Jurisdiction: civil
Date: 2010-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки, [PERSON], ствердауючі, що [PERSON] перешкоджає їм у проживання в квартирі та у її приватизації. Подалі вимоги неодноразово уточнювалися та остаточно пред'явлені [PERSON] та Якименко (дівоче прізвище - [PERSON]) Р.О. до [PERSON], [PERSON] міської ради Одеської області, виконкому [PERSON] міської ради Одеської області та міського управління житлово-комунального господарства м.Іллічівська Одеської області та просять: вселити їх у квартиру [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні вказаною квартирою; зобов' язати міське управління житлово-комунального господарства м. Іллічівська Одеської області змінити договір житлового найму по вказаній квартирі, шляхом укладення договорів з [PERSON] на 1/3 частину квартири, а з позивачками на 2/3 частки; зобов'язати [PERSON] міську раду Одеської області, виконком [PERSON] міської ради Одеської області провести приватизацію по 1/3 частки вказаної квартири за позивачами. В судовому засіданні представник [PERSON], [PERSON], вимоги підтримав в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, надала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримує (а.с.100). Відповідач, [PERSON] та його представник, [PERSON], вимоги не визнали, вказують на те, що не чиняться перешкоди У проживанні позивачів. [PERSON] не бажає надати згоду на приватизацію квартири з власних міркувань. Представник відповідачів [PERSON] міської рада Одеської області та виконкому [PERSON] міської ради Одеської області, [PERSON], вимоги не визнав, вважає їх безпідставними. Представник відповідача, міського управління житлово-комунального господарства м.Іллічівська Одеської області (далі-Управління), [PERSON], вимоги не визнала посилаючись на те, що Управління не є належним відповідачем. Дослідивши матеріали справи, вислухав сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами. Судом встановлено, що позивачка з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1990 р., який був розірваний 21 червня 2000 року, від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою за адресою: м. Іллічівськ, вул.Карта Маркса, 17- А, кв.2 (а.с.8, 9,81). Спірну квартиру сторони отримали за період шлюбу за адресою: м. Іллічівськ, вул.Леніна, 12, квартира, 46, яка складається з однієї кімнати, площею 17 кв.м., санвузла - 2,6 кв.м., кухні - 6,6 кв.м., коридору - 5,6 кв.м., загальною площею квартири - 32,8 кв.м., де зареєстровані сторони по справі (а.с.12-14,115). Згідно постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 16 вересня 2006 року було встановлено, що [PERSON] на ґрунті неприязних відносин утворив у спірній квартирі бійку з [PERSON], спричинивши їй тілесні ушкодження, про що свідчать витяг з медичної картки стаціонарного хворого, лікарняний листок (а.с.24-30). Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Відповідно до ч.1 ст.104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім' ї, які проживають разом з ним, укладення . з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. Площа, яка приходиться на кожну особу, що проживає в спірній квартирі, складає менше ніж 8,5 кв.м. - рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею, встановленого постановою виконкому Одеської обласної ради та Президії Одеської обласної ради профспілок від 16 січня 1985 року N62 (зі змінами від 17 вересня 1991 року №378). [PERSON] використовує вказану квартиру для приватного підприємства «Сельс-торф», яке зареєстроване на його ім'я, тобто квартира використовується до наступного часу не за призначенням, чим перешкоджає у користуванні та мешканні її та доньки (а.с.18,19). Суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в частині вселення їх у спірну квартиру та зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди їм перешкоди у користуванні та мешканні у цієї квартирі. Інші вимоги не підлягають задоволення як такі, що не ґрунтуються на законі.

Outcome: partial