Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на незакінчений будівництвом обєкт нерухомості, посилаючись на наступні обставини, що згідно договору купівлі-продажу вона придбала домоволодіння та земельну ділянку. Після придбання будинку вона вирішила побудувати новий будинок, що й здійснила, однак без оформлення дозвільних документів. Станом на 24.06/2010 року готовність становить 85 %. Станом на теперішній час будинок добудований та він має намір оформити право власності на нього, однак звернувшись до компетентних органів отримав відмову у прийнятті в експлуатацію, внаслідок чого звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити шляхом визнання права власності. Відповідачі у судове засідання не зявились, попередньо подавши до суду заяви про можливість розгляду справи у відсутність їх представника, вимоги позову визнали. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.08.2006 року позивач придбала домоволодіння № 86 по вул.. Галана у м. Кривий Ріг та земельну ділянку, площею 0,1010 га, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Галана, 86-1. За наслідками укладеного правочину КП ДОР «Криворізьке БТІ» зареєструвало право власності на домоволодіння № 86 по вул.. Галана у м. Кривий Ріг за позивачем. 11.04.2008 року позивачем отримано державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 0,1010 га, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Галана, 86-1; кадастровий номер: 1211000000:513:006, для ведення особистого селянського господарства. 11.04.2008 року позивачем отримано державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Галана, 86-1; кадастровий номер: 1211000000:513:005, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради № 424 від 15.11.2006 року позивачу надано дозвіл на будівництво житлового будинку розмірами 16,80 х 10,00 м, внаслідок чого рекомендовано отримати дозвіл в інспекції Державного архітектурного контролю. Довідкою про технічний стан незавершеного будівництва, виданого комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 24.06.2010 року незавершений будівництвом житловий будинок «М-1» перебуває у стані готовності 85 %, вартість становить 443585 грн. Окрім того на ділянці знаходиться гараж «Г», що відповідно до плану розташування будівель і споруд на земельній ділянці, має розміри 5,90 х 3,96 м., а також огорожа № 1-5. При зверненні до КП ДОР «Криворізьке БТІ» позивачу відмовлено у реєстрації права власності, у звязку з відсутністю дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до частини 3 ст. 376 Цивільного Кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, будівництво, яке визнано за рішенням суду самочинним будівництвом, може бути визнане за особою, яка його здійснила за рішенням суду. При цьому умовами для задоволення вимог, щодо визнання такого права власності, законодавство визначає наступне: відведення земельної ділянки; відповідність самочинно збудованого приміщення будівельним правилам та нормам, відсутність порушень прав інших осіб. Про відповідність самочинно здійснених будівельних робіт будівельним правилам та нормам свідчить технічний висновок ТОВ «БІФ Будінвест» (ліцензія АВ № 193104), відповідно до якого самочинне будівництво відповідає будівельним нормам та правилам, знаходиться в нормальному стані та задовільному. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved