Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-29 00:00:00

[PERSON] в червні 2010 року звернувся до Галицького районного суду з позовною заявою і просить стягнути в його користь з відповідача компенсацію за належне йому речове майно, яке підлягало видачі згідно з нормами речового забезпечення в сумі 5190 грн. Судові витрати по справі просив покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав і суду пояснив, шо наказом командувача військ західного оперативного командування від 20 жовтня 2006 року за № 44 ПМ його було звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я та у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, що діяла на момент йог;о звільнення із ЗСУ) передбачено, що військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове забезпечення, а також грошове майно та речове забезпечення, або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. При звільненні із служби у відставку він перебував на обліку в Івано-Франківському обласному військовому комісаріаті Міністерства оборони України. Згідно листа-відповіді [INFO] від 05.05.2010 року за № 7/218 за період до 11.03.2000 року з ним не здійснено розрахунок за речове майно в сумі 966 грн. 96 коп., а після 11 березня 2000 року - 4223 грн. 07 коп. Всього йому недовиплачено 5190 грн. компенсації за речове майно. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав з тих підстав, що цільових коштів на виплату грошового майна військовослужбовцям, звільненим у запас та у відставку у 2009 - 2010 роках не надходило/ а у зв`язку з обмеженим речовим забезпеченням військовослужбовців в період 2000 - 2010 років, речового майна для видачі позивачу немає і буде проводитись після отримання такого майна з довольчих складів та погашення заборгованості перед військовослужбовцями, звільненими з 2002 року в порядку черги. Заслухавши доводи сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] проходив військову службу і в 2006 році був звільнений у відставку за станом здоров`я та у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, що стверджується витягом з наказу за № 148 від 30.10.2006 року. Як зазначено у вищезазначеному наказі, позивач мав право на отримання грошової компенсації, замість належного до видачі речового майна. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, що діяла на момент звільнення позивача із Збройних Сил України, військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове забезпечення, а також грошове майно та речове забезпечення, або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них, а відповідно до п.п. 27, 28 Положення про порядок грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року № 1444 можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. При звільненні із служби у відставку позивач перебував на обліку в [INFO] і компенсацію за речове майно /повинен виплатити саме [INFO] , згідно листа-відповіді якого від 05.05.2010 року за № 7/218 за період до 11.03.2000 року з позивачем не здійснено розрахунок за речове майно в сумі 966 грн. 96 коп., а після 11 березня 2000 року - 4223 грн. 07 коп. Всього позивачу недовиплачецо 5190 грн. компенсації. Посилання представника відповідача на відсутність коштів для проведення компенсаційних виплат за речове майно суд вважає безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і його слід задовольнити повністю. Судові витрати по справі покласти на відповідача. На підставі ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,

Outcome: approved