іванків Київської області нарахована надбавка до пенсії у розмірі 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і тому в цій частині у задоволенні позовних вимог належить відмовити. Отже,з 09.07. 2007 року по 31.12. 2007року та з 22 травня 2008 року позивач має право на отримання підвищення пенсії, не на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Що стосується вимог позивач щодо виплати надбавки до пенсії починаючи з 01.01.2009 року ,2010 року, то відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004, чинній у 2009, 2010 роках) дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком». Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами вказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни2 залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році і у 2010 роках дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Нормами Законів України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та крім цього ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Відповідно до Закону України №1715-VI від 06.11.2009 року «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» статтю 54 після частини першої доповнено новою частиною, якою визначено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць. Ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» також встановлені розміри прожиткового мінімуму. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 та 2010 роки, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Тому, відповідач зобовязаний здійснити перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2009 року по даний час, згідно законодавства України, в цій частині вимоги підлягають задоволенню. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання ділком врегульоване чинним законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком на наявному у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому ч.3 ст. 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 цієї статті, застосовується виключно до розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи на позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії ( Yvonne van Duyn v.Home Office (Cace 41/74 van Duyn v.Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсій за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої ст. б Закону України 2Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає у якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п. 1, п.3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. № 1261 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах. На підставі наведеного,

Outcome: approved