Jurisdiction: civil
Date: 2010-09-13 00:00:00

У серпні 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Первомайську, Миколаївської області в якому просив забовязати відповідача призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що він працював на посаді слідчого прокуратури Первомайського району Миколаївської області з 02.08.1993 року по 20.07.1998 року, включаючи роботу на посаді стажиста слідчого в період з 02.08.1993 року по 09.08.1994 року. 20.07.1998 року він звільнився з роботи за власним бажанням. До роботи в органах прокуратури [PERSON] навчався на юридичному факультеті Одеського державного університету на протязі 5 років 6 місяців 18 днів та проходив строкову службу в лавах Збройних сил СРСР на протязі 2 років 20 днів, з яких з 01 листопада 1985 року по 12 травня 1987 року він проходив службу на території Демократичної Республіки Афганістан, де велися бойові дії. За розрахунком позивача період навчання у вищому юридичному закладі та період дійсної строкової служби в армії становить 7 років 10 місяців 22 дні, а всього стаж роботи, який зараховується до стажу роботи в органах прокуратури складає 12 років 10 місяців 22 дні. Загальний стаж роботи позивача за його розрахунками перевищує 25 років. 11.08.2010 року [PERSON] звернувся до Пенсійного Фонду України в м. Первомайську, Миколаївської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, але йому було відмовлено, що вимусило його звернутись до суду із вищевказаним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України N 22-1 від 25.11.2005 року та затвердженого Мінюстом України 27.12.2005 року за N 1566/11846, для призначення пенсії заявником подається заява особисто безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника. До заяви про призначення пенсії заявник зобовязаний надати визначені вищевказаною постановою документи. Розгляд заяв про призначення пенсії проводиться комісією органів Пенсійного фонду України з призначення (перерахунку ) пенсій у 10 денний термін з моменту надання усіх необхідних документів заявником з прийняттям рішення щодо призначення, перерахунок або відмову в призначенні пенсії. Відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України N 18-6 від 12.10.2007року та зареєстровано Мінюстом України від 02.11.2007 року за N 1241/14508, оскарженню у судовому порядку або в органах Пенсійного фонду України вищого рівня підлягають саме вказані вище рішення комісій органів Пенсійного фонду України щодо призначення, перерахунок або відмову в призначенні пенсії. Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 11.08.2010 року до управління Пенсійного фонду України в м.Первомайську із заявою, до якою надав тільки незавірену ксерокопію трудової книжки, незавірену ксерокопію військового квітка та незавірену копією посвідчення учасника бойових дій. Інших документів, необхідних для визначення права на пенсію та її призначення, позивач не надавав. Оригіналів паспорту, трудової книжки, військового квітка та довідку про заробітну плату не надавав. Виходячи з наданої позивачем незавіреної ксерокопії трудової книжки, позивач [PERSON]: з 01.09.1988 року по 18.06.1993 року навчався в Одеському державному університеті ім. Мечникова на юридичному факультеті (4 роки 9 місяців 17 днів); з 02.08.1993 року по 09.08.1994 року працював в прокуратурі Миколаївської області стажистом (1 рік 00 місяців 7 днів); з 09.08.1994 року по 20.07.1998 року працював в прокуратурі Миколаївської області слідчим прокуратури (3 роки 11 місяців 11 днів). Виходячи з наданої незавіреної ксерокопії військового квитку, позивач проходив строкову службу з 22.04.1985 року по 12.05.1987 року (2 роки 00 місяців 20 днів), з якої з 01.11.1985 року по 12.05.1987 року (01 рік 06 місяців 11 днів) проходив службу на території Демократичної Республіки Афганістан. До 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», позивачу можливо було зарахувати наступні періоди позивача:1 рік 00 місяців 7 днів - з 02.08.1993 року по 09.08.1994 року стажист прокуратури Миколаївської області; 3 роки 11 місяців 11 днів - з 09.08.1994 року по 20.07.1998 року слідчий прокуратури Миколаївської області; 2 роки 04 місяця 23 дня - навчання в Одеському державному університеті ім. Мечникова на юридичному факультеті; 00 років 06 місяців 09 днів строкова служба; 04 роки 07 місяців 03 дня ( 01 рік 06 місяців 11 днів у потрійному розмірі) служба на території Демократичної Республіки Афганістан. Усього, з усіма можливими періодами зарахування позивачу можливо зарахувати до 20-ти річного стажу роботи в органах прокуратури тільки 12 років 05 місяців 23 дня. Але, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» для призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку потрібно мати: 20 років вислуги в органах прокуратури у позивача тільки 12 років 05 місяців 23 дня; 10 років на посадах слідчих або прокурорів - у позивача на посаді слідчого 3 роки 11 місяців 11 днів. Тобто, у позивача [PERSON] не має права на призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Крім цього, рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу [PERSON] за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» управлінням Пенсійного фонду України в м.Первомайську не приймалося. [PERSON] на його звернення надано листом розяснення чинного законодавства. Тому, на момент розгляду даного позову на думку представника відповідача не має предмету спору. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необґрунтовані та задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Працівникам, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 10 років, після досягнення чоловіками 55 років при страховому стажі 25 років і більше, а жінками - 50 років при страховому стажі 20 років і більше. До 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, а саме на посадах: Генерального прокурору України та його заступників, підпорядкованих прокурорів та їх заступників, старших помічників і помічників прокурорів, начальників управлінь і відділів, їх заступників, старших прокурорів і прокурорів управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорсько-слідчих посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників та у зв'язку з обранням їх на виборні посади органів державної влади чи органів місцевого самоврядування. На ветеранів війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугою років, дія цієї статті поширюється незалежно від того, з яких підприємств, установ чи організацій вони вийшли на пенсію. З огляду на наведені положення законодавства, суд погоджується з доводами відповідача, про те, що у позивача відсутній необхідний для призначення пенсії за вислугою років стаж. Для призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку потрібно мати 20 років вислуги в органах прокуратури, а у позивача лише 12 років 05 місяців 23 дня, та 10 років на посадах слідчих або прокурорів, а у позивача на посаді слідчого 3 роки 11 місяців 11 днів. В той же час, суд критично сприймає доводи відповідача про відсутність предмету спору, у звязку із тим, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії не належним чином, а відповідач у свою чергу не вирішував питання призначення або відмови у призначенні пенсії, і лише надав на його звернення листом розяснення чинного законодавства. Так, в матеріалах позовної заяви є лист Управління Пенсійного Фонду України в м. Первомайську, Миколаївської області від 25.08.2010 року, в якому, за наслідками розгляду його заяви про призначення пенсії від 11.08.2010 року, позивачу повідомляється про те, що він не має права на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Outcome: dismissed