Jurisdiction: civil
Date: 2010-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про визнання звільнення незаконним, зміну формулювання причин звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання договору недійсним, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що працював в ТОВ «Алтімед» з 05 травня 2004 р. на посаді монтажника радіоапаратури. З 28 серпня 2008 року по 07 вересня 2008 р., позивач був відсутній на робочому місці, в зв'язку із хворобою (діагноз - трахіобронхіт) після чого повернувся з лікарняного та працював до 16 вересня 2008 р. З 16.09.2008 р. по 20.09.2008 р. він знову перебував на лікарняному з причин хвороби (діагноз - гострий бронхіт) та відновив свою трудову діяльність з 20.09.2008 р. В двадцятих числах жовтня 2008 року директор ТОВ «Алтімед» повідомила про його звільнення, не пояснюючи жодних причин, та не здійснивши з ним розрахунків по заробітній платі, чим порушила ст. 116 КЗпПУ та в той же день [PERSON] віддали трудову книжку, з якої він дізнався, що звільнено його «заднім числом» з 01 вересня 2008 р. тобто під час відсутності з причини хвороби за п.2 ст. 41 КЗпП України. Позивач стверджував, що за весь період своєї праці на товаристві і до моменту мого незаконного звільнення керівництвом ТОВ «Алтімед» не було пред'явлено йому жодних матеріальних або інших претензій, вважає, що поверненням йому трудової книжки товариство підтвердило відсутність жодних претензій будь-якого характеру. З причиною свого звільнення [PERSON] категорично не згоден та вважає що діями відповідача нанесено йому моральну шкоду яку оцінив в 15000 грн. Вважає , що невірне формулювання в трудовій книжці перешкоджає працевлаштуватиcь на нове місце роботи, а тому просить стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за період вимушеного прогулу. Представник позивача в судовому засіданні підтримав пояснення позивача та просив задовольнити позовні вимоги, зазначив , що п. 2 ст.41 КЗПП України дає право власнику чи уповноваженому ним органу розірвати трудовий договір у разі скоєння працівником винних вчинків, що надають підстав для втрати до нього довіри зі сторони власника чи уповноваженого ним органу. За цією підставою можуть бути звільнені з роботи лише особи, що безпосередньо обслуговують грошові чи товарні цінності Зазначив що не має жодного документу на підтвердження факту того, що позивачем - монтажником радіоапаратури були прийняті під звіт, сховані, відпущені зі складу, з торгового залу, іншого сховища матеріальні цінності. Посадова інструкція від 05.05.2004 року, також не містить обов'язків приймати під звіт матеріальні цінності. Отже позивач не є матеріально відповідальною особою. В трудових функціях позивача відсутня ознака безпосереднього обслуговування грошових чи товарних цінностей, посада чи робота позивача не зазначена у наведеному вище переліку, і тому з ним не може бути укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Крім того, в момент укладення договору про повну матеріальну відповідальність на позивача з боку відповідача чинився психічний тиск Просив визнати не дійсним договір про повну матеріальну відповідальність від 05.05.2004 року. Представники відповідача ТОВ «Алтімед» в судовому засіданні позовні вимоги не визнали просили відмовити в їх задоволенні з огляду на те , що позивач дійсно працював в ТОВ «Алтімед» з 05.05.2004 р. на посаді монтажника радіоапаратури згідно наказу № 14-0 від 05.05.2004 р.ТОВ „ Алтімед здійснює підприємницьку діяльність з надання медичних послуг та реалізації медичного обладнання власного виробництва . ТОВ «Алтімед» реалізує медичне обладнання фізичним та юридичним особам. Згідно посадової інструкції монтажника радіоапаратури, підписаної позивачем 05.05.2004 р. він виконував обов'язки з кінцевого монтажу блоків, вузлів, закладання проводів та з'єднань, випробування та перевірку виконаного монтажу, проведення сервісного обслуговування і ремонту реалізованої продукції. Враховуючи той факт, що позивач мав відношення до готової і реалізованої продукції, з ним 05.05.2004 р. був укладений договір про повну матеріальну відповідальність та зобов'язання про нерозголошення комерційної таємниці. В липні 2008 р. до відповідача надійшло декілька звернень, про неповернення обладнання, котре надійшло на ремонт до позивача. Після проведення перевірки було встановлено, що обладнання з такими індивідуальними номерами було ним прийняте, проте на складі відсутнє. Раніше на підприємство надходили звернення від користувачів медичного обладнання про проведення сервісного ремонту обладнання яке не було офіційно реалізовано. При вивченні документів з'ясувалось, що воно виготовлено на ТОВ «Алтімед», але в продаж не поступало і не реалізоване. Його монтаж здійснював монтажник радіоапаратури [PERSON] З пояснень користувачів ці прилади було придбано безпосередньо у [PERSON] за готівку протягом 2006-2008 років. Він же від пояснень з цих обставин ухилявся. Проведеною інвентаризацією складу підприємства було виявлено недостачу обладнання виданого [PERSON] на суму 98500 грн. Оскільки він відмовлявся від надання пояснень щодо виникнення недостачі та компенсувати її, вчинив корисливий проступок у керівництва підприємства з'явились підстави для втрати довір'я до нього. Відповідно до наказу № 13 від 01.09.2008 р. позивач був звільнений за ст. 41 ч.2 КЗпП України (втратою довіри, що випливає в невідповідному веденні облікової документації та втратою матеріальних цінностей підконтрольних йому). Вказаний наказ він підписав в той же день і був з ним ознайомлений. Вказана обставина підтверджується копією наказу . Після звернення позивача, на підприємство надійшло ще декілька звернень від фізичних осіб, які придбали прилади підприємства безпосередньо у позивача та декілька звернень про те, що він отримав грошові кошти за прилади наперед не надавши приладів. Спілкуючись з вказаними у зверненнях особами, позивач представлявся як офіційний представник фірми з продажу медичних приладів, інколи як директор, що не відповідає дійсності. Позивач реалізовував медичні прилади підприємства без відповідної фінансової реєстрації, що надавало підстави для звернення до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, де на даний час знаходиться в провадженні порушена за ч.4 ст. 191 КК України кримінальна справа №02-15008. Листок непрацездатності серії ААФ № 454669 виданий 28.08.2008 р. позивачу поліклінікою № 3 Дніпровського району м. Києва, який знаходиться в матеріалах справи, під час перебування позивача на робочому місці. Згідно табелю обліку робочого часу підприємства, позивач знаходився на роботі 28,29 серпня 2008 р. та 1 вересня 2008 р. В цей день, він нібито маючи листок непрацездатності, не повідомив адміністрацію підприємства про його наявність, що суперечить вимогам наказу по підприємству від 11.03.2008 р. № 4 щодо попередження головного бухгалтера в перший день знаходження на лікарняному. Сам листок непрацездатності виданий по порушення Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності № 1456/10055 від 17 листопада 2004 р., зокрема: неправильно вказана назва підприємства ВАТ «Алтимед», що дає підстави для неприйняття головбухом цього документа, оскільки неправильно вказана організаційно - правова його форма, прізвище не відповідає дійсності (вказано Лядунський), внесені виправлення, невідповідність записів амбулаторній карті, де вказано дата прийому 28.082007 р. та діагноз: двохстороння пневмонія, в той же час в листку непрацездатності :г. трахообрснхіт, не вказано прізвище лікаря, який видав J1H, номер медичної карти хворого, підпис одержувача в графі «Підпис одержувача», число повних років, первинний діагноз в перший день видачі ЛН «пневмонія», продовження ЛН здійснюється з обов'язковим зазначення посад та прізвища лікаря і завідувача відділення, що засвідчується їх підписами та печатками, в графі «стати до роботи» посаду, прізвище лікаря , що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров'я «Для листків непрацездатності». Вказані дані відсутні в лікарняному листку наданому позивачем. Таким чином, звільнення позивача вважали законним та обґрунтованим у відповідності з діючим законодавством, оскільки з ним був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Він, обслуговуючи матеріальні цінності, використовував їх не за призначенням, вчинив корисливий проступок що привело до матеріальних втрат та стало підставою для втрати довіри до нього Третя особа в судовому засіданні повністю підтримала пояснення представників відповідача та в доповнення наданих пояснень пояснила, що з копій документів надісланих з поліклініки вбачається маса порушень, що свідчить про фіктивність лікарняного листка : а саме Статистичні талони - дати відсутні, в одному з них вказана адреса позивача С 22-6 - 67, одному з них зазначена дільниця № 4, в іншому як № 6. В статталоні за 06.09.08 р. не вказано чи проживає позивач на цій дільниці, діагноз о. трахеобронхіт не відповідає заявленому в медичній картці (правостороння пневмонія) та наступному талоні як вперше встановлений о.бронхіт, через 10 днів після гострого трахеобронхіту не вказується, у [PERSON] дійсно хронічний бронхіт курця. Статталони повинні мати порядковий номер. Аркуш 94 копія амбулаторної картки , запис здійснено після запису 09.11.08 р., далі йде дата 28.08.07 р. з діагнозом правостороння пневмонія і датою видачі лікарняного 28.08.07. В журналі викликів за 28.08.08 вказано прізвище Ляуданська і зазначено діагноз правостороння пневмонія,( хворий не ставить діагнози і по телефону його не запишуть), а вказують на скарги хворого. Якщо продивиться всі записи, то можна побачити, що реєстратор не ставить діагнози. Аркуш на якому вказані первісні звернення (і очевидно видача лікарняних здійснюється по них) починається з 16.09.08 р. Запис від 28.08.08 р. відсутній. Затис в амбулаторній картці за 16.09.08 починається зі слів «со слов больного был на б/л (больничном листе) с 28.08.08 по 06.09.08». Якщо це один і той же лікар, одна і теж амбулаторна карті, інформація з різницею 10 днів), відсутній запис про явку 28.08.08 і 02.09.08 ., надана в копіях на момент звернення 16.09.08. Лікар один і той же. На аркуші 97 значаться два записи: [PERSON] ( без ініціалів і [PERSON]М.), можливо і перше прізвище було [PERSON]. Підпис лікаря в різних місцях документів дуже відрізняється, особливо в амбулаторній картці. Наведені обставини свідчать про сумніви з приводу достовірності та фальшивість лікарняного листка серії ААФ № 454669 про звільнення позивача від роботи за період з 28.08.08 по 6.09.08. і прошу виключити його з письмових доказів згідно ч.2 ст. 185 ЦПК України. Пояснила також, що з [PERSON] дійсно було укладено договір про повну матеріальну відповідальність оскільки за родом своєї роботи він отримував зі складу дорогі запчастини, для продукції яку виготовляло підприємство , і саме він мав у своєму розпорядженні безпосередньо виготовлену продукцію оскільки в його обовязки входило останній етап монтажу готового виробу, ремонт готової продукції. Таким чином, вважала що підстави для задоволення позовних вимог відсутні і просила відмовити в позові повністю. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] був присутній на робочому місці в період 28-29 08.08 року та 01.09.08 року. Жодних заяв про наявність лікарняного листка не робив. З наказом про звільнення був ознайомлений в день звільнення . Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини : Позивач працював в ТОВ «Алтімед» з 05.05.2004 р. на посаді монтажника радіоапаратури згідно наказу № 14-0 від 05.05.2004 р. ТОВ „ Алтімед здійснює підприємницьку діяльність з надання медичних послуг та реалізації медичного обладнання власного виробництва.. Згідно посадової інструкції монтажника радіоапаратури, підписаної позивачем 05.05.2004 р. він виконував обов'язки з кінцевого монтажу блоків, вузлів, закладання проводів та з'єднань, випробування та перевірку виконаного монтажу, проведення сервісного обслуговування і ремонту реалізованої продукції. Враховуючи той факт, що позивач мав відношення до готової і реалізованої продукції, з ним 05.05.2004 р. був укладений договір про повну матеріальну відповідальність та зобов'язання про нерозголошення комерційної таємниці, що не суперечить чинному законодавству України . Відповідно до наказу № 13 від 01.09.2008 р. позивач був звільнений за ст. 41 ч,2 КЗпП України підставою звільнення зазначено втрата довіри, що випливає в невідповідному веденні облікової документації та втратою матеріальних цінностей підконтрольних йому. Вказаний наказ він підписав в той же день і був з ним ознайомлений. Згідно табелю обліку робочого часу підприємства, позивач знаходився на роботі 28,29 серпня 2008 р. та 1 вересня 2008 р. В день звільнення, не повідомляв адміністрацію підприємства про наявність листка непрацездатності , що суперечить вимогам чинного законодавства України та наказу по підприємству від 11.03.2008 р. № 4 . Листок непрацездатності серії ААФ № 454669 виданий 28.08.2008 р. позивачу поліклінікою № 3 Дніпровського району м. Києва, виданий з численними порушеннями, містить виправлення, належним чином не оформлений. З наданих на запит суду документів поліклініки № 3 Дніпровського району м. Києва вбачаються численні порушення, що свідчить про фіктивність лікарняного листка : а саме відсутні дати в статистичних талонах , в одному з них вказана адреса позивача С 22-6 - 67, одному з них зазначена дільниця № 4, в іншому як № 6. В статталоні за 06.09.08 р. не вказано чи проживає позивач на цій дільниці, діагноз о. трахеобронхіт не відповідає заявленому в медичній картці (правостороння пневмонія) та наступному талоні як вперше встановлений о.бронхіт, через 10 днів після гострого трахеобронхіту не вказується. Статталони повинні мати порядковий номер. Аркуш 94 копія амбулаторної картки , запис здійснено після запису 09.11.08 р., далі йде дата 28.08.7р. з діагнозом правостороння пневмонія і датою видачі лікарняного 28.08.07. В журналі викликів за 28.08.08 вказано прізвище Ляуданська і зазначено діагноз правостороння пневмонія, незважаючи на те, що в інших записах про виклик лікаря реєстратор не поставила діагноз, оскільки мають бути вказані скарги хворого. Аркуш на якому вказані первісні звернення починається з 16.09.08 р. Запис від 28.08.08 р. відсутній. Запис в амбулаторній картці за 16.09.08 починається зі слів «со слов больного был на б/л с 28.08.8по 06.09.08 відсутній запис про явку 28.08.08 і 02.09.08 ., надана в копіях на момент звернення 16.09.08. Лікар один і той же. В оригіналі медичної картки наданої позивачем суду в останньому судовому засіданні судом виявлені виправлення в частині дат медичного огляду пацієнта, що також ставить під сумнів достовірність лікарняного листка . З медичної картки позивача [PERSON] також встановлено, що останній в період непрацездатності з діагнозом двостороння пневмонія проходив профогляд , що також ставить під сумнів непрацездатність позивача у вказаний період. З оригіналу медичної картки [PERSON] наданої ним в судовому засіданні встановлено різницю між оригіналом на копіями які були направлені на запит суду поліклінікою , а саме виправлення дат звернення . З акту інвентаризації складу від 28.08.2008 року вбачається, що виявлено недостачу на загальну суму 98500 грн. Як вбачається з акту про відмову від дачі пояснень та підпису монтажника радіоапаратури [PERSON] Д,С. від 28.08.08 року вбачається, що до ТОВ „ Алтімед звернулася громадянка [PERSON] що проживає в [INFO] яка повідомила що прилад ЬА1ЧТА-2т був придбаний по попередній домовленості у [PERSON] . Прилад не має номеру і документів про продажу, але виготовлений на підприємстві „ Алтімед . [PERSON] від підпису та пояснень відмовився. Вказану обставину позивач не оспорював. Як вбачається з відповіді ГУ МВС України в Дарницькому районі м. Києва , в провадженні слідчого відділу знаходиться кримінальна справа № 0215008, порушена за заявою ТОВ „ Алтімед „ відносно [PERSON] за скоєння останнім злочину передбаченого ст. 191 ч.4 КК України. ТОВ „ Алтмед „ визнано цивільним позивачем. У відповідності до ч.2 ст.41 КЗПП України, крім підстав, передбачених ст. 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірвано також у випадках : винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оскільки звільнення позивача відбулося в період його присутності на робочому місці, у роботодавця були вагомі підстави для втрати довіря до вказаного працівника в наслідок винних дій останнього, та враховуючи, що в обовязки [PERSON] входило отримання матеріальних цінностей у вигляді деталей та безпосередня робота з готовим обладнанням, суд вважає вимоги позивача в частині визнання договору про повну матеріальну відповідальність недійсним такими, що не підлягають задоволенню. Також суд приходить до висновку про те, що оскільки [PERSON] було вчинено корисливе правопорушення, що не оспорювалося останнім в судовому засіданні, то відповідач мав право звільнити останнього на підставі ч.2 ст.41 КЗПП України. Що до тверджень позивача в частині того, що звільнення відбулося в період його непрацездатності, то суд не може покласти це твердження в основу рішення суду, оскільки воно не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, та спростовується матеріалами справи. А наявність лікарняного листка тим більше в якому містяться численні виправлення та який було видано за сумнівних обставин не є безумовною підставою для поновлення працівника на роботі чи визнання його звільнення незаконним. Таким чином суд приходить до висновку про те, що в задоволенні вимог позивача необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed